               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 29.11.2016
            COM(2016) 742 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základě žádosti Nizozemska – EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Maloobchod

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               SOUVISLOSTI NÁVRHU

               1.Pravidla pro poskytování finančních prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
                  1
                (dále jen „nařízení o EFG“).

               2.Dne 12. července 2016 předložilo Nizozemsko žádost EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Maloobchod o finanční příspěvek z EFG v důsledku propouštění
                  2
                v hospodářském odvětví, které je v rámci klasifikace NACE Revize 2 řazeno do oddílu 47 (Maloobchod, kromě s motorovými vozidly) v regionech úrovně NUTS 2 provincii Drenthe (NL13) a provincii Overijssel (NL21) v Nizozemsku.

               3.Po posouzení této žádosti dospěla Komise v souladu se všemi příslušnými ustanoveními nařízení o EFG k závěru, že podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z EFG jsou splněny.

               SHRNUTÍ ŽÁDOSTI

                        Žádost o prostředky z EFG

                        EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Maloobchod

                        Členský stát

                        Nizozemsko

                        Dotčený region / dotčené regiony (úroveň NUTS
                           3
                         2)

                        Provincie Drenthe (NL13)

                        Provincie Overijssel (NL21)

                        Datum podání žádosti

                        12. červenec 2016

                        Datum potvrzení přijetí žádosti

                        12. červenec 2016

                        Datum žádosti o poskytnutí dodatečných informací

                        15. července 2016

                        Lhůta pro poskytnutí dodatečných informací

                        6. září 2016

                        Lhůta pro vyhotovení posouzení

                        29. listopad 2016

                        Kritérium pro pomoc

                        Ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG

                        Počet dotčených podniků

                        6

                        Sektor(y) ekonomické činnosti

                        (Oddíl NACE Revize 2)
                           4

                        Oddíl 47 – Maloobchod, kromě s motorovými vozidly

                        Referenční období (devět měsíců):

                        Od 1. srpna 2015 do 1. května 2016

                        Počet pracovníků propuštěných během referenčního období (a)

                        1 096

                        Počet pracovníků propuštěných před referenčním obdobím nebo po něm (b)

                        0

                        Celkový počet propuštěných pracovníků

                        1 096

                        Celkový počet způsobilých příjemců pomoci

                        1 096

                        Celkový počet cílových příjemců pomoci

                        800

                        Počet cílových mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. „NEET“)

                        0

                        Rozpočet na individualizované služby (v EUR)

                        2 910 000

                        Rozpočet na provádění EFG
                           5
                         (v EUR)

                           121 250

                        Celkový rozpočet (v EUR)

                        3 031 250

                        Příspěvek z EFG (60 %) (v EUR)

                        1 818 750

               POSOUZENÍ ŽÁDOSTI

               Postup

               4.Nizozemsko podalo žádost EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Maloobchod dne 12. července 2016, tedy do dvanácti týdnů ode dne, kdy byla splněna kritéria pro pomoc stanovená v článku 4 nařízení o EFG. Komise ve stejný den potvrdila přijetí žádosti a dne 15. července 2016 si vyžádala od Nizozemska další informace. Tyto dodatečné informace byly poskytnuty do šesti týdnů od uvedeného požadavku. Lhůta dvanácti týdnů od obdržení úplné žádosti, během níž má Komise dokončit posouzení, zda žádost vyhovuje podmínkám pro poskytnutí finančního příspěvku, uplyne dne 29. listopadu 2016.

               Způsobilost žádosti

               Dotčené podniky a příjemci pomoci

               5.Žádost se týká 1 096 pracovníků propuštěných v hospodářském odvětví, které je v rámci klasifikace NACE Revize 2 řazeno do oddílu 47 – Maloobchod, kromě s motorovými vozidly. K propouštění došlo v regionech úrovně NUTS 2 provincii Drenthe (NL13) a provincii Overijssel (NL21).

                        Podniky a počet propuštěných osob během referenčního období

                        Aktiesport (Drenthe)

                        41

                        Perry Sport (Drenthe)

                        19

                        Aktiesport (Overijssel)

                        84

                        Perry Sport (Overijssel)

                        36

                        Dolcis (Drenthe)

                        19

                        Scapino (Drenthe)

                        209

                        Dolcis (Overijssel)

                        44

                        Scapino (Overijssel)

                        213

                        Manfield (Drenthe)

                        11

                        V&D (Drenthe)

                        125

                        Manfield (Overijssel)

                        27

                        V&D (Overijssel)

                        268

                        Celkový počet podniků: 6

                        Celkový počet propuštěných osob:

                        1 096

                        Celkový počet osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost:

                        0

                        Celkový počet způsobilých pracovníků a osob samostatně výdělečně činných:

                        1 096

               Kritéria pro pomoc

               6.Nizozemsko předložilo žádost v souladu s kritérii pro pomoc uvedenými v čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG, které vyžaduje, aby v jednom členském státě v podnicích působících ve stejném hospodářském odvětví definovaném v oddíle NACE Revize 2 a nacházejících se ve dvou sousedících regionech vymezených na úrovni NUTS 2 během referenčního období v délce devíti měsíců dosáhl počet propuštěných pracovníků nejméně 500. V regionech úrovně NUTS 2 provincii Drenthe (NL13) a provincii Overijssel (NL21) bylo zaznamenáno 1 096 případů propouštění. Devítiměsíční referenční období v případě uvedené žádosti trvalo od 1. srpna 2015 do 1. května 2016.

