				|

		52011PC0285

			NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány /* KOM/2011/0285 konecném znení - COD 2011/0137 */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
1.1         Východiska
Sdělení Komise o strategii pro
inteligentní a udržitelný růst „Evropa 2020“[1]
zdůrazňuje význam inovací pro růst a zaměstnanost; práva
duševního vlastnictví přitom mají pro tuto klíčovou prioritu zásadní
význam, protože zajišťují možnost plně těžit
z výsledků výzkumu, inovací a tvůrčích činností.
Porušování práv duševního vlastnictví a následný obchod se zbožím porušujícím
tato práva jsou rostoucím problémem, zejména v globalizované ekonomice.
Vedle hospodářských důsledků pro průmysl mohou výrobky
porušující práva duševního vlastnictví představovat také vážná zdravotní a
bezpečnostní rizika pro spotřebitele. Ve sdělení o Aktu o jednotném
trhu[2]
proto Komise připomněla, že celní orgány by prostřednictvím revidovaných
právních předpisů měly získat možnost lépe chránit práva
duševního vlastnictví.
Nařízení Rady (ES)
č. 1383/2003, které stanoví přijímání opatření celních
orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv
duševního vlastnictví, je důležitým prvkem strategie EU pro ochranu a vymáhání
práv duševního vlastnictví. V září 2008 vyzvala Rada[3]
Komisi a členské státy, aby uvedené nařízení přezkoumaly a
následně navrhly a vyhodnotily zlepšení právního rámce pro přijímání
opatření proti výrobkům, o kterých bylo zjištěno, že
uvedená práva porušily.
Komise vypracovala nový akční plán
v celní oblasti pro boj proti porušování práv duševního vlastnictví pro
období let 2009 až 2012. Hlavní prvky tohoto akčního plánu[4],
který připravila Komise a schválila Rada, se zaměřují na právní
předpisy, operační výkonnost, spolupráci s průmyslem,
mezinárodní spolupráci a zvyšování povědomí. Do plánu byl
začleněn přezkum uvedeného nařízení, který Komise v těsné
spolupráci s členskými státy provedla prostřednictvím pracovní
skupiny zřízené v rámci programu Clo 2013, jež je složena
z odborníků z celních správ členských států.
Určité případy, kdy celní orgány zadržely
zásilky léčivých přípravků v tranzitu přes území EU, ke
kterým došlo na konci roku 2008, vedly ke znepokojení některých
členů WTO, poslanců Evropského parlamentu, nevládních organizací
a občanské společnosti. Uvádělo se, že takováto opatření by
mohla bránit legitimnímu obchodu s generickými léčivými přípravky,
což by bylo v rozporu se závazkem EU usnadňovat přístup
k lékům v rozvojových zemích, a v konečném
důsledku by se jednalo o porušování pravidel WTO. Zmíněné
případy zadržení zásilek vedly ke sporům s EU, které
v rámci WTO zahájily Indie a Brazílie; na tomto základě, jakož i na
základě obav vyjádřených v průběhu příslušných
konzultací na půdě WTO mezi Indií, Brazílií a EU se ukázalo, že za
účelem zvýšení právní jistoty by mohlo být vhodné příslušné právní
předpisy EU o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány dále
zpřesnit.
1.2         Soulad s ostatními politikami
EU
Návrh je v souladu s dlouhodobou
politikou a strategií Unie v oblasti ochrany práv duševního vlastnictví.
Tato politika se odráží v několika sděleních Komise,
například ve sdělení Evropa 2020 a sdělení o Aktu o jednotném
trhu[5].
Ochrana duševního vlastnictví podněcuje inovaci a účinné vymáhání těchto
práv má příznivý vliv na zaměstnanost, spotřebitele a celou
společnost.
Vymáhání práv duševního vlastnictví celními
orgány na hranicích je doplňkem jejich vymáhání na vnitřním trhu,
jakož i obchodních iniciativ zahrnujících třetí země a obchodních
iniciativ na mezinárodních fórech. Návrh je nedílnou součástí
strategického rámce popsaného v novém sdělení Komise o jednotném
trhu pro práva duševního vlastnictví ze dne [května 2011].
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH
STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ
2.1         Veřejná konzultace
Byla uspořádána veřejná konzultace
s cílem zajistit, aby všechny zúčastněné strany dostaly více než
dostatečnou příležitost podílet se na přezkumu nařízení
(ES) č. 1383/2003. V rámci veřejné konzultace bylo obdrženo
89 příspěvků od širokého spektra zúčastněných stran,
včetně držitelů práv, poskytovatelů služeb souvisejících
s mezinárodním obchodem, jako jsou zasilatelé a dopravci, právníků, akademických
institucí, nevládních organizací, orgánů veřejné moci a
občanů.
K hlavním otázkám, které vyvolaly zájem
respondentů, patřila oblast působnosti nařízení, pokud jde
o situace, ve kterých mohou celní orgány přijmout opatření, a
pokud jde o rozsah práv duševního vlastnictví, na která se nařízení
vztahuje, dále zjednodušený postup – jednak obecně a jednak ve vztahu
k malým zásilkám – a také náklady na skladování a zničení zboží.
2.2         Posouzení dopadů
Ve zprávě o posouzení dopadů
byly vymezeny a posouzeny možnosti politiky týkající se celních opatření a
postupů souvisejících s vymáháním práv duševního vlastnictví na
hranicích. K hlavním posuzovaným oblastem patřily prostor pro
posílení vymáhání práv duševního vlastnictví na hranicích, řešení
administrativní a ekonomické zátěže, která v souvislosti s vymáháním
vzniká celním orgánům, držitelům práv a dalším zúčastněným
stranám, a potřeba zajistit účinnost a soulad se všemi
důležitými právními závazky.
Zpráva o posouzení dopadů se
zabývala třemi různými možnostmi, které v příslušných
případech zahrnovaly ještě některé dílčí možnosti. První
možnost představovala takzvaný „základní scénář“, v jehož rámci
by Komise nepřijímala žádná opatření a byl by zachován stávající
stav. Druhá možnost zahrnuje určitá nelegislativní opatření – Komise
by navrhla iniciativy v oblasti vzdělávání, vypracování pokynů a
výměnu osvědčených postupů. Třetí možnost spočívá
v tom, že Komise navrhne změny stávajícího právního rámce. Tato
možnost může zahrnovat různé dílčí možnosti pro každý ze
zjištěných problémů.
·      Možnost č. 1 je třeba vyřadit, pokud má Komise
náležitě reagovat na žádost Rady o přezkoumání právního
předpisu a na znepokojení ohledně oblasti působnosti a
provádění stávajícího právního předpisu, které během konzultací
vyslovily zúčastněné strany.
·      Možnost č. 2 by zjištěné problémy řešila jen
zčásti. Pokyny a vysvětlivky by mohly pomoci zpřesnit použitelné
postupy nebo způsoby uplatňování obecných právních zásad. Těmito
nelegislativními opatřeními by však nebylo možné dosáhnout některých
cílů, pokud jde o zvětšení rozsahu práv duševního vlastnictví
či zavedení povinných postupů pro celou Unii.
·
Možnost č. 3 by poskytla maximální právní
jistotu, že budou zahrnuta i práva duševního vlastnictví, na která se nyní
platné zařízení nevztahuje, a že budou harmonizovány a zpřesněny
příslušné postupy. Tato možnost obsahuje dvě dílčí možnosti.
Dílčí možnost č. 1 by znamenala rozšíření možných
druhů porušení těch práv, na která se již platné nařízení
vztahuje; šlo by například o jakékoli porušení práva k ochranné
známce u zboží, nikoli jen o padělání. Dílčí možnost
č. 2 zahrnuje dílčí možnost č. 1, a navíc
rozšiřuje stávající oblast působnosti nařízení, pokud jde o druhy
práv duševního vlastnictví, na která se nařízení vztahuje.
Posouzení dopadů vedlo
k závěru, že nejlepším vhodným řešením bude pozměnit
nařízení způsobem, který bude reagovat na všechny zjištěné
problémy a zajistí vyvážený výsledek pro všechny kategorie dotčených osob.
3.           PRÁVNÍ ZÁKLAD A SUBSIDIARITA
Obchodní aspekty duševního vlastnictví jsou
součástí rámce společné obchodní politiky. Článek 207
Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví pravomoci přijímat
opatření pro provádění společné obchodní politiky. Právním
základem návrhu je proto článek 207 Smlouvy o fungování Evropské
unie.
Nařízení se obchodních aspektů práv
duševního vlastnictví týká tím, že obsahuje opatření umožňující
celním orgánům vymáhat práva duševního vlastnictví na hranicích u zboží,
které je předmětem mezinárodního obchodu. V čl. 3
odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je stanovena výlučná
pravomoc Evropské unie v oblasti společné obchodní politiky.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Návrh nebude mít dopad na lidské zdroje ani na
rozpočet Evropské unie, a proto k němu není připojen
finanční výkaz podle článku 28 finančního nařízení
(nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne
25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném
rozpočtu Evropských společenství).
5.           ZMĚNY
V rámci přezkumu byla určena
některá zlepšení právního rámce, která byla považována za nezbytná pro
posílení ustanovení o vymáhání práv duševního vlastnictví při
současném zajištění právní jasnosti těchto ustanovení. Proto se
navrhuje, aby bylo nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 nahrazeno
připojenou předlohou nového nařízení.
V zájmu posílení vymáhání práv se
navrhuje, aby byla oblast působnosti nařízení (ES)
č. 1383/2003 rozšířena zahrnutím obchodních názvů,
topografií polovodičových výrobků a užitných vzorů. Navrhuje se
rovněž rozšířit působnost nařízení zařazením porušení
vyplývajících z paralelního obchodu a ze zařízení pro obcházení
technických opatření, jakož i dalších porušení práv, která již celní
orgány vymáhají.
Nařízení by celním orgánům zachovalo
možnost provádět kontroly pro účely vymáhání práv duševního
vlastnictví ve všech situacích, kdy je zboží pod jejich dohledem, a procesní
povaha daného právního předpisu by byla důrazněji odlišena od
hmotněprávních předpisů o duševním vlastnictví.
Nařízení by rovněž zavedlo postupy
umožňující celním orgánům, aby za určitých podmínek
převzaly zboží ke zničení bez nutnosti podstoupit nákladné formální
soudní řízení. Tyto postupy by se lišily podle druhu porušení práv.
