               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.10.2015
            COM(2015) 501 final
            2015/0240(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se stanoví postoj, jenž má být zaujat jménem Evropské unie v Radě pro obchod službami Světové obchodní organizace s cílem usilovat o schválení preferenčního zacházení nad rámec přístupu na trh, které má být jednostranně nabídnuto Evropskou unií pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých zemí na základě výjimky v oblasti služeb pro nejméně rozvinuté země

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Odůvodnění a cíle návrhu

               Navrhované rozhodnutí Rady bylo vypracováno v souvislosti s výjimkou WTO v oblasti služeb pro nejméně rozvinuté země. Výjimka v oblasti služeb
                  1
                umožňuje členům WTO udělit nejméně rozvinutým zemím jednostranné preference pro služby, přičemž je požadováno, aby Rada pro obchod službami (Council for Trade in Services, dále též „rada CTS“) přijala oznámené preference udělené s ohledem na opatření jiná než opatření uvedená v článku XVI dohody GATS (Přístup na trh).

               Dne 23. července 2015 přijala Komise návrh rozhodnutí Rady
                  2
               , kterým se stanoví postoj, jenž má být zaujat jménem Evropské unie v Radě pro obchod službami Světové obchodní organizace k přijetí preferencí oznámených členy WTO, pokud jde o služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých zemí, jiných než opatření, jež jsou uvedena v článku XVI dohody GATS (Přístup na trh).

               Navrhované rozhodnutí Rady stanoví postoj Evropské unie v radě CTS s cílem usilovat o schválení preferenčního zacházení, jež jde nad rámec přístupu na trh, které má Evropská unie v úmyslu jednostranně udělit pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých zemí.

               Zacházení, jež má být uděleno nejméně rozvinutým zemím, bylo vypracováno na základě přístupu, o němž byli členové WTO informováni na zasedání rady CTS na vysoké úrovni dne 5. února 2015, a na základě prohlášení o záměru podat oznámení, které bylo WTO předáno dne 30. července 2015.

               Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky a dalšími politikami Unie

               Na 9. Konferenci ministrů WTO, která proběhla ve dnech 3.–6. prosince 2013 na Bali, se Evropská unie připojila ke konsensu ohledně přijetí rozhodnutí o operacionalizaci výjimky v oblasti služeb pro nejméně rozvinuté země
                  3
               . EU je odhodlána přispět k úspěchu nastávající 10. Konference ministrů WTO v Nairobi v prosinci 2015, k rozhodnému posunu v jednáních v rámci rozvojového kola z Dohá a k provádění závěrů konference z Bali, včetně prvků týkajících se nejméně rozvinutých zemí. Navrhované rozhodnutí Rady je součástí tohoto procesu provádění závěrů z Bali.

               Podpora hospodářského pokroku nejméně rozvinutých zemí prostřednictvím preferencí, jež mají být uděleny v rámci výjimky, přispěje ke splnění cílů Smlouvy, jež stanoví, že EU přispívá k harmonickému rozvoji světového obchodu a vymezuje a provádí společné politiky s cílem podporovat udržitelný rozvoj v rozvojových zemích
                  4
               . Toto navrhované oznámení rovněž usnadní uzavření vyjednávání části rozvojového programu z Dohá o službách.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               Právní základ

                  Právní základ navrhovaného rozhodnutí Rady tvoří články 91, 100 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU uvádí, že má-li orgán zřízený mezinárodní dohodou přijmout akt s právními účinky, Rada na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme rozhodnutí stanovující postoj, který má být zaujat jménem Unie s ohledem na přijetí tohoto aktu tímto orgánem. Přestože oznámení preferencí, jež má Unie v úmyslu udělit nejméně rozvinutým zemím, nemá právní účinky, zahrnovalo by závazky, které jdou nad rámec přístupu na trh a které vyžadují schválení v radě CTS, což odůvodňuje přijetí rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9. Plánované preference souvisí s povinnostmi podle Všeobecné dohody o obchodu službami a mohou se týkat všech oblastí služeb, včetně dopravních služeb. Na navrhované rozhodnutí se tudíž vztahují články 91, 100 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               2015/0240 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se stanoví postoj, jenž má být zaujat jménem Evropské unie v Radě pro obchod službami Světové obchodní organizace s cílem usilovat o schválení preferenčního zacházení nad rámec přístupu na trh, které má být jednostranně nabídnuto Evropskou unií pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých zemí na základě výjimky v oblasti služeb pro nejméně rozvinuté země

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 91, 100 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Článek IX Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO) z Marrákeše stanoví postupy pro poskytnutí výjimek týkajících se mnohostranných obchodních dohod uvedených v přílohách 1A, 1B nebo 1C uvedené dohody a v jejich přílohách.