               Stanovení počtu propuštěných pracovníků a případů ukončení činnosti

               7.Celkový počet 1 096 propuštěných pracovníků během referenčního období byl vypočítán ode dne oznámení hromadného propouštění, kdy zaměstnavatel v souladu s čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 98/59/ES
                  6
                příslušnému orgánu veřejné moci plánované hromadné propouštění písemně oznámil. Nizozemsko potvrdilo před datem dokončení posouzení ze strany Komise, že těchto 1 096 pracovníků bylo skutečně propuštěno.

               Způsobilí příjemci pomoci

               8.Celkový počet způsobilých příjemců pomoci je 1 096.

               Přímá souvislost mezi propouštěním a celosvětovou finanční a hospodářskou krizí, která je předmětem nařízení (ES) č. 546/2009

               9.Nizozemsko odůvodňuje souvislost mezi propouštěním na jedné straně a celosvětovou finanční a hospodářskou krizí, která je předmětem nařízení (ES) č. 546/2009, na straně druhé tím, že se maloobchodní odvětví nachází v krizi. Toto odvětví muselo čelit zásadním změnám a ještě nyní má závažné obtíže se s těmito změnami vyrovnat. Tyto obtíže měly v tomto odvětví značně negativní dopad na zaměstnanost.

               10.V posledních několika letech došlo k výrazným změnám v náladě spotřebitelů, které se projevily například poklesem prodeje v rámci střední cenové kategorie a rostoucí oblibou nakupování na internetu. Pozice tradičního maloobchodního odvětví byla negativně ovlivněna rozvojem nových obchodních oblastí na okrajích nizozemských měst a klesající spotřebitelskou důvěrou
                  7
                v hospodářství.

               11.Nizozemsko uvádí, že nizozemský finanční sektor je jako globální aktér vázaný mezinárodními pravidly, včetně pravidel pro finanční rezervy, povinen splňovat nové mezinárodní normy. V důsledku toho mají banky pro financování ekonomiky menší zdroje než v minulosti.

               12.Nizozemsko tvrdí, že banky začaly být při poskytování úvěrů podnikům přísnější
                  8
               . Ve všech případech úpadku v maloobchodním odvětví nebylo možné zajistit další úvěr nebo restrukturalizaci úvěru. Důvodem jsou přísnější bankovní pravidla, která byla zavedena v důsledku finanční a hospodářské krize. Nedávná analýza ukazuje klesající tendenci poskytování úvěrů hlavními nizozemskými bankami
                  9
               .

               13.Špatná finanční situace větších obchodních domů znemožnila investování do jiných obchodních modelů, které by pomohly zajistit potřebné změny a konkurenceschopnost.

               14.V odvětví NACE 2 oddíle 47 bylo k dnešnímu dni podáno 6 žádostí o prostředky z EFG, z nichž všechny byly podány z důvodu celosvětové finanční a hospodářské krize
                  10
               .

               Události vedoucí k propouštění a ukončení činnosti

               15.Přestože se nizozemský trh práce pomalu z krize zotavuje, její dopady jsou v některých odvětvích stále patrné. Některá odvětví jako například to maloobchodní začala na důsledky finanční a hospodářské krize doplácet teprve nedávno.

               16.Hlavním důvodem výše uvedeného negativního vývoje maloobchodního odvětví je kombinace negativního vývoje příjmu spotřebitelů, který byl způsoben finanční a hospodářskou krizí, a jejich zadluženosti
                  11
               . Důvěra spotřebitelů společně s jejich kupní silou také klesá
                  12
               . V prvním období byly finanční a hospodářskou krizí zasaženy pouze menší obchodní domy, ale v nedávné době byly zasaženy i ty větší
                  13
               .

               17.V nizozemském maloobchodním odvětví lze v posledních měsících zaznamenat mnoho případů propouštění. Hlavní obchodní domy v tomto odvětví vyhlašují úpadky, které v období 2011 až 2015 zapříčinily propuštění celkem 27 052 osob
                  14
               .

               18.Během finanční a hospodářské krize klesly ukazatele důvěry spotřebitelů poprvé v období 2011 až 2013. V roce 2014 se důvěra spotřebitelů do jisté míry zlepšila, ale stále se pohybovala v záporných hodnotách. Prodej spotřebního zboží v roce 2014  kopíroval v maloobchodním odvětví tendenci důvěry spotřebitelů a obnovil se na hodnotu +1 %
                  15
               .

               19.V roce 2016 důvěra spotřebitelů opět klesá
                  16
               . Objem zboží prodaného v maloobchodním odvětví tento trend kopíroval – z -2 % v roce 2011 na -4 % v roce 2013. V roce 2014 přispělo nakupování na internetu k malému zlepšení. Nákupy se však stále drží o 2,7 % pod úrovní z roku 2008, kdy finanční a hospodářská krize začala
                  17
               .

               20.Spotřeba maloobchodního zboží, obzvlášť výrobků střední cenové kategorie, je stále zasažena krizí
                  18
               . Hlavními příčinami jsou zhoršující se příjmy spotřebitelů a jejich snížený potenciál nakupovat spotřební zboží
                  19
               . Jak již bylo zmíněno, vývoj dynamické kupní síly se dosud z negativního vývoje příjmů v letech 2008 až 2013 nezotavil.

               21.Tento negativní vliv klesající kupní síly je navíc zesílen vysokou mírou zadlužení průměrných nizozemských domácností. Většina těchto dluhů jsou hypotéky
                  20
               . Zadluženost a klesající úvěruschopnost domácností měla silně negativní dopad na maloobchodní odvětví.

               22.Od začátku krize zbankrotovalo 5 200
                  21
                maloobchodních prodejen, přičemž největší obchodní domy byly zasaženy až nedávno.