V případě padělků a nedovolených napodobenin by se
mohl předpokládat souhlas vlastníka se zničením zboží, pokud nebyl se
zničením vyjádřen výslovný nesouhlas, kdežto v jiných situacích
by vlastník zboží musel s jeho zničením výslovně souhlasit.
Pokud by souhlasu nebylo dosaženo, držitel práva by musel zahájit soudní
řízení s cílem prokázat porušení, jinak by bylo zboží
propuštěno.
Pro malé zásilky zboží, u kterého
existuje podezření, že se jedná o padělky nebo nedovolené
napodobeniny, a na které se vztahuje žádost, se také navrhuje zvláštní postup,
jenž by umožnil zničení zboží bez účasti držitele práva.
Navržena jsou rovněž další ustanovení,
která zajišťují ochranu zájmů legitimních obchodních subjektů
před možným zneužitím celních vynucovacích postupů a
začleňují do nařízení zásady Listiny základních práv. Za tímto
účelem nařízení zpřesní časové lhůty pro zadržení
podezřelého zboží, podmínky, za kterých budou celní orgány držitelům
práv předávat informace o zásilkách, podmínky pro použití postupu
umožňujícího zničení zboží pod celní kontrolou kvůli
podezření z porušení práv duševního vlastnictví jiného než
padělání a pirátství, a také právo na obhajobu. Nové nařízení by se
tak stalo účinnějším nástrojem vymáhání práva, který by posílil
legitimitu celních opatření. Různé zúčastněné strany
věnovaly pozornost otázce nákladů na skladování a zničení zboží
porušujícího práva duševního vlastnictví. Nařízení by sice i nadále stanovovalo,
že náklady na skladování a zničení, které přímo vzniknou celním
orgánům, ponesou držitelé práv žádající o přijetí celního
opatření, ale to by těmto držitelům nebránilo podat žalobu
s cílem dosáhnout náhrady těchto nákladů od strany, která má
primární odpovědnost. Navrhuje se však zavést důležitou výjimku pro
malé zásilky, v jejichž případě by náklady na skladování a
zničení nesly celní orgány.
2011/0137 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o vymáhání práv duševního vlastnictví
celními orgány
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise[6],
s ohledem na stanovisko evropského
inspektora ochrany údajů,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným
legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve svém usnesení ze dne 25. září 2008
o komplexním evropském plánu boje proti padělání a pirátství[7]
Rada Evropské unie požádala, aby bylo přezkoumáno nařízení Rady (ES)
č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání
opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení
určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají
být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva
porušilo[8].
(2)
Uvádění zboží porušujícího práva duševního
vlastnictví na trh způsobuje značnou škodu držitelům práv i
výrobcům a obchodníkům, kteří dodržují právní předpisy.
Jedná se rovněž o klamání spotřebitelů a
v některých případech o ohrožení jejich zdraví a
bezpečnosti. Takovému zboží by měl být pokud možno zamezen
přístup na trh a měla by být přijata opatření, která by
zabránila této protiprávní činnosti, aniž by jimi byl ztěžován
legitimní obchod.
(3)
Přezkum nařízení (ES)
č. 1383/2003 ukázal, že jsou nezbytná jistá zlepšení právního rámce,
která posílí vymáhání práv duševního vlastnictví a zajistí také náležitou
právní jasnost, čímž bude zohledněn vývoj v hospodářské,
obchodní a právní oblasti.
(4)
Celní orgány by měly mít možnost kontrolovat
zboží, které je nebo mělo být předmětem celního dohledu na
celním území Unie, za účelem vymáhání práv duševního vlastnictví. Vymáhání
práv duševního vlastnictví na hranicích, bez ohledu na to, kde se zboží nachází
nebo mělo nacházet pod „celním dohledem“ podle definice
v nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní
kodex Společenství[9], představuje
účelné využití zdrojů. Pokud zboží zadrží celní orgány na hranicích,
je nutné jen jedno soudní řízení, zatímco u zboží nalezeného na trhu,
které bylo rozděleno a doručeno prodejcům, je k dosažení stejné
úrovně vymáhání práva potřeba několik oddělených
řízení. Měla by být zavedena výjimka pro zboží propuštěné do
volného oběhu v režimu konečného použití, protože takové zboží
zůstává pod celním dohledem, i když bylo propuštěno do volného
oběhu. Rovněž se nehodí, aby se toto nařízení vztahovalo na zboží
v osobních zavazadlech cestujících, pokud je určeno pro jejich vlastní
osobní potřebu a nic nenaznačuje, že se jedná o obchodní dopravu.
(5)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 se
nevztahuje na některá práva duševního vlastnictví a na některé druhy
jejich porušení. Za účelem posílení vymáhání práv duševního vlastnictví by
proto měla být celní kontrola rozšířena na další druhy porušení,
například porušení vyplývající z paralelního obchodu, jakož i na další
porušení práv, která již celní orgány vymáhají, ale na která se nevztahuje
nařízení (ES) č. 1383/2003. Za týmž účelem je vhodné
zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení vedle práv, na která
se již vztahuje nařízení (ES) č. 1383/2003, také obchodní názvy,
jež jsou podle vnitrostátních právních předpisů chráněny
výlučnými vlastnickými právy, topografie polovodičových výrobků,
užitné vzory a zařízení pro obcházení technických opatření, jakož i
veškerá výlučná práva duševního vlastnictví stanovená právními
předpisy Unie.
(6)
Toto nařízení obsahuje procesní pravidla pro
celní orgány. Stejně tak nezavádí toto nařízení žádná nová kritéria
pro zjištění, zda nastalo porušení použitelných předpisů o duševním
vlastnictví.
(7)
Tímto nařízením by neměla být
dotčena ustanovení o pravomoci soudů, zejména ustanovení nařízení
Rady (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu
soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech[10].
(8)
Každá osoba, ať je, nebo není držitelem práva
duševního vlastnictví, která může vlastním jménem zahájit soudní
řízení ohledně možného porušení tohoto práva, by měla být
oprávněna podat žádost o přijetí opatření celních
orgánů.
(9)
Aby bylo zajištěno, že práva duševního
vlastnictví budou vymáhána po celé Unii, je třeba stanovit, že pokud osoba
oprávněná podat žádost o přijetí opatření žádá vymáhání
práva duševního vlastnictví vztahujícího se na celé území Unie, může tato
osoba požádat celní orgány jednoho členského státu, aby přijaly rozhodnutí,
kterým schvalují žádost o přijetí opatření celních orgánů
tohoto členského státu a libovolného jiného členského státu, kde se vymáhání
práva duševního vlastnictví vyžaduje.
(10)
Kvůli zajištění rychlého vymáhání práv
duševního vlastnictví by mělo být stanoveno, že pokud mají celní orgány na
základě dostatečných důkazů podezření, že zboží pod
jejich dohledem porušuje práva duševního vlastnictví, mohou buď
z vlastního podnětu nebo na žádost pozastavit propuštění zboží či
zboží zadržet, aby bylo osobám oprávněným podat žádost o přijetí
opatření celních orgánů umožněno zahájit řízení
s cílem určit, zda bylo právo duševního vlastnictví porušeno.
(11)
Pokud zboží podezřelé z porušení není
padělkem nebo nedovolenou napodobeninou, může být pro celní orgány na
základě pouhé vizuální prohlídky obtížné určit, zda mohlo být právo
duševního vlastnictví porušeno. Proto je vhodné stanovit, že pokud dotčené
strany, tedy držitel zboží a držitel práva, nesouhlasí s předáním
zboží ke zničení, je třeba zahájit řízení. Orgány příslušné
pro toto řízení by pak měly rozhodovat o tom, zda bylo právo
duševního vlastnictví porušeno, a přijmout příslušná rozhodnutí
ohledně porušení dotčených práv duševního vlastnictví.
(12)
Nařízení (ES) č. 1383/2003
členským státům dovolilo stanovit postup umožňující zničení
určitých druhů zboží, aniž by vznikla povinnost zahájit řízení
ke zjištění, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví. Jak se uznává
v usnesení Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2008
o dopadu padělatelství na mezinárodní obchod[11],
tento postup se v členských státech, kde je k dispozici, velice
osvědčil. U viditelných porušení, která mohou celní orgány
snadno zjistit pouhou vizuální prohlídkou, by proto měl být takovýto
postup povinný a měl by se používat na žádost držitele práva, jestliže
deklarant nebo držitel zboží nevznesou námitku proti zničení.
(13)
Za účelem snížení administrativní zátěže
a nákladů na minimum by měl být pro malé zásilky padělků
nebo nedovolených napodobenin zaveden zvláštní postup, který by umožnil zboží
zničit bez souhlasu držitele práva. Kvůli stanovení prahových
množství, při jejichž nedosažení by se zásilky měly považovat za malé
zásilky, by měla být tímto nařízením na Komisi přenesena
pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností
v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské
unie. Je důležité, aby Komise během svých přípravných prací
vedla náležité konzultace, včetně konzultací na odborné úrovni.
(14)
Až bude Komise připravovat a vypracovávat akty
v přenesené pravomoci, měla by zajistit souběžné,
včasné a náležité předávání příslušných dokumentů
Evropskému parlamentu a Radě.
(15)
Pro větší právní jasnost a za účelem
ochrany zájmů legitimních obchodníků před možným zneužitím
ustanovení o vymáhání práva na hranicích je vhodné upravit časové
lhůty pro zadržení zboží podezřelého z porušení práva duševního
vlastnictví, podmínky, za kterých by celní orgány měly držitelům práv
předávat informace o zásilkách, podmínky pro použití postupu
umožňujícího zničení zboží pod celní kontrolou kvůli
podezření z porušení práv duševního vlastnictví jiného než
padělání a pirátství a zavést ustanovení umožňující držiteli zboží,
aby vyjádřil svůj názor před tím, než celní správa přijme
rozhodnutí, jež by na něj mělo nepříznivý dopad.