               (2)Byla podána žádost o výjimku, na jejímž základě by členové WTO mohli udělit preferenční zacházení pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých zemí, aniž by totéž zacházení uplatňovali na obdobné služby a dodavatele služeb z ostatních členských států WTO, prostřednictvím mimořádné odchylky od povinností podle čl. II odst. 1 Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS). Rada přijala postoj Unie podporující tuto výjimku rozhodnutím Rady ze dne 14. prosince 2011 (2012/8/EU).

               (3)Ministerské rozhodnutí WTO ze dne 17. prosince 2011, kterým se členům WTO povoluje udělit toto preferenční zacházení pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých členských zemí na období 15 let, stanoví v bodech 1 a 2, že: i) členové udělující preferenční zacházení v souladu s touto výjimkou předloží Radě pro obchod službami (dále jen „rada CTS“) oznámení a ii) uvedené preferenční zacházení s ohledem na uplatňování opatření jiných než opatření uvedených v článku XVI dohody GATS podléhá schválení rady CTS v souladu s jejími postupy. Požadavek na schválení rady CTS, pokud jde o uvedená opatření, byl opětovně uveden v bodě 1.3 ministerského rozhodnutí WTO ze dne 7. prosince 2013.

               (4)Rozhodnutím ze dne [] 2015 [] byl stanoven postoj Unie přijmout preference nad rámec článku XVI dohody GATS udělené ostatními členy WTO pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých členských zemí.

               (5)Kromě přijetí preferencí udělených ostatními členy WTO je v zájmu rozvojových cílů Evropské unie a snazšího uzavření vyjednávání části rozvojového programu z Dohá o službách, aby Evropská unie usilovala o schválení preferenčního zacházení nad rámec přístupu na trh, jež má v úmyslu udělit pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých členských zemí, se zvláštním ohledem na preference udělené pro dočasný pobyt fyzických osob k poskytování služeb s cílem vytvářet pobídky ke splnění závazků týkajících se zpětného přebírání v rámci mezinárodního práva, provádění stávajících dohod o zpětném přebírání a uzavírání dohod nových za podmínky, že nejméně rozvinuté členské země spolupracují s Evropskou unií na řízení migrace,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Unie bude v Radě pro obchod službami WTO usilovat o schválení týkající se preferenčního zacházení, jež má Unie v úmyslu udělit pro služby a dodavatele služeb z nejméně rozvinutých zemí, a zejména pokud jde o preference, které jdou nad rámec přístupu na trh, jak je uvedeno v dodatku k tomuto rozhodnutí a v souladu s ministerskými rozhodnutími WTO ze dne 17. prosince 2011 (WT/L/847) a 7. prosince 2013 (WT/L/918).

               Tento postoj vyjádří Evropská komise.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Výjimky jsou povolení dočasně se odchýlit od určitých jinak platných závazků v rámci WTO; poskytuje je Generální rada nebo Konference ministrů WTO.

                     (2)
                  COM(2015) 356.

                     (3)
                  WT/L/918.

                     (4)
                  Článek 205 a 206 SFEU a článek 21 SEU.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.6.2016
            COM(2016) 367 final
            2016/0168(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Rakouská republika a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Peru k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále jen „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 93 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

                  Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, zasazuje se Evropská unie na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

                  Peru uložilo dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 28. května 2001. Úmluva vstoupila v Peru v platnost dne 1. srpna 2001.

                  Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

                  Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se na úrovni EU mělo přijmout přistoupení Peru, přijmout formou rozhodnutí Rady. Proto by členské státy měly učinit prohlášení, že přistoupení Peru v zájmu Evropské unie přijímají.

                  Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

                  Ve svém posudku 1/13 ze dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí uzavřené v Haagu dne 25. října 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

                  Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti o této otázce na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

                  Úmluva z roku 1980 je mezi Peru a převážnou většinou členských států EU (25) již v platnosti. Pouze Rakousko, Dánsko a Rumunsko přistoupení Peru k úmluvě dosud nepřijaly.