               23.Některé z největších maloobchodních prodejen zkrachovaly už před koncem roku 2015. Vypracovaná analýza ukazuje deset největších úpadků posledních let v maloobchodním odvětví, počet uzavřených poboček/obchodů a počet zaniklých pracovních míst
                  22
               . Trend úpadků, který se projevoval již uprostřed krize (2011 až 2013), nejdříve zasáhl menší maloobchodní řetězce a až nyní (2015 až 2016) zasahuje i ty větší
                  23
               .

               Očekávaný dopad propouštění na místní, regionální a národní hospodářství a zaměstnanost

               24.Maloobchodní odvětví je v obou provinciích jedním z největších odvětví regionálního hospodářství
                  24
               . Z číselných údajů vyplývá, že v roce 2015 bylo odvětví obchodu (zahrnující i maloobchod) druhým největším odvětvím v provincii Drenthe (7 800 poboček a 37 410 pracovních míst) a největším odvětvím v provincii Overijssel (19 400 poboček a 104 000 pracovních míst). Od roku 2013 počet poboček v provincii Drenthe klesá.

               25.Jak provincie Drenthe, tak Overijssel jsou úpadky v maloobchodním odvětví zasaženy ve velké míře. Podíl zaměstnanosti v tomto odvětví je v obou provinciích značný a ztráta pracovních míst má proto na hospodářství obou regionů velmi negativní dopad. Výrazný negativní vliv na regionální hospodářství má obzvlášť uzavírání obchodů v městských centrech
                  25
               .

               26.V provincii Overijssel došlo v počtu poboček i pracovních míst v odvětví obchodu k mírnému zlepšení. Tento trend je však způsoben převážně potravinářskými řetězci, supermarkety a internetovým prodejem. Za propouštění jsou zodpovědné jiné pobočky maloobchodního odvětví, jako jsou nepotravinářské maloobchody, maloobchody s výrobky pro kulturní rozhled a rekreaci, s počítačovým a komunikačním zařízením a s výrobky pro domácnost
                  26
               .

               27.Celkový počet pracovních míst v provincii Drenthe nadále klesá, zatímco v provincii Overijssel lze v roce 2015 v porovnání s rokem 2013, kdy došlo k největší ztrátě pracovních míst, pozorovat mírné zlepšení.

               28.Takové množství úpadků v maloobchodním odvětví má v obou provinciích značný vliv na hospodářství a trh práce. Podíl celkové zaměstnanosti v maloobchodním odvětví činí v těchto provinciích mezi 17 a 19 %
                  27
               . Vývoj pracovních míst (2015–2016) v odvětví zákaznických služeb, do kterého patří maloobchod, zaostává v regionech Drenthe a Overijssel za nizozemským průměrem o 1 %
                  28
               .

               29.Provincie Drenthe i Overijssel vykazují pokles v celkovém počtu pracovních míst. K tomuto vývoji přispělo propouštění v maloobchodním odvětví
                  29
               .

               30.V maloobchodním odvětví narostl v roce 2015 počet osob pobírajících podporu v nezaměstnanosti v provincii Drenthe o 410 a v provincii Overijssel o 905. Do března roku 2016 se tato čísla zvýšila na 711 osob v provincii Drenthe a 1435 osob v provincii Overijssel
                  30
               . Několik obchodních domů zkrachovalo na přelomu roku 2015 a 2016. V porovnání s celým rokem 2015 lze v prvních třech měsících roku 2016 pozorovat prudké zvýšení počtu osob pobírajících podporu v nezaměstnanosti. Celkově muselo v období 15 měsíců o podporu v nezaměstnanosti požádat 1 121 nezaměstnaných v provincii Drenthe a 2 340 v provincii Overijssel. Pokud vezmeme v úvahu celé obchodní odvětví, včetně maloobchodu, jsou údaje ještě znepokojivější.

               31.Celkový počet osob, které za poslední rok přišly o zaměstnání, vzrostl značněji v provincii Overijssel
                  31
               . Pokud jde o maloobchodní odvětví, propouštění byla nepředvídatelná. Větší obchodní domy doplácely na důsledky finanční a hospodářské krize již dříve, ale jejich bankrot byl naprosto nepředvídatelný, obzvlášť v tak krátkém čase a s tak vysokým počtem propuštěných pracovníků.

               Cíloví příjemci pomoci a navržené akce

               Cíloví příjemci pomoci

               32.Odhadovaný počet propuštěných pracovníků, u nichž se očekává, že se budou účastnit opatření, je 800. Rozdělení těchto pracovníků podle pohlaví, státního občanství a věkových skupin je následující:

                        Kategorie

                        Počet cílových příjemců pomoci*

                        Pohlaví:

                        Muži:

                        570

                        (71,2 %)

                        Ženy:

                        230

                        (28,8 %)

                        Státní občanství:

                        Občané EU:

                        800

                        (100 %)

                        Občané zemí, které nejsou členy EU:

                        0

                        (0 %)

                        Věková skupina:

                        15–24 let:

                        492

                        (61,5 %)

                        25–29 let:

                        45

                        (5,6 %)

                        30-54 let:

                        198

                        (24,8 %)

                        55-64 let:

                        64

                        (8,0 %)

                        nad 64 let:

                        1

                        (0,1 %)

               *: % jsou zaokrouhlená.

               Způsobilost navržených akcí

               33.Navržené akce, které jsou zde popsány, představují aktivní opatření na trhu práce v rámci způsobilých akcí stanovených v článku 7 nařízení o EFG. Tyto akce nenahrazují pasivní opatření sociální ochrany.