(16)
Při zohlednění prozatímní a preventivní
povahy opatření, která celní orgány v této oblasti přijímají, a
protichůdných zájmů stran dotčených těmito opatřeními
by měly být některé aspekty postupů upraveny tak, aby bylo
zajištěno bezproblémové provádění nařízení a aby byla
současně dodržována práva dotčených stran. S ohledem na různá
oznámení stanovená v nařízení, by tedy měly celní orgány
oznámení zasílat nejvhodnější osobě, určené na základě
dokumentů týkajících se celního zacházení nebo situace, ve které se zboží
nachází. Lhůty stanovené v tomto nařízení pro požadovaná
oznámení by se také měly počítat od okamžiku odeslání těchto
oznámení celními orgány, aby byly všechny lhůty pro oznámení zasílaná
dotčeným stranám uvedeny do souladu. Lhůta pro uplatnění práva
na slyšení před přijetím nepříznivého rozhodnutí by měla být
stanovena na tři pracovní dny vzhledem k tomu, že držitelé rozhodnutí
o schválení žádosti o přijetí opatření dobrovolně
požádali celní orgány, aby přijaly opatření, a deklaranti nebo
držitelé zboží si musejí být vědomi, v jaké konkrétní situaci se
nachází jejich zboží, je-li podrobeno celnímu dohledu. V případě
zvláštního postupu pro malé zásilky, jenž se pravděpodobně dotkne
přímo spotřebitelů, u nichž nelze předpokládat stejnou
úroveň důslednosti jako u ostatních hospodářských subjektů,
které obvykle plní celní formality, by tato lhůta měla být výrazně
prodloužena.
(17)
Podle „Prohlášení o dohodě TRIPS a
veřejném zdraví“ přijatém Konferencí ministrů WTO v Dohá dne 14.
listopadu 2001, dohoda TRIPS může a měla by být vykládána a
prováděna tak, aby podporovala právo členů WTO na ochranu
veřejného zdraví a obzvláště právo na podporu přístupu k
lékům pro všechny obyvatele. Zejména s ohledem na léčivé
přípravky v tranzitu přes území Evropské unie
v případech, kdy je průchod tímto územím, ať s
překládáním, skladováním, rozdělováním nákladu nebo změnami
druhu dopravy či dopravních prostředků, či bez těchto
úkonů, pouze částí celé cesty začínající i končící mimo
území Unie, by celní orgány měly při posuzování rizika porušení práv
duševního vlastnictví zvážit, zda existuje významná pravděpodobnost, že
toto zboží bude přesměrováno na trh Unie.
(18)
V zájmu efektivnosti by se mělo použít
nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997
o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států
a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného
používání celních a zemědělských předpisů[12].
(19)
Odpovědnost celních orgánů by se
měla řídit právními předpisy členských států, avšak
schválení žádosti o přijetí opatření celními orgány by držiteli
rozhodnutí nemělo dávat nárok na náhradu škody v případě,
že příslušné zboží není celním úřadem odhaleno a je propuštěno
nebo není přijato žádné opatření k jeho zadržení.
(20)
Jelikož celní orgány přijímají opatření
na základě předem podané žádosti, je vhodné stanovit, že držitel
rozhodnutí o schválení žádosti o přijetí opatření celních
orgánů by měl uhradit veškeré náklady, které celním orgánům
vzniknou při přijímání opatření k vymáhání jeho práv
duševního vlastnictví. To by ovšem držiteli rozhodnutí nemělo bránit
v tom, aby náhradu škody požadoval od porušovatele nebo jiných osob, které
podle právních předpisů dotyčného členského státu mohou být
považovány za odpovědné. Náklady a škody, jež vzniknou osobám jiným než
celním správám v důsledku opatření celních orgánů, při
nichž je zadrženo zboží na základě nároku třetí strany vycházejícího
z duševního vlastnictví, by se měly řídit zvláštními právními
předpisy pro každý konkrétní případ.
(21)
Vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány
bude vyžadovat výměnu údajů o rozhodnutích týkajících se žádostí
o přijetí opatření. Takové zpracování údajů zahrnuje také
osobní údaje, a mělo by proto probíhat v souladu s právem Unie, jak je
stanoví zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24.
října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním
osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[13]
a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18.
prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním
osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu
těchto údajů[14].
(22)
Aby byly zajištěny jednotné podmínky pro
provádění ustanovení týkajících se formulářů žádosti o přijetí
opatření celních orgánů a žádosti o prodloužení lhůty, ve
které mají celní orgány přijmout opatření, měly by být Komisi
svěřeny prováděcí pravomoci, zejména za účelem zavedení
standardních formulářů.
(23)
Tyto pravomoci by měly být vykonávány
v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 182/2011[15] ze dne 16. února
2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým
členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.
Přestože předmět ustanovení tohoto nařízení, která se mají
provést, spadá do působnosti společné obchodní politiky, vzhledem
k povaze a účinkům prováděcích aktů by měl být
při jejich přijímání použit poradní postup.
(24)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 by mělo
být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A
DEFINICE
Článek 1
Předmět
a oblast působnosti
1.           Toto nařízení stanoví podmínky
a postupy, za kterých celní orgány přijímají opatření, pokud zboží
podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví podléhá nebo
mělo podléhat celnímu dohledu na celním území Unie.
2.           Toto nařízení se
nevztahuje na zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu
v režimu konečného použití ve smyslu článku 82
nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
3.           Tímto nařízením nejsou
nijak dotčeny právní předpisy o duševním vlastnictví
členských států ani Unie.
4.           Toto nařízení se
nevztahuje na zboží neobchodní povahy v osobních zavazadlech cestujících.
Článek 2
Definice
Pro účely
tohoto nařízení se rozumí:
·
„právy duševního vlastnictví“:
a)
ochranná známka;
b)
(průmyslový) vzor;
c)
autorské právo nebo jakékoli související právo
stanovené právními předpisy členského státu;
d)
zeměpisné označení;
e)
patent stanovený právními předpisy
členského státu;
f)
dodatkové ochranné osvědčení pro
léčivé přípravky stanovené v nařízení Evropského parlamentu
a Rady (ES) č. 469/2009[16];
g)
dodatkové ochranné osvědčení pro
přípravky na ochranu rostlin stanovené v nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96[17];
h)
odrůdové právo Společenství stanovené
v nařízení Rady (ES) č. 2100/94[18];
i)
odrůdové právo stanovené právními
předpisy členského státu;
j)
topografie polovodičového výrobku stanovená
právními předpisy členského státu;
k)
užitný vzor stanovený právními předpisy
členského státu;
l)
obchodní název, pokud je právními předpisy
členského státu chráněn jako výlučné právo duševního
vlastnictví;
m)
jakékoli jiné právo, které je právními
předpisy Unie zavedeno jako výlučné právo duševního vlastnictví;
·
„ochrannou známkou“:
a)
ochranná známka Společenství stanovená
v nařízení Rady (ES) č. 207/2009[19];
b)
ochranná známka zapsaná v členském
státě nebo, v případě Belgie, Nizozemska či
Lucemburska, u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví;
c)
ochranná známka zapsaná na základě mezinárodní
přihlášky s účinky pro členský stát;
d)
ochranná známka zapsaná na základě mezinárodní
přihlášky s účinky pro Unii;
·
„(průmyslovým) vzorem“:
a)
(průmyslový) vzor Společenství stanovený
v nařízení (ES) č. 6/2002[20];
b)
(průmyslový) vzor zapsaný v členském
státě;
c)
(průmyslový) vzor zapsaný na základě
mezinárodní přihlášky s účinky pro členský stát;
d)
(průmyslový) vzor zapsaný na základě
mezinárodní přihlášky s účinky pro Unii;
·
„zeměpisným označením“:
a)
zeměpisné označení nebo označení
původu zemědělských produktů a potravin stanovené
v nařízení Rady (ES) č. 510/2006[21];
b)
označení původu nebo zeměpisné
označení vína stanovené v nařízení Rady (ES)
č. 1234/2007[22];
c)
zeměpisné označení aromatizovaného vína
stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 1601/1991[23];
d)
zeměpisné označení lihovin stanovené
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008[24];
e)      zeměpisné označení produktů
jiných než vín, lihovin, zemědělských produktů a potravin, pokud
je právní předpisy některého členského státu nebo Unie stanoví
jako výhradní právo duševního vlastnictví;
f)
zeměpisné označení stanovené
v dohodách mezi Unií a třetími zeměmi, které je
v těchto dohodách uvedeno;
·
„padělky“:
a)
      zboží, které je předmětem
činnosti porušující práva k ochranné známce a je neoprávněně označené
ochrannou známkou, která je totožná s ochrannou známkou platně
zapsanou pro stejný druh zboží nebo která nemůže být od této ochranné
známky ve svých podstatných znacích odlišena;
b)
      zboží, které je předmětem
činnosti porušující práva k zeměpisnému označení a je označené
nebo popsané názvem nebo výrazem chráněným ve vztahu k danému zeměpisnému
označení;
·
„nedovolenými napodobeninami“ zboží, které je
předmětem činnosti porušující autorské právo nebo právo
s ním související nebo (průmyslový) vzor a které představuje
nebo obsahuje kopie pořízené bez souhlasu držitele autorského práva nebo
práva s ním souvisejícího nebo (průmyslového) vzoru, bez ohledu na
to, jsou-li zapsány, nebo bez souhlasu osoby oprávněné tímto držitelem
v zemi výroby;
·
„zbožím podezřelým z porušení práva
duševního vlastnictví“ zboží, o němž existují dostatečné důkazy,
které vedou celní orgány k závěru prima facie, že
v členském státě, kde se zboží nachází, toto zboží
představuje:
a)
zboží, které podle právních předpisů Unie
nebo uvedeného členského státu je předmětem činnosti
porušující právo duševního vlastnictví;
b)
zařízení, výrobky nebo součástky, které
slouží k obcházení jakékoli technologie, zařízení nebo
součástky, jež při své obvyklé funkci zamezují nebo omezují úkony ve
vztahu k dílům, ke kterým nebylo uděleno svolení držitele
jakéhokoli autorského práva nebo práva s ním souvisejícího a které podle
právních předpisů uvedeného členského státu porušují právo
duševního vlastnictví;
c)
jakoukoli formu nebo matrici, které jsou
zvláště určeny nebo přizpůsobeny pro výrobu zboží
porušujícího právo duševního vlastnictví, pokud tyto formy nebo matrice
porušují práva, která má držitel práva podle právních předpisů Unie
či uvedeného členského státu;
·
„žádostí“ žádost o přijetí opatření
podaná celním orgánům, pokud existuje podezření, že zboží porušuje
právo duševního vlastnictví;
·
„vnitrostátní žádostí“ žádost, ve které se od
celních orgánů členského státu požaduje, aby přijaly
opatření v tomto členském státě;
·
„unijní žádostí“ žádost podaná v jednom
členském státě, ve které se požaduje, aby celní orgány tohoto
členského státu a jednoho nebo více jiných členských států
přijaly opatření v příslušných členských státech;
·
„žadatelem“ osoba, která vlastním jménem podává
žádost;
·
„držitelem zboží“ osoba, která je vlastníkem zboží
nebo která má podobné právo nakládat se zbožím nebo má nad ním fyzickou
kontrolu;
·
„deklarantem“ deklarant podle čl. 4
odst. 18 nařízení (EHS) č. 2913/92;
·
„zničením“ fyzické zničení, recyklace
nebo vyřazení zboží mimo obchodní toky tak, aby se zabránilo
způsobení újmy držiteli rozhodnutí o schválení žádosti;
·
„celním dohledem“ dohled ze strany celních
orgánů uvedený v čl. 4 odst. 13 nařízení (EHS)
č. 2913/92;
·
„celním územím Unie“ celní území Společenství
uvedené v článku 3 nařízení (EHS) č. 2913/92;
·
„propuštěním zboží“ úkon, kterým celní orgány
povolují nakládat se zbožím za podmínek celního režimu, do kterého je zboží
propuštěno.