                  V průběhu roku 2015 Peru oznámilo Komisi svůj zájem na tom, aby úmluva vstoupila v platnost rovněž, pokud jde o Rakousko a Rumunsko, které by tudíž měly být Evropskou unií zmocněny přijmout přistoupení Peru k úmluvě z roku 1980.

                  Přijetím ze strany Rakouska a Rumunska by úmluva z roku 1980 byla použitelná mezi Peru a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti
                     1
                  .

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména pokud jde o výslech dítěte, lhůtu pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvody nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  Dne 21. prosince 2011 přijala Komise osm návrhů rozhodnutí Rady s cílem schválit přistoupení osmi třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Gabonu a Arménie)
                     2
                  .

                  Od června do prosince 2015 Rada Evropské unie přijala sedm rozhodnutí, která vycházejí z výše uvedených návrhů
                     3
                  .

                  Tento návrh zohledňuje třetí zemi (Peru), která přistoupila k úmluvě z roku 1980, dříve než byla přijetím nařízení Brusel IIa stanovena vnější pravomoc EU v oblasti mezinárodních únosů dětí.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Kromě obecného cíle, jímž je rozvoj justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem podle článku 81 SFEU, tento návrh souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii chránit práva dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

                  Návrh je rovněž v souladu s prosazováním využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                     4
                   se mimo jiné použije na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí mezinárodního práva soukromého je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                     5
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

                  •
                        Subsidiarita

                  Tato iniciativa spadá do výlučné pravomoci EU podle čl. 3 odst. 2 SFEU, jak potvrdil posudek 1/13 Soudního dvora Evropské unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby všechny členské státy EU přijaly přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Rakousko i Rumunsko, se kterými Komise konzultovala jejich připravenost přijmout přistoupení Peru k úmluvě z roku 1980, vydalo příznivé stanovisko.

                  Jednání na zasedání odborníků dne 15. ledna 2016 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států, aby Rakousko a Rumunsko přijaly přistoupení Peru k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Vzhledem k tomu, že je úmluva v platnosti již s 25 členskými státy, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takovém případě není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčné třetí zemi.

                  Pokud jde o Peru, odborníci z členských států neoznámili žádné problémy při uplatňování úmluvy z roku 1980.

               •Posouzení dopadů

                  Tento návrh nemá žádné významné hospodářské, sociální nebo environmentální dopady, které by vyžadovaly posouzení dopadů v rámci oblasti působnosti pokynů Evropské komise pro zlepšování právní úpravy. Podobně jako v případě sedmi rozhodnutí Rady, která již byla přijata v roce 2015 a která se týkají přijetí přistoupení některých třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, není posouzení dopadů tohoto návrhu vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu nutné. Ve skutečnosti neexistují žádné jiné možnosti než rozhodnutí Rady o přijetí přistoupení třetího státu k úmluvě z roku 1980.

                  Konkrétní posouzení situace v Peru bylo považováno za nadbytečné vzhledem ke skutečnosti, že úmluva je mezi Peru a 25 členskými státy EU již v platnosti, a vzhledem k připravenosti Rakouska a Rumunska přistoupení Peru přijmout.

                  4.
                        ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění určitých členských států přijmout přistoupení Peru k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak členské státy dodržují znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2016/0168 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Rakouská republika a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Peru k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  6
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Unie přijala nařízení Rady (ES) č. 2201/2003
                  7
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení (ES) č. 2201/2003 doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Lze mít za to, že společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy může nabídnout nejlepší řešení citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Peru uložilo listinu o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 28. dubna 2001. Uvedená úmluva vstoupila pro Peru v platnost dne 1. srpna 2001.

               (11)Úmluva je již v platnosti mezi Peru a 25 členskými státy s výjimkou Rakouské republiky, Dánského království a Rumunska. Rakouská republika a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Peru v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)Rakouská republika a Rumunsko by proto měly být oprávněny tak v zájmu Unie učinit a uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Peru za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy EU již přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly, a proto by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (13)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Rakouská republika a Rumunsko se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Peru k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do ...* prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/…** přijímá přistoupení Peru k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

               3.
                     Každý členský stát uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.

               Článek 2

               Členské státy, které uložily prohlášení o přijetí přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980 před datem přijetí tohoto rozhodnutí, neučiní žádná nová prohlášení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice a Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/přesedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  COM(2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917 ze dne 21.12.2011.