               34.Individualizované služby pro propuštěné pracovníky budou spočívat v následujících činnostech:

               –Přijetí: V rámci tohoto opatření budou účastníci zaevidováni podle svých schopností, potenciálu a pracovního uplatnění. Každé přijetí bude zakončeno doporučením.

               –Pomoc při hledání pracovního místa a správa jednotlivých případů: Toto opatření bude zahájeno nabídnutím individualizovaného programu. Bude mimo jiné zahrnovat přípravu převodních listin, intenzivní školení na téma žádost o zaměstnání, organizování trhů práce a usilovné kontaktování zaměstnavatelů.

               – Fond mobility: Toto opatření slouží jako flexibilní fond pro uchazeče o zaměstnání a zaměstnavatele s dočasnými pracovními místy. Tuto službu lze využít pro flexibilní umístění zaměstnanců. Toto opatření poskytne (rekvalifikovaným) pracovníkům pracovní zkušenost a umožní jim představit se novým zaměstnavatelům.

               –Podpora při změně zaměstnání: Toto opatření nabídne hledání pracovního místa, pracovní poradenství a školení odborné způsobilosti.

               –Odborná příprava a rekvalifikace: Toto opatření poskytne odbornou přípravu, rekvalifikaci a další vzdělávací možnosti pro maloobchodní odvětví a pro nové profesní profily, jako je doprava, služby IT, technické profese a další.

               –Školení a odborné vedení podpory podnikání: Někteří účastníci mohou své obchodní dovednosti a zkušenosti uplatnit k založení vlastního podniku. Toto opatření jim poskytne školení a odborné vedení, které rozvine jejich dovednosti, pomůže jim navrhnout spolehlivý podnikatelský plán a ukáže jim, jak si poradit s legislativními postupy.

               –Dotace na podporu podnikání: Pokud účastník získá nezbytné dovednosti a bude mít spolehlivý podnikatelský plán, toto opatření mu poskytne dotaci na pokrytí investičních nákladů.

               35.Výše uvedený soubor opatření je rozšířením běžných služeb poskytovaných propuštěným osobám. Tato opatření jsou individualizovaná a zaměřená na propuštěné pracovníky.

               Odhadovaný rozpočet

               36.Celkové odhadované náklady činí 3 031 250 EUR, což zahrnuje výdaje na individualizované služby ve výši 2 910 000 EUR a výdaje na činnosti v oblastech přípravy, řízení, informování, propagace, kontroly a výkaznictví ve výši 121 250 EUR.

               37.Celkový požadovaný finanční příspěvek z EFG činí 1 818 750 EUR (60 % celkových nákladů).

                        Akce

                        Odhadovaný počet účastníků

                        Odhadované náklady na účastníka*
                        (v EUR)

                        Odhadované celkové náklady

                        (v EUR)

                        Individualizované služby (akce podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a c) nařízení o EFG)

                        Přijetí (Intake)

                        800

                        356

                        285 000

                        Pomoc při hledání pracovního místa a správa jednotlivých případů (Trajectbegeleiding reintegratie)

                        800

                        1 006

                        805 000

                        Fond mobility (Mobiliteitspool)

                        200

                        3 310

                        662 000

                        Podpora při změně zaměstnání (Outplacement begeleiding)

                        50

                        1 600

                        80 000

                        Odborná příprava a rekvalifikace (Scholing en cursussen)

                        180

                        3 611

                        650 000

                        Školení a odborné vedení podpory podnikání (Promotie, cursussen en begeleiding ondernemerschap)

                        25

                        2 120

                        53 000

                        Dotace na podporu podnikání (Toelage ondernemerschap)

                        25

                        15 000

                        375 000

                        Mezisoučet (a):

                        Procento balíčku individualizovaných služeb:

                        –

                        2 910 000

                        (100 %)

                        Příspěvky a pobídky (akce podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG)

                        0

                        0

                        0

                        Mezisoučet (b):

                        Procento balíčku individualizovaných služeb:

                        –

                        0

                        (0 %)

                         Akce podle čl. 7 odst. 4 nařízení o EFG

                        1. Přípravné činnosti

                        –

                        0

                        2. Řízení

                        –

                        30 312

                        3. Informační a propagační činnosti

                        –

                        60 625

                        4. Kontrola a vykazování

                        –

                        30 313

                        Mezisoučet (c):

                        Procentní podíl na celkových nákladech:

                        –

                        121 250

                        (4 %)

                        Celkové náklady (a + b + c):

                        –

                        3 031 250

                        Příspěvek z EFG (60 % celkových nákladů)

                        –

                        1 818 750

               *: Číselné údaje jsou zaokrouhleny.

               38.Nizozemsko potvrdilo, že nepředpokládá příspěvky a dotace na mzdy.

               39.Nizozemsko potvrdilo, že náklady na investice na samostatně výdělečnou činnost, zakládání podniků a převzetí podniků zaměstnanci nepřekročí částku 15 000 EUR na příjemce.

               Období způsobilosti výdajů

               40.Nizozemsko začalo poskytovat individualizované služby cílovým příjemcům pomoci dne 22. srpna 2016. Výdaje na akce jsou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 22. srpna 2016 do 12. července 2018.

               41.Nizozemsku začaly vznikat administrativní výdaje spojené s prováděním EFG dne 22. srpna 2016. Výdaje na činnosti v oblastech přípravy, řízení, informování, propagace, kontroly a výkaznictví jsou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 22. srpna 2016 do 12. ledna 2019.