Článek 3
Rozhodné
právo
Aniž je dotčen článek 8
nařízení (ES) č. 864/2007[25], použije se pro
účely stanovení, zda použití zboží vede k podezření
z porušení práva duševního vlastnictví nebo zda jím bylo porušeno právo
duševního vlastnictví, právo členského státu, kde se toto zboží nachází
v jedné ze situací uvedených v čl. 1 odst. 1.
KAPITOLA II
ŽÁDOSTI O PŘIJETÍ OPATŘENÍ
CELNÍCH ORGÁNŮ
Oddíl 1
Podávání žádostí o přijetí opatření
Článek 4
Osoby
oprávněné podat žádost
1.           Oprávněna podat
vnitrostátní nebo unijní žádost je kterákoli z těchto osob:
a)      držitelé práv duševního vlastnictví;
b)      kolektivní správci práv duševního
vlastnictví, kteří jsou řádně uznáváni jako subjekty
oprávněné zastupovat držitele autorských práv nebo práv s nimi
souvisejících;
c)      profesní subjekty ochrany práv, které
jsou řádně uznávány jako subjekty oprávněné zastupovat držitele
práv duševního vlastnictví;
d)      skupiny ve smyslu čl. 5
odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006, skupiny producentů
ve smyslu článku 118e nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo
podobné skupiny producentů uvedené v právních přepisech Unie o
zeměpisných označeních, které zastupují producenty používající
zeměpisné označení, nebo zástupci takovýchto skupin, dále
hospodářské subjekty oprávněné používat zeměpisné označení,
jakož i kontrolní subjekty příslušné pro takové zeměpisné
označení.
2.           K podání vnitrostátní
žádosti jsou vedle osob uvedených v odstavci 1 oprávněny také následující
osoby:
a)      všechny ostatní osoby, které mají
oprávnění užívat práv duševního vlastnictví;
b)      skupiny producentů uvedené v
právních přepisech Unie o zeměpisných označeních, které
zastupují producenty používající zeměpisné označení, nebo zástupci
takovýchto skupin, dále hospodářské subjekty oprávněné používat
zeměpisné označení, jakož i kontrolní subjekty příslušné pro
takové zeměpisné označení.
3.           K podání unijní žádosti
je vedle osob uvedených v odstavci 1 oprávněn také držitel
výhradní licence vztahující se na celní území Unie.
4.           Všechny osoby oprávněné
podat žádost podle odstavců 1, 2 a 3 musí mít možnost zahájit
řízení o porušení práv duševního vlastnictví v členském
státě, kde se zboží nachází.
Článek 5
Práva
duševního vlastnictví, kterých se může týkat unijní žádost
Unijní žádost může být podána ve vztahu
k libovolnému právu duševního vlastnictví, které platí v celé Unii.
Článek 6
Podávání
žádostí
1.           Osoby uvedené
v článku 4 mohou požádat o přijetí opatření
celních orgánů prostřednictvím podání žádosti příslušnému
celnímu útvaru, existuje-li podezření, že je použitím zboží porušováno
právo duševního vlastnictví. Žádost se podá na formuláři uvedeném
v odstavci 3.
2.           Každý členský stát
určí celní útvar příslušný k přijímaní a vyřizování
žádostí. Členský stát o tom náležitě uvědomí Komisi, která
zveřejní seznam příslušných celních útvarů určených
členskými státy.
3.           Formulář žádosti stanoví
Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí
akty se přijmou v souladu s poradním postupem uvedeným
v čl. 29 odst. 2.
Na formuláři se od žadatele požadují zejména
tyto informace:
(a)
údaje o žadateli;
(b)
postavení žadatele ve smyslu článku 4;
(c)
podpůrné dokumenty, které celnímu útvaru
doloží, že žadatel je osobou oprávněnou podat žádost;
(d)
zmocnění fyzických nebo právnických osob
zastupujících žadatele, v souladu s právními předpisy členského
státu, ve kterém je žádost podána;
(e)
právo nebo práva duševního vlastnictví, která se
mají vymáhat;
(f)
v případě unijní žádosti
členský stát nebo členské státy, ve kterých má být podle žádosti
přijato opatření celních orgánů;
(g)
zvláštní a technické údaje o pravém zboží,
v příslušných případech včetně vyobrazení; tyto
informace se uvedou jako příloha;
(h)
informace potřebné k tomu, aby celní
orgány dotyčné zboží snadno rozpoznaly;
(i)
jakékoli informace důležité pro rozbor a
posouzení rizika, které provedou celní orgány ohledně porušení dotčených
práv duševního vlastnictví;
(j)
jména a adresy zástupců žadatele, kteří
odpovídají za právní a technické otázky;
(k)
závazek žadatele oznámit příslušnému celnímu
útvaru kteroukoli ze situací uvedených v článku 14;
(l)
závazek žadatele předat a aktualizovat veškeré
informace důležité pro rozbor a posouzení rizika, které provedou celní
orgány ohledně porušení dotčených práv duševního vlastnictví;
(m)
závazek žadatele převzít odpovědnost za
podmínek stanovených v článku 26;
(n)
závazek žadatele, že ponese náklady stanovené
v článku 27 za podmínek stanovených v témže článku;
(o)
závazek žadatele, že bude souhlasit se zpracováním
jím poskytnutých údajů Komisí.
4.           Jsou-li pro účely
přijímání a vyřizování žádostí k dispozici počítačové
systémy, podávají se žádosti pomocí metod elektronického zpracování dat.
5.           Je-li žádost podána po
oznámení celních orgánů o pozastavení propuštění nebo o zadržení
zboží v souladu s čl. 17 odst. 4, musí tato žádost
splnit tyto dodatečné požadavky:
a)      je podána příslušnému celnímu útvaru
do čtyř pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění
nebo o zadržení zboží;
b)      jedná se o vnitrostátní žádost;
c)      obsahuje informace požadované v odstavci 3.
Žadateli se však umožní vynechat údaje uvedené v odst. 3
písm. g) až i).
Oddíl 2
Rozhodnutí o žádostech o přijetí
opatření
Článek 7
Vyřizování
žádostí
1.           Jestliže příslušný celní
útvar při přijetí žádosti shledá, že žádost neobsahuje všechny
požadované informace podle čl. 6 odst. 3, požádá žadatele, aby
chybějící informace doplnil do 10 pracovních dní ode dne odeslání
oznámení.
V těchto případech se plynutí
lhůty uvedené v čl. 8 prvním pododstavci přeruší do
doby, než jsou příslušné informace obdrženy.
2.           Pokud žadatel ve
lhůtě uvedené v odstavci 1 chybějící informace
neposkytne, příslušný celní útvar žádost zamítne.
3.           Žadateli se neuloží poplatek
na úhradu správních nákladů na vyřízení žádosti.
Článek 8
Oznamování rozhodnutí o schválení nebo
zamítnutí žádosti o přijetí opatření
Příslušný celní útvar oznámí žadateli své
rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádosti do 30 pracovních dní od
jejího obdržení.
Pokud však bylo žadateli předtím oznámeno
pozastavení propuštění nebo zadržení zboží celními orgány, příslušný
celní útvar své rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádosti žadateli oznámí
do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti.
Článek 9
Rozhodnutí
o žádostech o přijetí opatření
1.           Rozhodnutí o schválení
vnitrostátní žádosti, rozhodnutí o zrušení nebo změně
těchto rozhodnutí a rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které
mají celní orgány přijmout opatření, nabudou v členském
státě, ve kterém byla vnitrostátní žádost podána, účinku dnem jejich
přijetí.
2.           Rozhodnutí o schválení
unijní žádosti, rozhodnutí o zrušení nebo změně těchto
rozhodnutí a rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní
orgány přijmout opatření, nabudou účinku takto:
(a)
v členském státě, ve kterém byla
žádost podána, dnem přijetí;
(b)
ve všech ostatních členských státech, kde mají
být podle žádosti přijata opatření celních orgánů, dnem, kdy
celní orgány obdrží oznámení v souladu s čl. 13
odst. 2, a za předpokladu, že držitel rozhodnutí splnil své
povinnosti podle čl. 27 odst. 3.
Článek 10
Lhůta,
ve které mají celní orgány přijmout opatření
1.           Když příslušný celní
útvar schválí žádost, stanoví lhůtu, ve které mají celní orgány
opatření přijmout.
Tato lhůta začne plynout dnem
přijetí rozhodnutí o schválení žádosti a její délka
nepřekročí jeden rok.
2.           Jestliže žádost podaná po
oznámení celních orgánů o pozastavení propuštění nebo o zadržení
zboží v souladu s čl. 17 odst. 4 neobsahuje údaje
podle čl. 6 odst. 3 písm. g) až i), schválí se pouze
pro účely pozastavení propuštění nebo zadržení uvedeného zboží.
3.           Pokud právo duševního
vlastnictví pozbude účinku nebo pokud žadatel z jiných
důvodů přestane být osobou oprávněnou podat žádost, celní
orgány nepřijmou žádné opatření. Celní orgány, které rozhodnutí o schválení
žádosti vydaly, toto rozhodnutí zruší nebo příslušným způsobem
změní.