                     (3)
                  ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1023 ze dne 15. června 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1024 ze dne 15. června 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2354 ze dne 10. prosince 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2355 ze dne 10. prosince 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2356 ze dne 10. prosince 2015;  ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2358 ze dne 10. prosince 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2358 ze dne 10. prosince 2015. Rozhodnutí týkající se Gabonu je dočasně pozastaveno, dokud Gabon nejmenuje ústřední orgán, který má být určen podle článku 6 úmluvy.

                     (4)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (7)
                  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


				|

		52013PC0903

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o existenci nadměrného schodku v Chorvatsku /* COM/2013/0903 final - 2013/0437 (NLE) */

			   	2013/0437 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o existenci nadměrného schodku v
Chorvatsku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o
fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na
připomínky Chorvatska,
vzhledem k těmto
důvodům:
(1)       Podle článku 126 Smlouvy
o fungování Evropské unie (SFEU) se členské státy vyvarují
nadměrných schodků veřejných financí.
(2)       Pakt o stabilitě a
růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou
prostředkem k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný
udržitelný růst, jenž bude přispívat k vytváření nových
pracovních míst.
(3)       Postup při
nadměrném schodku podle článku 126 SFEU, upřesněný
v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění
postupu při nadměrném schodku[1]
(které je součástí Paktu o stabilitě a růstu), ukládá povinnost
rozhodnout o existenci nadměrného schodku. Další ustanovení
k provádění postupu při nadměrném schodku obsahuje Protokol
o postupu při nadměrném schodku připojený ke Smlouvě.
Podrobná pravidla a definice pro použití ustanovení uvedeného protokolu stanoví
nařízení Rady (ES) č. 479/2009[2].
(4)       Podle ustanovení
čl. 126 odst. 5 SFEU, usoudí-li Komise, že v členském
státě existuje nebo může vzniknout nadměrný schodek,
předloží stanovisko dotyčnému členskému státu a informuje o tom
Radu. Komise je s ohledem na svou zprávu podle č. 126 odst. 3 SFEU a na
stanovisko Hospodářského a finančního výboru podle čl. 126 odst.
4 SFEU toho názoru, že v Chorvatsku existuje nadměrný schodek. Komise
proto dne 10. prosince 2013[3]
předložila Chorvatsku takové stanovisko a informovala Radu.
(5)       V čl. 126
odst. 6 SFEU se stanoví, že by Rada měla zvážit všechny
připomínky, které dotyčný členský stát případně
učiní, předtím než po celkovém zhodnocení rozhodne, zda nadměrný
schodek existuje. V případě Chorvatska vede toto celkové zhodnocení k
následujícím závěrům.
(6)       Na základě revize
rozpočtu na rok 2013 a návrhu rozpočtu na rok 2014[4], který vláda
přijala a zaslala parlamentu dne 14. listopadu 2013, plánují chorvatské
orgány celkový schodek veřejných financí ve výši 5,5 % HDP za rok 2013
oproti 5 % za rok 2012 a očekávají, že míra zadlužení se v roce 2014
nezmění a že se v letech 2015 a 2016 pouze mírně sníží. Podle
prognózy Komise z podzimu 2013 vydané 5. listopadu se celkový schodek
veřejných financí pohybuje výrazně nad referenční hodnotou ve
výši 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě již v roce 2013, a pokud nebudou
přijata vyrovnávací opatření, přesáhne v letech 2013–2015 úroveň
6 % HDP. Jak ukazuje zpráva vypracovaná Komisí na základě čl. 126
odst. 3 SFEU, plánované a předpokládané schodky jsou nad referenční
hodnotou stanovenou ve Smlouvě, a nikoli na úrovni, která by se jí
blížila. Překročení referenční hodnoty lze považovat za
výjimečné ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu.
Částečně zejména vyplývá z prudkého hospodářského
propadu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu. Odhaduje