               Doplňkovost s akcemi financovanými z vnitrostátních fondů nebo fondů Unie

               42.Zdroji spolufinancování na vnitrostátní úrovni jsou místní vládní instituce dvou dotčených provincií a zástupci odvětví. Ti budou spolufinancovat 40 % nákladů.

               43.Nizozemsko potvrdilo, že výše popsaná opatření, která získají finanční příspěvek z EFG, neobdrží zároveň finanční příspěvky z jiných finančních nástrojů Unie.

               Postupy pro konzultaci s cílovými příjemci pomoci nebo jejich zástupci, se sociálními partnery a s místními a regionálními orgány

               44.Nizozemsko uvedlo, že žádost, konkrétně koordinovaný balíček individualizovaných služeb, byla vypracována na základě konzultací se zúčastněnými stranami, sociálními partnery a zástupci maloobchodního odvětví a regionů
                  32
               .

               45.Nizozemská správa sociálního zabezpečení zaměstnanců (UWV), která zodpovídá za registraci propuštěných pracovníků, s nimi provedla konzultaci. Přehled o povaze a rozsahu problému byl vypracován společně s UWV.

               46.Se zástupci odvětví a regionů (provincií) se uskutečnilo několik schůzek. Pro propuštěné pracovníky byl také vypracován plán, který zvýší jejich šanci opět získat zaměstnání.

               Řídicí a kontrolní systémy

               47.Žádost obsahuje popis řídicího a kontrolního systému, který specifikuje povinnosti dotčených orgánů. Systém je totožný se strukturou pro ESF. Náklady na tyto činnosti jsou zahrnuty do celkových nákladů projektu. Nizozemsko oznámilo Komisi, že řízení bude provádět agentura Ministerstva práce a sociálních věcí (Agentschap SZW).

               48.Finanční kontrolu bude jako certifikační orgán provádět generální ředitel nizozemské agentury pro podporu podnikání (RVO, Rijksdienst voor Ondernemend Nederland). Nezávislým auditním orgánem bude ředitel auditní agentury Ministerstva financí.

               49.Pro politickou část projektu ze strany Ministerstva práce a sociálních věcí žádný samostatný rozpočet neexistuje. Je to považováno za součást jejich práce. Celkovou odpovědnost za EFG nese oddělení regulace zaměstnanců.

               Závazky přijaté dotčeným členským státem

               50.Nizozemsko poskytlo všechny nezbytné záruky týkající se těchto bodů:

               –budou dodržovány zásady rovného zacházení a nediskriminace při přístupu k navrženým akcím a jejich provádění,

               –byly splněny požadavky stanovené vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy EU, které se týkají hromadného propouštění,

               –navržené akce neobdrží finanční podporu z jiných fondů či finančních nástrojů Unie a zamezí se jakémukoliv dvojímu financování,

               –navržené akce se budou doplňovat s opatřeními financovanými prostřednictvím strukturálních fondů,

               –finanční příspěvek z EFG bude v souladu s procesními a hmotněprávními pravidly Unie pro státní podporu.

               ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Rozpočtový návrh

               51.EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  33
               .

               52.Po posouzení žádosti s ohledem na podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 nařízení o EFG a při zohlednění počtu cílových příjemců pomoci, navržených akcí a odhadovaných nákladů navrhuje Komise uvolnit z EFG částku 1 818 750 EUR, která představuje 60 % celkových nákladů na navržené akce, aby se v souvislosti s dotčenou žádostí poskytl finanční příspěvek.

               53.Návrh rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme společně Evropský parlament a Rada, jak stanoví bod 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  34
               .

               Související akty

               54.Současně s tímto návrhem rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na převod prostředků ve výši 1 818 750 EUR do příslušné rozpočtové položky.

               55.Současně s přijetím tohoto návrhu rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme Komise rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku, a to prostřednictvím prováděcího aktu, který vstoupí v platnost dnem, kdy Evropský parlament a Rada přijmou navržené rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základě žádosti Nizozemska – EGF/2016/005 NL/Drenthe Overijssel Maloobchod

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
                  35
               , a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení
                  36
               , a zejména na bod 13 uvedené dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začlenění na trh práce.

               (2)EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  37
               .

               (3)Dne 12. července 2016 předložilo Nizozemsko žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním v hospodářském odvětví klasifikovaném podle statistické klasifikace ekonomických činností v Evropském společenství („NACE“) Revize 2 do oddílu 47 (Maloobchod, kromě s motorovými vozidly) v klasifikaci územních statistických jednotek („NUTS“)
                  38
                v regionech úrovně 2 provincii Drenthe (NL13) a provincii Overijssel (NL21) v Nizozemsku. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)V souvislosti s uvedenou žádostí Nizozemska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 1 818 750 EUR.

               (5)Aby byly příspěvky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2017 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 1 818 750 EUR v prostředcích na závazky a na platby.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne [the date of its adoption]*.

                  39V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda/předsedkyně
                        předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

                     (2)
                  Ve smyslu článku 3 nařízení o EFG.

                     (3)
                  Nařízení Komise (EU) č. 1046/2012 ze dne 8. listopadu 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS), pokud jde o předání časových řad nového regionálního rozdělení (Úř. věst. L 310, 9.11.2012, s. 34).

                     (4)
                  Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1.

                     (5)
                  V souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1309/2013.

                     (6)
                  Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, 12.8.1998, s. 16).