Článek 11
Prodloužení
lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření
1.           Po uplynutí lhůty, ve
které mají celní orgány přijmout opatření, a za podmínky, že držitel
rozhodnutí předtím uhradil veškeré dluhy, které měl vůči
celním orgánům podle tohoto nařízení, může celní útvar, jenž
přijal původní rozhodnutí, tuto lhůtu na žádost držitele rozhodnutí
o schválení žádosti prodloužit.
2.           Je-li žádost o prodloužení
lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, podána
méně než 30 pracovních dní před skončením platnosti
uvedeného rozhodnutí, může příslušný celní útvar prodloužení
zamítnout.
3.           V žádosti o prodloužení
lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, se uvedou
veškeré změny v informacích poskytnutých podle čl. 6
odst. 3.
4.           Příslušný celní útvar
oznámí své rozhodnutí o prodloužení držiteli rozhodnutí o schválení
žádosti do 30 pracovních dní od obdržení této žádosti.
5.           Prodloužená lhůta, ve
které mají celní orgány přijmout opatření, začne plynout dnem
přijetí rozhodnutí o schválení prodloužení a její délka
nepřekročí jeden rok.
Pokud právo duševního vlastnictví pozbude
účinku nebo pokud žadatel z jiných důvodů přestane být
osobou oprávněnou podat žádost, celní orgány nepřijmou žádné
opatření. Celní orgány, které rozhodnutí o prodloužení žádosti
vydaly, toto rozhodnutí zruší nebo příslušným způsobem změní.
6.           Držiteli rozhodnutí se
neuloží poplatek na úhradu správních nákladů na vyřízení žádosti o prodloužení.
7.           Formulář žádosti o prodloužení
stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto
prováděcí akty se přijmou v souladu s poradním postupem
uvedeným v čl. 29 odst. 2.
Článek 12
Změna
rozhodnutí, která se týká práv duševního vlastnictví
Příslušný
celní útvar, který přijal rozhodnutí o schválení žádosti, může
na žádost držitele tohoto rozhodnutí změnit seznam práv duševního
vlastnictví, jenž je v tomto rozhodnutí uveden.
V případě
rozhodnutí o schválení unijní žádosti se jakékoli změny
spočívající v doplnění práv duševního vlastnictví mohou týkat
pouze práv duševního vlastnictví, na která se vztahuje článek 5.
Článek 13
Oznamovací
povinnosti příslušného celního útvaru
1.           Příslušný celní útvar,
kterému byla předložena vnitrostátní žádost, předá celním
úřadům svého členského státu neprodleně po jejich
přijetí tato rozhodnutí:
(a)
rozhodnutí o schválení vnitrostátní žádosti;
(b)
rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o schválení
vnitrostátní žádosti;
(c)
rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení
vnitrostátní žádosti;
(d)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které
mají celní orgány přijmout opatření.
2.           Příslušný celní útvar,
kterému byla předložena unijní žádost, předá příslušnému celnímu
útvaru členského státu nebo příslušným celním útvarům
členských států uvedených v unijní žádosti, následující rozhodnutí:
(a)
rozhodnutí o schválení unijní žádosti;
(b)
rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o schválení
unijní žádosti;
(c)
rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení
unijní žádosti;
(d)
rozhodnutí o prodloužení nebo o zamítnutí
prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření;
(e)
rozhodnutí o pozastavení opatření celních
orgánů podle čl. 15 odst. 2.
Příslušné celní útvary členských
států uvedených v unijní žádosti poté uvedená rozhodnutí neprodleně
předají svým celním úřadům.
3.           Poté, co bude vytvořena
ústřední databáze Komise uvedená v čl. 31 odst. 3,
budou se všechny výměny údajů týkající se rozhodnutí o žádostech
o přijetí opatření, doprovodných dokladů a oznámení mezi
celními orgány členských států provádět prostřednictvím
této databáze.
Článek 14
Oznamovací
povinnosti držitele rozhodnutí o schválení žádosti
Držitel rozhodnutí
o schválení žádosti oznámí příslušnému celnímu útvaru, který toto
rozhodnutí přijal, kteroukoli z těchto skutečností:
a)           právo duševního vlastnictví, kterého
se týká jeho žádost, pozbývá účinku;
b)           držitel rozhodnutí z jiných
důvodů přestává být osobou oprávněnou podat žádost;
c)           změny v informacích
vyžadovaných podle čl. 6 odst. 3.
Článek 15
Neplnění
povinností ze strany držitele rozhodnutí o schválení žádosti
1.
1.       Jestliže držitel rozhodnutí o schválení
žádosti použije informace, které mu byly poskytnuty celními orgány, jinak než pro účely stanovené
v článku 19, může příslušný celní útvar:
a)      pozastavit účinnost rozhodnutí o schválení
žádosti v členském státě, ve kterém byly informace poskytnuty
nebo použity, až do uplynutí lhůty, ve které mají celní orgány
přijmout opatření;
b)      zamítnout prodloužení lhůty, ve
které mají celní orgány přijmout opatření.
2.           Příslušný celní útvar
může rozhodnout o pozastavení opatření celních orgánů až do
uplynutí lhůty, ve které mají tyto orgány přijmout opatření,
jestliže držitel rozhodnutí:
a)      neplní oznamovací povinnosti podle
článku 14;
b)      neplní požadavky podle čl. 18
odst. 2, které se týkají vracení vzorků;
c)      neplní povinnosti podle čl. 27
odst. 1 a 3, které se týkají nákladů a překladů;
d)      nezahájí řízení stanovená
v čl. 20 odst. 1, čl. 23 odst. 4 nebo
čl. 24 odst. 9.
V případě unijní žádosti je rozhodnutí o pozastavení
opatření celních orgánů účinné pouze v členském
státě, ve kterém bylo toto rozhodnutí přijato.
KAPITOLA III
USTANOVENÍ UPRAVUJÍCÍ PŘIJÍMÁNÍ
OPATŘENÍ CELNÍCH ORGÁNŮ
Oddíl 1
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží
podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví
Článek 16
Pozastavení
propuštění nebo zadržení zboží po schválení žádosti
1.           Jestliže celní orgány
členského státu v jedné ze situací uvedených v čl. 1
odst. 1 určí zboží podezřelé z porušování práva duševního
vlastnictví, na které se vztahuje rozhodnutí o schválení žádosti o přijetí
opatření, přijmou rozhodnutí, kterým pozastaví propuštění tohoto
zboží nebo je zadrží.
2.           Před přijetím
rozhodnutí o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží mohou
celní orgány držitele rozhodnutí o schválení žádosti požádat o jakékoli
důležité informace. Celní orgány rovněž mohou držiteli rozhodnutí
poskytnout informace o skutečném nebo předpokládaném počtu
položek a o jejich povaze, případně jejich vyobrazení.
3.           Před přijetím
rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení
sdělí celní orgány svůj záměr deklarantovi, nebo pokud má být
zboží zadrženo, držiteli zboží. Deklarant nebo držitel zboží dostane
příležitost vyjádřit svůj názor do tří pracovních dní od
odeslání tohoto sdělení.
4.           Celní orgány oznámí držiteli
rozhodnutí o schválení žádosti a deklarantovi nebo držiteli zboží své
rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení
do jednoho pracovního dne od přijetí tohoto rozhodnutí.
Oznámení určené deklarantovi nebo držiteli
zboží obsahuje informace o právních důsledcích stanovených
v článku 20, pokud jde o jiné zboží než padělky a
nedovolené napodobeniny, nebo v článku 23, pokud jde o padělky
a nedovolené napodobeniny.
5.           U zboží, jehož
propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, uvědomí celní
orgány držitele rozhodnutí o schválení žádosti, jakož i deklaranta nebo
držitele zboží, o skutečném nebo předpokládaném množství zboží a
jeho skutečné nebo předpokládané povaze, případně
včetně vyobrazení příslušných položek.
6.           Jestliže se za držitele zboží
považuje více osob, nejsou celní orgány povinny uvědomit více než jednu
osobu.
Článek 17
Pozastavení
propuštění nebo zadržení zboží bez schválení žádosti
1.           Jestliže celní orgány
během přijímání opatření v některé ze situací
uvedených v čl. 1 odst. 1 určí zboží podezřelé z porušování
práva duševního vlastnictví, mohou pozastavit propuštění tohoto zboží nebo
je mohou zadržet předtím, než jim bylo oznámeno rozhodnutí o schválení
žádosti týkající se tohoto zboží.
2.           Před přijetím
rozhodnutí o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží mohou
celní orgány, aniž by sdělily jakékoli informace kromě
skutečného nebo předpokládaného počtu položek, jejich povahy a
případně vyobrazení těchto položek, požádat kteroukoli osobu
oprávněnou podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního
vlastnictví o jakékoli důležité informace.
3.           Před přijetím
rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení
sdělí celní orgány svůj záměr deklarantovi, nebo pokud má být
zboží zadrženo, držiteli zboží. Deklarant nebo držitel zboží dostane
příležitost vyjádřit svůj názor do tří pracovních dní od
odeslání tohoto sdělení.
4.           Pozastavení propuštění
zboží nebo jeho zadržení celní orgány oznámí kterékoli osobě
oprávněné podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního
vlastnictví do jednoho pracovního dne od okamžiku, kdy pozastavily
propuštění zboží nebo je zadržely.
5.           Celní orgány zboží propustí
nebo ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech celních formalit
v těchto případech:
a)      pokud se nepodaří určit žádnou
osobu oprávněnou podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního
vlastnictví do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění nebo
zadržení zboží;
b)      pokud neobdrží žádost podle
čl. 6 odst. 5 nebo takovou žádost zamítnou.
Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli
zboží své rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho
zadržení do jednoho pracovního dne od přijetí tohoto rozhodnutí.
6.           Tento článek se
nepoužije v případě zboží podléhajícího zkáze.
Článek 18
Kontrola a odběr vzorků zboží, jehož propuštění bylo
pozastaveno nebo které bylo zadrženo
1.           Celní orgány umožní držiteli
rozhodnutí o schválení žádosti a deklarantovi nebo držiteli zboží, aby
zkontrolovali zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo
zadrženo.
2.           Celní orgány mohou odebrat
vzorky a mohou vzorky předat držiteli rozhodnutí o schválení žádosti,
pokud o to požádá, a to výhradně za účelem analýzy a pro
usnadnění dalšího postupu ve vztahu k padělkům či
nedovoleným napodobeninám. Každá analýza těchto vzorků se provede na
výhradní odpovědnost držitele rozhodnutí o schválení žádosti.