se, že hospodářská aktivita od roku 2008, kdy dosahovala nejvyšší
úrovně, poklesla téměř o 12 %. Podle odhadů reálný HDP v
roce 2013 dále poklesne a teprve v roce 2014 se očekává mírné oživení. Na
základě odhadu útvarů Komise vypočteného podle
společně dohodnuté metodiky růst potenciálního produktu
zaznamenal v roce 2009 stagnaci, v roce 2010 se dostal do záporných hodnot a od
té doby se pohybuje v záporných číslech. Předpokládá se, že
vypočtená mezera výstupu, jež je od roku 2009 záporná, se bude v
posuzovaném období postupně zmenšovat, i když až do roku 2015 zůstane
záporná, což potvrzuje hloubku a rozsah recese. Plánované překročení
referenční hodnoty však nemůže být ve smyslu Paktu
o stabilitě a růstu považováno za dočasné. Na
základě projekcí výše zmíněných orgánů a podle prognózy Komise z
podzimu 2013 zůstane schodek veřejných financí výrazně nad
referenční hodnotou jak v roce 2014, tak v roce 2015. Požadavek týkající
se kritéria schodku stanoveného ve Smlouvě není tedy splněn.
(7)       V návrhu rozpočtu na rok
2014 předpokládá vláda nárůst poměru dluhu k HDP z 58,1 % v roce
2013 na 62 % v roce 2014 a dále na 64,1 % v roce 2015 a 64,7 % v roce 2016.
Tyto údaje jsou mírně vyšší než údaje uvedené v pokynech pro
hospodářskou a fiskální politiku ze září 2013, v nichž vláda předpokládala
míru zadlužení ve výši 56,6 % v roce 2013 a 60,6 % v roce 2014, 63,4 % v roce
2015 a 65,3 % v roce 2016. V prognóze Komise z podzimu 2013 se předpokládá
poměr veřejného dluhu za rok 2013 na úrovni 59,7 %. Nedojde-li ke
změně politiky, lze očekávat, že míra zadlužení v roce 2014 bude
vyšší než 60 %, z čehož vyplývá, že bude překročena
referenční hodnota 60 % HDP stanovená ve Smlouvě. Podle aktuálně
dostupných informací emise dluhopisů v USD z listopadu 2013 zvýší
poměr veřejného dluhu nad 60% hranici již do konce roku 2013. V
čl. 2 odst. 1a nařízení č. 1467/97 se stanoví, že požadavek
týkající se kritéria dluhu se rovněž považuje za splněný, pokud
rozpočtové předpovědi Komise naznačují, že k požadovanému
snížení rozdílu dojde během tříletého období zahrnujícího dva roky
následující po posledním roce, za který jsou údaje k dispozici. Prognózy
uvedených orgánů a Komise ukazují, že míra zadlužení má vzhledem
k pokračujícím vysokým schodkům a slabé hospodářské aktivitě
vzestupnou tendenci, a očekává se, že tomu tak bude po celé
posuzované období. Referenční hodnota pro dluh, a tím i požadavek
Smlouvy týkající se kritéria dluhu nejsou tudíž splněny.
(8)       Komise v souladu s
ustanoveními Smlouvy ve své zprávě podle čl. 126 odst. 3 SFEU
rovněž analyzovala „rozhodující faktory“. Jak je uvedeno v čl. 2
odst. 4 nařízení (ES) č. 1467/97, v případě zemí
s poměrem dluhu k HDP převyšujícím referenční hodnotu
je možné tyto faktory zohlednit pouze v rámci postupu vedoucího
k rozhodnutí o souladu s kritériem schodku, pokud schodek
veřejných financí zůstane blízko referenční hodnotě
a překročení této hodnoty je dočasné, což není případ
Chorvatska. Rozhodující faktory, zejména hluboká a dlouhotrvající recese
na pozadí nepříznivých vnějších podmínek, byly při
posuzování souladu s kritériem dluhu vzaty v úvahu. Tyto faktory nic
nemění na závěru, že kritérium dluhu stanovené
ve Smlouvě není splněno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Z celkového zhodnocení
vyplývá, že v Chorvatsku existuje nadměrný schodek.
Článek 2
Toto rozhodnutí je
určeno Chorvatské republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1.
[3]               Všechny dokumenty týkající se postupu při
nadměrném schodku v případě Chorvatska jsou k dispozici na
internetové stránce:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/croatia_en.htm.
[4]               Návrh rozpočtu není vypracován podle metodiky systému ESA 95. Podle odhadů na roky
2009–2012 vypracovaných podle metodiky systému ESA 95 je schodek o 1,5 až 3,3
procentního bodu vyšší než předpokládaly odhady vypracované podle
vnitrostátní metodiky. Rozdíly vyplývají především ze skutečnosti, že
údaje o schodku získané metodikou systému ESA 95 zahrnují některé platby
záruk, převzetí dluhů a vyrovnání dluhů na důchodech.