                     (7)

                        https://www.cbs.nl/nl-nl/nieuws/2016/11/consumentenvertrouwen-daalt-opnieuw

                     (8)
                  Nizozemská centrální banka (DNB):

                     http://www.dnb.nl/nieuws/nieuwsoverzicht-en-archief/statistisch-nieuws-2015/dnb333575.jsp#

                     (9)
                  Údaje Nizozemské centrální banky (DNB):

                     http://www.dnb.nl/nieuws/nieuwsoverzicht-en-archief/statistisch-nieuws-2015/dnb333575.jsp#

                     (10)
                  EGF/2010/010 CZ/Unilever, EGF/2010/016 ES/Aragón retail, EGF/2011/004 EL/ALDI Hellas, EGF/2014/009 EL/Sprider stores, EGF/2014/013 EL/Odyssefs Fokas, EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa.

                     (11)
                  Tiskové prohlášení nizozemského statistického úřadu (CBS) ze dne 8. července 2015 o zadluženosti nizozemských domácností:

                     http://www.cbs.nl/nl-NL/menu/themas/macro-economie/publicaties/artikelen/archief/2015/4505-schulden-huishoudens-nemen-weer-iets-toe.htm

                     (12)
                  Retail sector prognoses (Prognózy pro maloobchodní odvětví), Sonny Duijn z ekonomického oddělení ABN-AMRO, 22. ledna 2016.

                     (13)
                  Retail sector prognoses, Sonny Duijn z ekonomického oddělení ABN-AMRO, 22. ledna 2016.

                     (14)

                     http://www.consultancy.nl/nieuws/11992/de-25-grootste-faillissementen-van-retailketens-en-winkels

                     (15)
                  Údaje statistického úřadu CBS o vývoji kupní síly z března 2016:

                     http://statline.cbs.nl/Statweb/publication/?DM=SLNL&PA=71015NED&D1=0&D2=0,72,76-77&D3=a&HDR=T&STB=G1,G2&VW=G

                     (16)

                        https://www.cbs.nl/nl-nl/nieuws/2016/11/consumentenvertrouwen-daalt-opnieuw

                     (17)
                  Focus on consumption (Důraz na spotřebu), Mathijs Deguelle a Nico Klene z ekonomického oddělení ABN-AMRO. Vývoj objemu v maloobchodním odvětví, 24. ledna 2014. Retail sector prognoses, odstavec 1, Sonny Duijn z ekonomického oddělení ABN-AMRO, 22. ledna 2016.

                     (18)
                  Údaje statistického úřadu CBS o vývoji kupní síly z března 2016:

                     http://statline.cbs.nl/Statweb/publication/?DM=SLNL&PA=71015NED&D1=0&D2=0,72,76-77&D3=a&HDR=T&STB=G1,G2&VW=G

                     (19)
                  Tiskové prohlášení statistického úřadu CBS ze dne 8. července 2015 o zadluženosti nizozemských domácností:

                     http://www.cbs.nl/nl-NL/menu/themas/macro-economie/publicaties/artikelen/archief/2015/4505-schulden-huishoudens-nemen-weer-iets-toe.htm

                     (20)

                     https://www.cbs.nl/nl-nl/nieuws/2015/28/schulden-huishoudens-nemen-weer-iets-toe

                     https://www.cbs.nl/en-gb/news/2015/28/overall-household-debt-marginally-up

                     (21)

                     http://www.consultancy.nl/nieuws/11992/de-25-grootste-faillissementen-van-retailketens-en-winkels

                     (22)

                     http://www.consultancy.nl/nieuws/11992/de-25-grootste-faillissementen-van-retailketens-en-winkels

                     (23)

                     http://overijssel.databank.nl/jive/jivereportcontents.ashx?report=home

                   Téma ekonomie

                     (24)

                     http://www.lisa.nl/data/gratis-data/overzicht-lisa-data-per-provincie

                     (25)
                  Focus on consumption (Důraz na spotřebu), Mathijs Deguelle a Nico Klene z ekonomického oddělení ABN-AMRO. Vývoj objemu v maloobchodním odvětví. 24. ledna 2014.

                     (26)

                     http://statline.cbs.nl/Statweb/publication/?DM=SLNL&PA=81804NED&D1=a&D2=0-2,5,29&D3=172-188&VW=T

                     (27)

                     http://www.lisa.nl/include/nl/bibliotheek/4._LISA_Groot-_en_detailhandel_2014.pdf

                     (28)
                  Labour Market Prognoses (Prognózy trhu práce) pro období 2015–2016 nizozemské správy sociálního zabezpečení zaměstnanců (UWV), strana 52.

                     (29)
                  Číselné údaje od nizozemské správy sociálního zabezpečení zaměstnanců (UWV) z dubna 2016.

                     (30)
                  Číselné údaje od nizozemské správy sociálního zabezpečení zaměstnanců (UWV) z dubna 2016.

                     (31)
                  Číselné údaje od nizozemské správy sociálního zabezpečení zaměstnanců (UWV) z dubna 2016.

                     (32)
                  Konzultované organizace: sdružení nizozemských zaměstnavatelů a podnikatelů, nizozemská správa sociálního zabezpečení zaměstnanců, oborové organizace v maloobchodním odvětví, nizozemský odborový svaz / divize Drenthe, národní federace křesťanských odborů, regionální orgány.

                     (33)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (34)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (35)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

                     (36)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (37)
                  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (38)
                  Nařízení Komise (EU) č. 1046/2012 ze dne 8. listopadu 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS), pokud jde o předání časových řad nového regionálního rozdělení (Úř. věst. L 310, 9.11.2012, s. 34).

                     (39)
                   Date to be inserted by the Parliament before the publication in OJ.