Pokud to okolnosti dovolí, po dokončení
technické analýzy se vzorky vrátí předtím, než je zboží propuštěno
nebo jeho zadržení ukončeno.
3.           Celní orgány poskytnou
držiteli rozhodnutí o schválení žádosti – na jeho žádost a pokud jsou
známy – jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele
zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví, jakož i
celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto
zboží.
4.           Podmínky skladování zboží
během doby pozastavení propuštění nebo zadržení, včetně
předpisů týkajících se nákladů, stanoví jednotlivé členské
státy.
Článek 19
Povolené
použití některých informací držitelem rozhodnutí o schválení žádosti
Pokud držitel
rozhodnutí o schválení žádosti obdržel informace uvedené
v čl. 18 odst. 3, může tyto informace použít pouze pro
tyto účely:
a)           zahájení řízení s cílem
určit, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví;
b)           vymáhání náhrady škody od
porušovatele nebo jiných osob, je-li zboží zničeno v souladu
s čl. 20 odst. 3 nebo čl. 23 odst. 3.
Oddíl 2
Zahájení řízení a předpokládané
propuštění zboží
Článek 20
Zahájení
řízení
1.           Je-li zboží, na které se
nevztahují články 23 a 24, podezřelé z porušení práva
duševního vlastnictví, zahájí držitel rozhodnutí o schválení žádosti
řízení s cílem určit, zda bylo porušeno právo duševního
vlastnictví, do 10 pracovních dní od odeslání rozhodnutí o pozastavení
propuštění zboží nebo o jeho zadržení.
V případě zboží podléhajícího
zkáze, které je podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví, je
lhůta pro zahájení řízení uvedená v prvním pododstavci stanovena
na tři pracovní dny od odeslání rozhodnutí o pozastavení
propuštění zboží nebo o jeho zadržení.
2.           Celní orgány zboží propustí
nebo ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech celních formalit,
pokud jim držitel rozhodnutí o schválení žádosti ve lhůtě
uvedené v odstavci 1 nesdělí žádnou z těchto
skutečností:
a)      zahájení řízení s cílem určit,
zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví;
b)      písemná dohoda mezi držitelem rozhodnutí
o schválení žádosti a držitelem zboží o předání zboží ke
zničení.
3.           V případě
dohody o předání zboží ke zničení uvedené v odst. 2
písm. b) se zničení provede pod celní kontrolou a na náklady a
odpovědnost držitele rozhodnutí o schválení žádosti, nestanoví-li
jinak právní předpisy členského státu, kde se zničení zboží
provádí.
4.           Na žádost držitele rozhodnutí
o schválení žádosti mohou celní orgány ve vhodných případech
lhůtu uvedenou v prvním pododstavci odstavce 1 prodloužit, a to
nanejvýš o 10 pracovních dní.
V případě zboží podléhajícího zkáze
se lhůta uvedená v druhém pododstavci odstavce 1 neprodlouží.
Článek 21
Předpokládané
propuštění zboží
1.           Jestliže bylo celním
orgánům oznámeno zahájení řízení s cílem určit, zda došlo
k porušení (průmyslového) vzoru, patentu, užitného vzoru nebo
odrůdového práva, a lhůta uvedená v článku 20
uplynula, může deklarant nebo držitel zboží celní orgány požádat, aby
zboží propustily nebo ukončily jeho zadržení.
Celní orgány zboží propustí nebo ukončí jeho
zadržení pouze při splnění všech těchto podmínek:
a)      deklarant nebo držitel zboží poskytl
jistotu;
b)      orgán příslušný k určení,
zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, neuložil předběžná
opatření;
c)      byly splněny všechny celní
formality.
2.           Jistotu uvedenou
v odst. 1 písm. a) poskytne deklarant nebo držitel zboží do
10 pracovních dní ode dne, kdy celní orgány obdrží žádost uvedenou
v odstavci 1.
3.           Jistotu celní orgány stanoví
tak, aby byla dostatečně vysoká pro ochranu zájmů držitele
rozhodnutí o schválení žádosti.
4.           Poskytnutím jistoty nejsou
dotčeny ostatní nástroje právní ochrany, které má držitel rozhodnutí o schválení
žádosti k dispozici.
Článek 22
Celně
schválená určení zboží, která jsou zakázána u zboží předaného ke
zničení
1.           Zboží předané ke
zničení podle článků 20, 23 nebo 24 nesmí být:
a)      propuštěno do volného oběhu;
b)      přepraveno mimo celní území Unie;
c)      vyvezeno;
d)      zpětně vyvezeno;
e)      propuštěno do režimu s podmíněným
osvobozením od cla;
f)       umístěno do svobodného pásma nebo
svobodného skladu.
2.           Celní orgány mohou povolit,
aby zboží uvedené v odstavci 1 bylo přepraveno pod celním dohledem mezi
různými místy na celním území Unie za účelem jeho zničení pod
celní kontrolou.
Oddíl 3
Padělky a nedovolené napodobeniny
Článek 23
Zničení
a zahájení řízení
1.           Zboží, u kterého
existuje podezření, že jde o padělky nebo nedovolené
napodobeniny, může být zničeno pod celní kontrolou, aniž by bylo
nutné určovat, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví podle
právních předpisů členského státu, ve kterém se zboží nachází,
jestliže jsou splněny všechny tyto podmínky:
(a)
držitel rozhodnutí o schválení žádosti
písemně informoval celní orgány o svém souhlasu se zničením
zboží, a to do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží
podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od odeslání rozhodnutí o pozastavení
propuštění zboží nebo o jeho zadržení;
(b)
deklarant nebo držitel zboží celním orgánům
písemně potvrdil svůj souhlas se zničením zboží, a to do 10
pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do
tří pracovních dní od odeslání rozhodnutí o pozastavení
propuštění zboží nebo o jeho zadržení;
2.           Pokud deklarant nebo držitel
zboží nepotvrdí svůj souhlas se zničením ve lhůtách uvedených
v odst. 1 písm. b) ani neoznámí nesouhlas se zničením
celním orgánům, které přijaly rozhodnutí o pozastavení
propuštění zboží nebo o jeho zadržení, mohou mít celní orgány za to,
že deklarant nebo držitel zboží se zničením souhlasí.
Celní orgány o tom uvědomí držitele
rozhodnutí o schválení žádosti.
Jestliže deklarant nebo držitel zboží proti
zničení zboží vznese námitku, celní orgány o této námitce
uvědomí držitele rozhodnutí o schválení žádosti.
3.           Zničení se provede pod
celní kontrolou a na náklady a odpovědnost držitele rozhodnutí o schválení
žádosti, nestanoví-li jinak právní předpisy členského státu, kde se
zničení zboží provádí. Před zničením mohou být odebrány vzorky.
4.           Není-li souhlas se
zničením udělen, držitel rozhodnutí o schválení žádosti zahájí
řízení s cílem určit, zda bylo porušeno právo duševního
vlastnictví, do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží
podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od odeslání rozhodnutí o pozastavení
propuštění zboží nebo o jeho zadržení.
Na žádost držitele rozhodnutí o schválení
žádosti mohou celní orgány lhůty uvedené v prvním pododstavci ve
vhodných případech prodloužit, a to nanejvýš o 10 pracovních dní.
V případě zboží podléhajícího zkáze
se tyto lhůty neprodlouží.
5.           Celní orgány zboží propustí,
případně ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech
celních formalit, pokud od držitele rozhodnutí o schválení žádosti
neobdrží informace o žádné z těchto skutečností:
(a)
jeho souhlas se zničením vyjádřený ve
lhůtách uvedených v odst. 1 písm. a);
(b)
zahájení řízení s cílem určit, zda
bylo porušeno právo duševního vlastnictví, ve lhůtě uvedené
v odstavci 4.
Článek 24
Zvláštní
postup pro zničení zboží v malých zásilkách
1.           Tento článek se na zboží
použije, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
(c)
u zboží existuje podezření, že jde o padělky
nebo nedovolené napodobeniny;
(d)
nejedná se o zboží podléhající zkáze;
(e)
na zboží se vztahuje rozhodnutí o schválení
žádosti;
(f)
zboží je přepravováno v malých zásilkách.
2.           Ustanovení čl. 16
odst. 3, 4 a 5 a čl. 18 odst. 2 se nepoužijí.
3.           V oznámení
rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení,
které odešlou do jednoho pracovního dne od přijetí tohoto rozhodnutí,
uvědomí celní orgány deklaranta nebo držitele zboží o těchto
skutečnostech:
a)      záměr celních orgánů
zničit zboží;
b)      práva deklaranta nebo držitele
zboží podle odstavců 4 a 5.
4.           Deklarant nebo držitel zboží
dostane možnost vyjádřit své stanovisko do 20 pracovních dní od odeslání
rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení.
5.           Dotčené zboží
může být zničeno, pokud deklarant nebo držitel zboží do 20 pracovních
dní od odeslání rozhodnutí o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho
zadržení celním orgánům potvrdí svůj souhlas se zničením zboží.
6.           Jestliže deklarant nebo
držitel zboží nepotvrdí svůj souhlas se zničením ve lhůtě
uvedené v odstavci 5 ani neoznámí nesouhlas se zničením celnímu
úřadu, který přijal rozhodnutí o pozastavení propuštění
zboží nebo o jeho zadržení, mohou mít celní orgány za to, že deklarant
nebo držitel zboží se zničením souhlasí.
7.           Zničení se provede pod
celní kontrolou a na náklady celních orgánů.
8.           Pokud deklarant nebo držitel
zboží proti zničení zboží vznese námitku, celní orgány uvědomí
držitele rozhodnutí o schválení žádosti o této námitce a o počtu
položek a jejich povaze, případně včetně vyobrazení
těchto položek.
9.           Celní orgány zboží propustí,
případně ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech
celních formalit, pokud od držitele rozhodnutí o schválení žádosti do 10
pracovních dní od odeslání informací uvedených v odstavci 8 neobdrží
informaci o zahájení řízení s cílem určit, zda bylo
porušeno právo duševního vlastnictví.
10.         Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 30, pokud jde o prahová množství, podle nichž se
pro účely tohoto článku definují malé zásilky.