|

52011PC0141

Návrh ROZHODNUTÍ RADY o prodloužení statusu společného podniku společnosti Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG)  /* KOM/2011/0141 konecném znení - NLE 2011/0061 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 24.3.2011KOM(2011) 141 v konečném znění2011/0061 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo prodloužení statusu společného podniku společnosti Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG)DŮVODOVÁ ZPRÁVAUSTANOVENÍ SMLOUVY O EURATOMU TÝKAJÍCÍ SE STATUSU SPOLEČNÉHO PODNIKU1.  Článek 45 Smlouvy o Euratomu stanoví podmínky zřízení společných podniků, které Smlouva definuje jako podniky, které mají prvořadý význam pro rozvoj jaderného průmyslu ve Společenství.Podle článku 46 Smlouvy o Euratomu je každý projekt na založení společného podniku předložen Komisi k šetření.Komise musí postoupit Radě každý projekt na založení společného podniku s odůvodněným stanoviskem.2.  Podle článků 47 až 49 Smlouvy o Euratomu se společné podniky zřizují rozhodnutím Rady na základě návrhu Komise.HISTORICKÉ SOUVISLOSTI STATUSU SPOLEČNÉHO PODNIKU SPOLEČNOSTI HKG A PROJEKTU THTR 300Důvody podání žádosti3.  Cílem Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) bylo vybudovat, vybavit a provozovat jadernou elektrárnu v Uentropu (okres Unna) ve Spolkové republice Německo. Mělo se jednat o prototyp vysokoteplotního thoriového reaktoru s výkonem přibližně 300 MWe (THTR 300). Ve snaze dosáhnout tohoto cíle zažádala společnost HKG o zřízení společného podniku.4.  Rada shledala stanovy HKG slučitelné s ustanoveními Smlouvy o Euratomu upravujícími společné podniky a došla k závěru, že v daném okamžiku byl projekt HKG projektem prvořadého významu pro rozvoj jaderného průmyslu ve Společenství, a proto udělila HKG status společného podniku na období 25 let počínaje dnem 1. ledna 1974.5.  Společnost HKG se rovněž ucházela o určité výhody uvedené v příloze III Smlouvy o Euratomu.Vzhledem k tomu, že:6.  jaderná elektrárna měla být vybudována konsorciem podniků Společenství a téměř výlučně s využitím komponent ze Společenství;7.  výstavba elektrárny by přinesla značné zlepšení technologií výroby elektrické energie v průmyslovém měřítku;8.  udělení výhod společnosti HKG uvedených v příloze III Smlouvy by mohlo snížit finanční zatížení a omezit hospodářská rizika, která jsou těmto podnikům vlastní;9.  společnost HKG měla poskytnout Společenství nepatentovatelné informace, které získá v průběhu realizace projektu výstavby jaderné elektrárny,Rada rozhodla udělit některé výhody uvedené v příloze III Smlouvy o Euratomu, konkrétně v podobě osvobození od některých daní. Tyto výhody byly uděleny na období končící tři roky po konečném převzetí jaderné elektrárny podnikem.Původní rozhodnutí10.  V červnu 1974 Rada jednající na návrh Komise přijala dvě rozhodnutí:11.  rozhodnutí Rady 74/295/Euratom ze dne 4. června 1974[1] o zřízení společného podniku Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG);12.  rozhodnutí Rady 74/296/Euratom ze dne 4. června 1974[2] o udělení výhod společnému podniku Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG).Změny původních rozhodnutí13.  Dne 11. června 1983 valná hromada společného podniku rozhodla o navýšení upsaného kapitálu společnosti. Toto navýšení si vyžádalo změnu stanov společného podniku.Společný podnik dále požádal o prodloužení osvobození od „Kapitalverkehrsteuer“ (daně z obratu kapitálu) uděleného v roce 1974 na vložená aktiva v souladu s výše uvedeným navýšením kapitálu.14.  Vzhledem k tomu, že:15.  změna stanov neměla žádný dopad na ustanovení, kterými se upravuje společný podnik, a byla v souladu s rozvojem projektu;16.  