Důležité právní upozornění

|

52006PC0225

Návrh rozhodnutí Radyv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovinskem ke dni 1. ledna 2007  /* KOM/2006/0225 konecném znení - CNS 2006/0077 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 16.5.2006KOM(2006) 225 v konečném znění2006/0077 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovinskem ke dni 1. ledna 2007(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVANávrh Komise na rozhodnutí Rady v souladu s čl. 122 odst. 2Dne 3. května 1998 se Rada usnesla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999. Dánsko a Spojené království využily svých tzv. neúčastnických doložek, a Rada je proto neposuzovala. Řecko a Švédsko Rada posuzovala jako členské státy, na které se vztahuje výjimka. Dne 19. června 2000 se Rada usnesla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí eura ke dni 1. ledna 2001. Dne 1. května 2004 se členy Evropské unie staly Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko. Tyto země jsou v souladu s článkem 4 aktu o přistoupení členskými státy, na které se vztahuje výjimka.Ustanovení čl. 122 odst. 2 stanoví postupy pro zrušení výjimek. Tyto postupy mají být prováděny alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka. Komise a Evropská centrální banka musejí podle těchto postupů podávat Radě v souladu s čl. 121 odst. 1 zprávy o pokroku dosaženém členskými státy, na které se vztahuje výjimka, při plnění jejich závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie. Komise na základě své vlastní zprávy a zprávy ECB může Radě předložit návrh na rozhodnutí Rady o zrušení výjimky členských států, které splňují nezbytné podmínky.Vzhledem k tomu, že poslední zprávy o plnění podmínek pro přijetí jednotné měny byly předloženy v říjnu 2004, členské státy, na které se vztahuje výjimka, mají podstoupit nový přezkum v roce 2006. Komise a ECB se na začátku roku 2006 dohodly, že v říjnu 2006 připraví souhrnnou zprávu, v níž posoudí pokrok v oblasti konvergence u všech členských států, na které se vztahuje výjimka. Dne 2. března předložilo Slovinsko žádost o dřívější posouzení konvergence, aby mělo dostatečnou dobu na konečné přípravy na zavedení eura ke dni 1. lednu 2007 v případě, že by se výjimka měla zrušit. Komise a ECB v reakci na tuto žádost připravily konvergenční zprávy pro Slovinsko.Kolegium schválilo konvergenční zprávu Komise o Slovinsku dne 16. května 2006. Evropská centrální banka schválila svou zprávu dne 15. května. Zprávy zahrnují zkoumání slučitelnosti mezi vnitrostátními právními předpisy každého členského státu, včetně stanov národní centrální banky, a články 108 a 109 Smlouvy a statutu ESCB. Zprávy rovněž posuzují dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence, a to na základě toho, jak jednotlivé členské státy splnily konvergenční kritéria, a zohledňují několik dalších faktorů uvedených v čl. 121 odst. 1 posledním pododstavci.Komise ve své konvergenční zprávě dospěla k závěru, že Slovinsko dosáhlo vysokého stupně udržitelné konvergence.Komise na základě své zprávy a zprávy ECB přijala připojený návrh na rozhodnutí Rady o zrušení výjimky Slovinska s účinkem ode dne 1. ledna 2007.2006/0077 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovinskem ke dni 1. ledna 2007RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 122 odst. 2 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na zprávu Komise[1],s ohledem na zprávu Evropské centrální banky[2] ,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na projednání v Radě zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 1. ledna 1999 byla zahájena třetí etapa hospodářské a měnové unie (HMU). Rada, která zasedala v Bruselu dne 3. května 1998 na úrovni hlav států nebo předsedů vlád, se usnesla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999[3].(2) Rada se dne 19. června 2000 usnesla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2001[4].(3) Spojené království v souladu s odstavcem 1 Protokolu o určitých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska připojeného ke Smlouvě oznámilo Radě, že dne 1. ledna 1999 nemá v úmyslu vstoupit do třetí etapy HMU. Toto oznámení nebylo změněno. Dánsko v souladu s odstavcem 1 Protokolu o určitých ustanoveních týkajících se Dánska připojeného ke Smlouvě a v souladu s rozhodnutím, které učinily hlavy států nebo předsedové vlád v Edinburghu v prosinci 1992, oznámilo Radě, že se nezúčastní třetí etapy HMU. Dánsko nepožádalo o zahájení postupu podle čl. 122 odst. 2 Smlouvy.(4) Švédsko má na základě rozhodnutí 1998/317/ES výjimku, jak je definováno v článku 122 Smlouvy. Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko mají v souladu s článkem 4 aktu o přistoupení[5] výjimku, jak je definováno v článku 122 Smlouvy.(5) Evropská centrální banka (ECB) byla založena dne 1. července 1998. Evropský měnový systém byl nahrazen mechanismem směnných kurzů, jehož vytvoření bylo dohodnuto usnesením Evropské rady ze dne 16. června 1997 o zřízení mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie[6]. Postupy pro mechanismus směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (ERM II) byly stanoveny v Dohodě ze dne 1. září 1998 mezi ECB a národními centrálními bankami členských států mimo eurozónu, kterou byly stanoveny provozní postupy pro mechanismus směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie[7].(6) V čl. 122 odst. 2 Smlouvy jsou stanoveny postupy pro zrušení výjimky dotčených členských států. Podle uvedeného článku Komise a ECB podávají Radě alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka, zprávu v souladu s postupem podle čl. 121 odst. 1 Smlouvy. Slovinsko dne 2. března 2006 předložilo oficiální žádost o posouzení konvergence.(7) Vnitrostátní právní předpisy v členských státech včetně stanov národních centrálních bank se podle potřeby přizpůsobí tak, aby byla zajištěna slučitelnost s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB. Zprávy Komise a ECB poskytují podrobné posouzení slučitelnosti legislativy Slovinska s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB.(8) Podle článku 1 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem cenové stability, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 první odrážce této smlouvy rozumí, že členský stát vykazuje udržitelnou cenovou stabilitu a průměrnou míru inflace měřenou v průběhu jednoho roku před šetřením, která nepřekračuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše tří členských států, které v oblasti cenové stability dosáhly nejlepších výsledků. Pro účely kritéria cenové stability se inflace změří pomocí harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HICP), který je definován v nařízení Rady (ES) č. 2494/95[8]. K posouzení kritéria cenové stability byla změřena inflace členského státu pomocí procentuální změny aritmetického průměru indexu za 12 měsíců ve srovnání s předchozím průměrem za 12 měsíců. V jednoletém období, které skončilo v březnu 2006, byly třemi členskými státy, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, Švédsko, Finsko a Polsko s mírami inflace 0,9 procent, 1,0 procent a 1,5 procent v tomto pořadí. Ve zprávách Komise a ECB se hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr míry inflace třech členských států, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, plus 1,5 procentního bodu. Na tomto základě referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2006, činila 2,6 procent.(9) Podle článku 2 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem stavu veřejného rozpočtu, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 druhé odrážce Smlouvy, rozumí, že v době šetření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 104 odst. 6 Smlouvy o existenci nadměrného schodku.(10) Podle článku 3 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 třetí odrážce této smlouvy, rozumí, že členský stát po dobu alespoň dvou let před šetřením dodržoval normální fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů (ERM) Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům. Zejména pak nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny vůči měně kteréhokoli jiného členského státu. Počínaje 1. lednem 1999 ERM II poskytuje rámec pro posuzování plnění kritéria směnného kurzu. Komise a ECB při posuzování plnění tohoto kritéria ve svých zprávách zkoumaly dvouleté období, které skončilo v dubnu 2006.(11) Podle článku 4 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 čtvrté odrážce této smlouvy, rozumí, že v průběhu jednoho roku před šetřením průměrná dlouhodobá nominální úroková sazba členského státu nepřekračovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýše tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků. Pro účely kritérií konvergence úrokových sazeb byly použity srovnatelné úrokové sazby nebo desetileté státní dluhopisy. K posouzení plnění kritéria úrokových sazeb se ve zprávách Komise a ECB hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr dlouhodobých nominálních úrokových sazeb tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků, plus dva procentní body. Na tomto základě referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2006, činila 5,9 procent.(12) Podle článku 5 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, poskytne Komise údaje použité při současném posouzení plnění konvergenčních kritérií. Údaje pro přípravu tohoto návrhu poskytla Komise. Rozpočtové údaje Komise poskytla poté, co členské státy do 1. dubna 2006 podaly zprávu v souladu s nařízením Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství[9].(13) Na základě zpráv předložených Komisí a ECB o pokroku, který učinilo Slovinsko při plnění svých závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie, Komise dospěla k závěru, že:Vnitrostátní právní předpisy ve Slovinsku, včetně stanov národní centrální banky, jsou slučitelné s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB.Pokud jde o to, jak Slovinsko plní konvergenční kritéria uvedená ve čtyřech odrážkách čl. 122 odst.1 Smlouvy:-  průměrná inflace ve Slovinsku v roce, který skončil v březnu 2006, činila 2,3 procenta, což je méně než referenční hodnota, a v následujících měsících se inflace podle aktuálního výhledu pravděpodobně nezvýší;-  Slovinsko nepodléhá rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku veřejných financí;-  Slovinsko je členem ERM II ode dne 28. června 2004; ve dvouletém období, které skončilo v dubnu 2006, slovinský tolar (SIT) nebyl vystaven silným tlakům a Slovinsko ze svého vlastního podnětu nedevalvovalo dvoustranný střední kurz SIT vůči euru;-  v roce, který skončil v březnu 2006, činila dlouhodobá úroková míra ve Slovinsku v průměru 3,8 procent, což je hodnota nižší než referenční hodnota.Slovinsko na základě těchto kritérií dosáhlo vysokého stupně udržitelné konvergence.Slovinsko tudíž splňuje podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny.(14) Rada na základě kvalifikované většiny na návrh Komise rozhodne, které členské státy, na které se vztahuje výjimka, splňují podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny a zruší výjimky dotčených členských států,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Slovinsko splňuje podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny. Výjimka ve prospěch Slovinska uvedená v článku 4 aktu o přistoupení se ruší s účinkem od 1. ledna 2007.Článek 2Toto rozhodnutí je určeno členským státům.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .V […] dne […].Za Radupředseda / předsedkyně [pic][pic][pic] [1] KOM(2006) 224, přijatá dne 16. května 2006.[2] Přijatá dne 15. května 2006.[3] Rozhodnutí Rady 1998/317/ES ze dne 3. května 1998 (Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 30).[4] Rozhodnutí Rady 2000/427/ES ze dne 19. června 2000 (Úř. věst. L 167 ze dne 7.7.2000, s. 19).[5] Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.[6] Úř. věst. C 236, 2.8.1997, s. 5.[7] Úř. věst. C 345, 13.11.1998, s. 6 ve znění dohody ze dne 14. září 2000 (Úř. věst. C 362, 16.12.2000, s. 11).[8] Nařízení Rady (ES) č. 2494/95 ze dne 23. října 1995 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen (Úř. věst. L 257, 27.10.1995, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).[9] Úř. věst. L 332, 31.12.1993, s. 7. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2103/2005 (Úř. věst. L 337, 22.12.2005, s. 1).