KAPITOLA IV
ODPOVĚDNOST, NÁKLADY A SANKCE
Článek 25
Odpovědnost
celních orgánů
Aniž jsou
dotčeny použitelné právní předpisy členských států, nedává
rozhodnutí o schválení žádosti držiteli tohoto rozhodnutí nárok na náhradu
škody v případě, že zboží podezřelé z porušení práva
duševního vlastnictví není odhaleno celním úřadem a je propuštěno
nebo není přijato žádné opatření k jeho zadržení.
Článek 26
Odpovědnost
držitele rozhodnutí o schválení žádosti
Pokud je postup
řádně zahájený podle tohoto nařízení zastaven
v důsledku jednání nebo opomenutí na straně držitele rozhodnutí
o schválení žádosti nebo pokud se následně zjistí, že dotyčné
zboží neporušuje právo duševního vlastnictví, je držitel rozhodnutí o schválení
žádosti odpovědný vůči osobám dotčeným situací uvedenou
v čl. 1 odst. 1 v souladu s právními
předpisy členského státu, ve kterém se zboží nacházelo.
Článek 27
Náklady
1.           Na žádost celních orgánů
uhradí držitel rozhodnutí o schválení žádosti veškeré náklady, které
vznikly celní správě v souvislosti s uchováváním zboží pod
celním dohledem podle článků 16 a 17 a se zničením
zboží podle článků 20 a 23.
2.           Tímto článkem není
dotčeno právo držitele rozhodnutí o schválení žádosti vymáhat náhradu
škody od porušovatele nebo jiných osob v souladu s právními
předpisy členského státu, kde se zboží nacházelo.
3.           Držitel rozhodnutí o schválení
unijní žádosti zajistí a zaplatí veškeré překlady vyžadované celními
orgány, které mají přijmout opatření týkající se zboží
podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví.
Článek 28
Správní
sankce
Členské státy stanoví pravidla pro
správní sankce použitelné v případě porušení tohoto
nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich
uplatňování. Stanovené správní sankce musí být účinné, přiměřené
a odrazující.
Členské státy oznámí tyto předpisy
Komisi do šesti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení
v platnost a neprodleně jí oznámí všechny následně změny
těchto předpisů.
KAPITOLA V
VÝBOR, PŘENESENÍ PRAVOMOCI A
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 29
Postup
projednávání ve výboru
1.           Komisi je nápomocen Výbor pro
celní kodex zřízený podle článků 247a a 248a nařízení Rady
(ES) č 2913/92. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
2.           Odkazuje-li se na tento
odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU)
č. 182/2011.
Článek 30
Výkon
přenesené pravomoci
1.           Pravomoc přijímat
akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám
stanoveným v tomto článku.
2.           Přenesení
pravomoci uvedené v čl. 24 odst. 10 platí na dobu
neurčitou ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
3.           Evropský parlament
nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 24
odst. 10 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se
ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Nabývá
účinku dnem následujícím po zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním
věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je
v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost
žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již
v platnosti.
4.           Přijetí aktu
v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně
Evropskému parlamentu a Radě.
5.           Akt
v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 24
odst. 10 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada
nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému
parlamentu a Radě námitky nebo pokud před uplynutím této lhůty
Evropský parlament i Rada Komisi uvědomí, že námitky nevysloví. Z podnětu
Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 31
Výměna
údajů o rozhodnutích týkajících se žádosti o přijetí
opatření mezi členskými státy a Komisí
1.           Příslušné celní útvary
Komisi oznámí:
a)      žádosti o přijetí opatření,
včetně veškerých fotografií, vyobrazení a brožur;
b)      rozhodnutí o schválení žádosti;
c)      veškerá rozhodnutí o prodloužení
lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, a
rozhodnutí o zrušení nebo změně rozhodnutí o schválení
žádosti;
d)      veškerá pozastavení účinnosti
rozhodnutí o schválení žádosti.
2.           Aniž je dotčen čl. 24 písm. g) nařízení Rady
(ES) č. 515/97, celní orgány v případě pozastavení
propuštění zboží nebo zadržení zboží předají Komisi veškeré
důležité informace, včetně podrobných údajů o zboží,
právu duševního vlastnictví, postupech a dopravě.
3.           Všechny informace uvedené
v odstavcích 1 a 2 se uchovávají v ústřední databázi
Komise.
4.           Důležité
informace uvedené v odstavcích 1 a 2 dá Komise
v elektronické podobě k dispozici celním orgánům
členských států.
Článek 32
Ustanovení
o ochraně údajů
1.           Zpracování osobních
údajů v centrální databázi Komise se provádí v souladu s nařízením
(ES) č. 45/2001[26] a pod dohledem
evropského inspektora ochrany údajů.
2.           Zpracování osobních
údajů příslušnými orgány v členských státech se provádí v
souladu se směrnicí 95/46/ES[27] a pod dohledem
nezávislého veřejného orgánu členského státu stanoveného v
článku 28 uvedené směrnice.
Článek 33
Lhůty,
data a termíny
Použijí se
pravidla pro lhůty, data a termíny stanovená v nařízení Rady
(EHS, Euratom) č. 1182/71[28].
Článek 34
Vzájemná
správní pomoc
Použije se
nařízení (ES) č. 515/97.
Článek 35
Zrušení
Nařízení (ES)
č. 1383/2003 se zrušuje s účinkem od XX.XX.20XX.
Odkazy na zrušené
nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 36
Přechodná ustanovení
Žádosti o přijetí
opatření schválené v souladu s nařízením Rady (ES)
č. 1383/2003 zůstávají v platnosti po dobu, stanovenou
v rozhodnutí o schválení žádosti, ve které mají celní orgány
přijmout opatření, a neprodlouží se.
Článek 37
Vstup
v platnost a použitelnost
Toto nařízení
vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním
věstníku Evropské unie.
Avšak
čl. 24 odst. 1 až 9 se použije od XX.XX.20XX.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda/předsedkyně                                   předseda/předsedkyně
[1]               Sdělení Komise „EVROPA 2020 – Strategie pro
inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“, Brusel –
KOM(2010) 2020, 3. 3. 2010.
[2]               Sdělení Komise ze dne 13. dubna 2011: Akt o jednotném
trhu – KOM(2011)206.
[3]               Usnesení Rady ze dne 25. září 2008
o komplexním evropském plánu boje proti padělání a pirátství (Úř.
věst. C 253, 4.10.2008, s. 1).
[4]               Usnesení Rady ze dne 16. března 2009 o akčním
plánu EU v celní oblasti pro boj proti porušování práv duševního
vlastnictví pro období let 2009 až 2012 (Úř. věst. C 71, 25.3.2009,
s. 1).
[5]               Sdělení Komise ze dne 11. listopadu 2010: Na
cestě k Aktu o jednotném trhu – KOM(2010) 608
v konečném znění/2.
[6]               Úř. věst. C.
[7]               Úř. věst. C 253, 4.10.2008, s. 1.
[8]               Úř. věst. L 196, 2.8.2003,
s. 7.
[9]               Úř. věst. L 302,
19.10.1992, s. 1.
[10]             Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.
[11]             Usnesení 2008/2133/INI.
[12]             Úř. věst. L 82, 22.3.1997, s. 1.
[13]             Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
[14]             Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
[15]             Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[16]             Úř. věst. L 152, 16.6.2009, s. 1.
[17]             Úř. věst. L 198, 8.8.1996, s. 30.
[18]             Úř. věst. L 227, 1.9.1994, s. 1.
[19]             Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1.
[20]             Úř. věst. L 3, 5.1.2002, s. 1.
[21]             Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.
[22]             Úř. věst. L 148, 6.6.2008, s. 1.
[23]             Úř. věst. L 149, 14.6.1991, s. 1.
[24]             Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 16.
[25]             Úř. věst. L 199, 31.7.2007,
s. 40.
[26]             Úř. věst. L 8 12.1.2001, s. 1.
[27]             Úř. věst. L 281,
23.11.1995, s. 31.
[28]             Úř. věst. L 124, 8.6.1971, s. 1.


				|

		52014PC0261

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1388/2013 o otevření a způsobu správy autonomních celních kvót Unie pro některé zemědělské produkty a průmyslové výrobky /* COM/2014/0261 final - 2014/0137 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
U produktů a výrobků, jejichž
produkce v Unii v současném kvótovém období nedostačuje
k pokrytí potřeb zpracovatelského průmyslu v Unii, je třeba
stanovit autonomní celní kvóty Unie. Na základě požadavků několika
členských států posoudila Komise společně
s příslušnými vládními odborníky možnost otevření autonomních
celních kvót pro některé zemědělské produkty a průmyslové
výrobky.
Dne 17. prosince 2013 přijala Rada
nařízení (EU) č. 1388/2013 o otevření a způsobu
správy autonomních celních kvót Unie pro některé zemědělské
produkty a průmyslové výrobky, aby tak mohla být poptávka po
dotčených produktech a výrobcích v Unii uspokojena za co
nejpříznivějších podmínek.
Je třeba otevřít celní kvóty Unie s
nulovými nebo sníženými celními sazbami pro příslušné objemy, aniž by se
narušily trhy s těmito produkty a výrobky. Diskuse na jednáních skupiny
pro hospodářské otázky celních sazeb ukázaly, že členské státy jsou
připraveny kvóty pro produkty a výrobky, které jsou uvedeny v příloze I
tohoto návrhu nařízení, otevřít, aniž by se tím narušily trhy
s těmito produkty a výrobky.
Kromě toho bylo nezbytné upravit kvóty
uvedené v příloze II tohoto návrhu:
u pořadových čísel 09.2631 a 09.2806
musel být změněn popis zboží,
u pořadového čísla 09.2629 musel být
zrušen kód TARIC a
u pořadových čísel 09.2818, 09.2668
a 09.2669 byl navýšen objem.
Autonomní celní kvóta s pořadovým
číslem 09.2930 byla z přílohy nařízení Rady (EU)
č. 1388/2013 vypuštěna, jelikož není v zájmu Unie v
udělování takové kvóty pokračovat.
Návrh je v souladu se zemědělskou,
obchodní, podnikovou a rozvojovou politikou a politikou vnějších
vztahů. Tento návrh zejména není na úkor zemí s preferenční obchodní
dohodou s EU (např. zemí režimu všeobecného systému preferencí, zemí
režimu AKT, kandidátských a potenciálních kandidátských zemí).
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Proběhly konzultace se skupinou pro
hospodářské otázky celních sazeb, ve které jsou zastoupeny příslušné
orgány všech členských států. Veškeré uvedené kvóty jsou
v souladu s dohodami nebo kompromisy z jednání skupiny.
Nebyla zmíněna existence potenciálně
závažných rizik s nevratnými důsledky.
Tento návrh bude předložen ke konzultaci
mezi útvary a po přijetí Radou bude zveřejněn.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Právním základem tohoto návrhu nařízení
je článek 31 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
Podle článku 31 SFEU stanoví
pozastavení autonomních cel a autonomní celní kvóty kvalifikovanou
většinou Rada na základě návrhu Komise, nařízení je proto
vhodným nástrojem.
Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie.
Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality, neboť tento soubor opatření je v souladu se
zásadami stanovenými pro zjednodušení postupů pro hospodářské
subjekty činné v zahraničním obchodu a v souladu se
sdělením Komise o pozastavení všeobecných cel a o autonomních
celních kvótách (Úř. věst. C 363, 13. 12. 2011, s. 6).
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Nevybrané clo v celkové výši
přibližně 5,9 milionu EUR/rok. Dopad na tradiční vlastní zdroje
rozpočtu je –4,4 milionu EUR/rok (75 % x
5,9 milionu EUR/rok).
2014/0137 (NLE)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY,
kterým se mění nařízení (EU)
č. 1388/2013 o otevření a způsobu správy autonomních
celních kvót Unie pro některé zemědělské produkty a
průmyslové výrobky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 31 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       S cílem zajistit
dostatečné a nepřerušované dodávky některého zboží, jež se v
Unii vyrábí v nedostatečné míře, a zabránit narušení trhu, pokud
jde o některé zemědělské produkty a průmyslové výrobky,
byly nařízením Rady (EU) č. 1388/2013 otevřeny autonomní
celní kvóty[1].
Produkty a výrobky v rámci těchto celních kvót mohou být do Unie dováženy
se sníženými nebo nulovými celními sazbami. Z uvedených důvodů je
nutné otevřít s účinkem ode dne 1. července 2014 nové celní
kvóty s nulovou sazbou pro příslušný objem týkající se šesti nových
produktů a výrobků.
(2)       Kromě toho by v
některých případech měly autonomní celní kvóty Unie být
upraveny. Ve dvou případech je třeba změnit popis výrobku
či produktu, aby bylo dosaženo větší přesnosti a zohledněn
nejnovější vývoj produktů a výrobků. V jiném případě
je třeba zrušit jeden z kódů TARIC, protože dvojí klasifikace již
zastarala, a v dalších třech případech je třeba navýšit objem
kvót, což je v zájmu hospodářských subjektů a Unie.
(3)       Nakonec by ve dvou
případech měly být autonomní celní kvóty Unie ukončeny s
účinkem ode dne 1. července 2014 a 1. ledna 2015,
neboť není v zájmu Unie od těchto dat tyto kvóty i nadále poskytovat.

(4)       Nařízení (EU)
č. 1388/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem
změněno.
(5)       Protože některé
změny autonomních celních kvót stanovené v tomto nařízení musí
začít platit ode dne 1. července 2014, mělo by se toto
nařízení použít od téhož dne a mělo by vstoupit v platnost
v den vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení
(EU) č. 1388/2013 se mění takto:
1)           řádky pro celní kvóty
pořadových čísel 09.2830, 09.2831, 09.2832, 09.2834, 09.2835, a
09.2836 stanovené v příloze I tohoto nařízení se vkládají podle
pořadí kódů KN uvedených ve druhém sloupci tabulky v příloze
nařízení (EU) č. 1388/2013;
2)           řádky pro celní kvóty s
pořadovými čísly 09.2629, 09.2631, 09.2639, 09.2668, 09.2669,
09.2806, a 09.2818 se nahrazují řádky uvedenými v příloze II
tohoto nařízení;
3)           řádek pro celní kvótu s
pořadovým číslem 09.2930 se zrušuje;
4)           řádek pro celní kvótu s
pořadovým číslem 09.2639 se zrušuje;
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost
dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2014.
Ustanovení čl. 1 bodu 4 se však
použije ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
1.         NÁZEV NÁVRHU:
Nařízení Rady, kterým se mění
nařízení (EU) č. 1388/2013 o otevření a způsobu
správy autonomních celních kvót Unie pro některé zemědělské
produkty a průmyslové výrobky
2.         ROZPOČTOVÉ POLOŽKY
Kapitola a článek: kapitola 12,
článek 120
Částka zahrnutá do rozpočtu na rok 2014: 16 185 600
000 EUR (rozpočet 2014)
3.         FINANČNÍ DOPAD
¨         Návrh nemá žádné finanční dopady
X         Návrh nemá finanční dopad na
výdaje, má však finanční dopad na příjmy s následujícím účinkem:
(v
milionech EUR, zaokrouhleno na 1 desetinné místo)
 Rozpočtová položka || Příjmy[2] || Období 6 měsíců ode dne dd/mm/rrrr || [Rok: 2/2014]
 Článek 120 || Dopad na vlastní zdroje || 1. 7. 2014 || –2,2
(v
milionech EUR, zaokrouhleno na 1 desetinné místo)
 Situace po akci
   || [2015–2018]
 Článek 120 || –4,4 / rok
V důsledku doplnění tohoto
nařízení dojde k ročnímu nárůstu nevybraného cla v odhadované
výši 5,9 milionu EUR.
Na základě výše uvedeného lze dopad na
ztrátu příjmů vyplývající z tohoto nařízení odhadnout na 4,4
milionu EUR/rok na období od 1. ledna 2015 (hrubá výše 5,9 milionu EUR x
0,75) a 2,2 milionu EUR na období od 1. července 2014 do
31. prosince 2014.
4.         OPATŘENÍ PROTI
PODVODŮM
V souladu s články 291 až 300
nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 budou provedeny kontroly
konečného použití některých výrobků a produktů, na něž
se toto nařízení Rady vztahuje.
[1]               Nařízení Rady (EU) č. 1388/2013 ze dne
17. prosince 2013 o otevření a způsobu správy autonomních celních
kvót Unie pro některé zemědělské produkty a průmyslové
výrobky a o zrušení nařízení (EU) č. 7/2010 (Úř.
věst. L 354, 28.12.2013, s. 319).
[2]               Pokud jde o tradiční vlastní zdroje
(zemědělské poplatky, dávky z cukru, cla), je třeba uvést
čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 %
nákladů na výběr.
PŘÍLOHY
Příloha
I
Celní kvóty
uvedené v čl. 1 bodu 1
 Pořadové číslo || Kód KN || TARIC || Popis zboží || Kvótové období || Objem kvóty || Clo v rámci kvóty (v %)
 09.2830 || ex 2906 19 00 || 40 || Cyklopropylmethanol (CAS RN 2516–33–8) || 1. 7.–31. 12. || 10 tun || 0 %
 09.2831 || ex 2932 99 00 || 40 || 1,3:2,4–Bis–O–(3,4–dimethylbenzyliden)–D–glucitol (CAS RN 135861–56–2) || 1. 7.–31. 12. || 300 tun || 0 %
 09.2832 || ex 3808 92 90 || 40 || Přípravek obsahující 38 % nebo více, avšak nejvýše 50 % hmotnostních zinečnaté soli pyrithionu (INN) (CAS RN 13463–41–7) ve vodné disperzi || 1. 7.–31. 12. || 250 tun || 0 %
 09.2834 || ex 7604 29 10 || 20 || Tyče ze slitin hliníku o průměru 200 mm nebo větším, avšak nejvýše 300 mm || 1. 7.–31. 12. || 500 tun || 0 %
 09.2835 || ex 7604 29 10 || 30 || Tyče ze slitin hliníku o průměru 300,1 mm nebo větším, avšak nejvýše 533,4 mm || 1. 7.–31. 12. || 250 tun || 0 %
 09.2836   || ex 9003 11 00 ex 9003 19 00 || 10 20 || Brýlové obruby z plastů nebo z obecných kovů pro použití při výrobě korekčních brýlí (1) || 1. 7.–31. 12.   || 2 900 000 kusů   || 0 %
Příloha
II
Celní kvóty
uvedené v čl. 2 bodu 1
 Pořadové číslo || Kód KN || TARIC || Popis zboží || Kvótové období || Objem kvóty || Clo v rámci kvóty (v %)
 09.2806 || ex 2825 90 40 || 30 || Oxid wolframový, včetně modrého oxidu wolframového (CAS RN 1314–35–8 nebo CAS RN 39318-–18–8) || 1. 1.–31. 12. || 12 000 tun || 0 %
 09.2639 || 3905 30 00 ||   || Poly(vinylalkohol), též obsahující nehydrolyzované acetátové skupiny  || 1. 1.–31. 12. || 18 000 tun || 0 %
 09.2818 || ex 6902 90 00 || 10 || Žáruvzdorné cihly s — || délkou hrany větší než 300 mm a
 — || obsahem TiO2 nejvýše 1 % hmotnostní a
 — || obsahem Al2O3 nejvýše 0,4 % hmotnostní a
 — || objemovou změnou menší než 9 % při 1700° C
1. 1.–31. 12.
225 tun
0 %
 09.2629 || ex 8302 49 00 || 91 || Teleskopické hliníkové madlo pro použití při výrobě zavazadel 1 || 1. 7.–31. 12. || 800 000 kusů || 0 %
 09.2668   || ex 8714 91 10 ex 8714 91 10 || 21 31 || Rám jízdního kola, vyrobený z uhlíkových vláken a umělé pryskyřice, barvený, lakovaný a/nebo leštěný, pro použití při výrobě jízdních kol 1 || 1. 1.–31. 12.   || 125 000 kusů   || 0 %
 09.2669   || ex 8714 91 30 ex 8714 91 30 || 21 31 || Přední vidlice jízdního kola, vyrobená z uhlíkových vláken a umělé pryskyřice, barvená, lakovaná a/nebo leštěná, pro použití při výrobě jízdních kol 1 || 1. 1.–31. 12.   || 97 000 kusů   || 0 %
 09.2631 || ex 9001 90 00 || 80 || Nezasazené skleněné čočky, hranoly a lepené prvky pro použití při výrobě nebo opravách zboží kódů KN 9002, 9005, 9013 10 a 9015 1 || 1. 1.–31. 12. || 5 000 000 kusů || 0 %
 1 || Na pozastavení cel se vztahují články 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1).