a prodloužení osvobození by mohlo snížit finanční výdaje, a tím omezit hospodářská rizika, která jsou tomuto podniku vlastní,Rada v únoru 1984 přijala dvě rozhodnutí, kterými se upravují rozhodnutí z roku 1974 s ohledem na navýšení základního kapitálu HKG:17.  rozhodnutí Rady 84/104/Euratom ze dne 21. února 1984, kterým se schvaluje změna stanov společného podniku HKG[3];18.  rozhodnutí Rady 84/105/Euratom ze dne 21. února 1984, kterým se mění rozhodnutí 74/296/Euratom o udělení výhod společnému podniku HKG[4].Historie provozu elektrárny a důvody změny cílů19.  Dne 1. června 1987 společnost HKG konečně zahájila program THTR 300. Elektrárna fungovala až do 29. září 1988, kdy byl provoz zastaven. V průběhu tohoto období byl provoz několikrát přerušen z důvodu závad.20.  Potíže hospodářské a technické povahy a nedostatky v dodávkách palivových článků spolu s problémy získat povolení k opětovnému uvedení závodu do provozu následkem finanční nejistoty vedly k rozhodnutí okamžitě a s konečnou platností elektrárnu odstavit z provozu, které bylo přijato dne 1. září 1989.21.  Od tohoto okamžiku byly cíle společného podniku následující: odstavení reaktoru, vyjmutí článků z jádra, výstavba bezpečného krytu a dohled. Dne 13. prosince 1989 byla mezi spolkovými orgány, spolkovou zemí Severní Porýní-Vestfálsko, společností HKG a jejími členy uzavřena smlouva o řízeném vyřazení THTR 300 z provozu. Smlouva zahrnovala i ustanovení o finančních otázkách.Následující další žádosti HKG22.  Daňové výhody udělené HKG rozhodnutím 74/296/Euratom pozbyly účinnosti ke dni 31. května 1990, tři roky po konečném převzetí jaderné elektrárny podnikem dne 1. června 1987.23.  V dopisech ze dne 9. února a 6. března 1990 členové HKG předložili žádost, aby udělené výhody byly prodlouženy až do okamžiku, k němuž HKG ztratí status společného podniku, a aby tyto výhody byly přizpůsobeny tehdejší situaci společného podniku, který potřeboval dodatečné finanční zdroje, na něž bylo z daňových důvodů nahlíženo jako na vklady aktiv.24.  Společnost HKG prováděla program vyřazení jaderné elektrárny z provozu až do fáze vybudování bezpečného krytu a navrhla, že by následně mohla realizovat i program dohledu nad dotčenými jadernými zařízeními.25.  Rada měla za to, že tyto programy nemají ve Společenství obdobu, a že jejich provádění je tudíž důležité k získání užitečných zkušeností pro jaderný průmysl a budoucí rozvoj jaderné energetiky ve Společenství.26.  Dále měla Rada za to, že je při provádění těchto programů žádoucí pomoci podniku HKG snížením jeho finanční zátěže, a prodloužit tak udělené výhody.27.  Rozhodnutím ze dne 16. listopadu 1992[5] Rada prodloužila výhody udělené společnosti HKG do data skončení platnosti rozhodnutí 74/295/Euratom.28.  Dne 30. března 1998 požádala společnost HKG Komisi o prodloužení svého statusu společného podniku na dalších 25 let.29.  Důvodem žádosti byl význam zkušeností, které by byly získány v průběhu konečného odstavení a vyřazení z provozu pro jaderný průmysl v Německu, Evropě i na celém světě. Názor vycházel ze skutečnosti, že THTR 300 je největším reaktorem svého druhu na světě, a že jedinečné uspořádání závodu, zejména v souvislosti s krytem, nabízí zcela novou příležitost získat zkušenosti z výsledků budování krytu a z nákladů na jeho vybudování.30.  Společnost HKG doplnila, že dne 13. listopadu 1989 Spolková republika, spolková země Severní Porýní-Vestfálsko, HKG a jeho členové uzavřeli rámcovou dohodu s cílem dokončit poslední etapu projektu THTR 300. Tato rámcová dohoda a její změna ze dne 18. prosince 1996 upravují etapy až do roku 2009 včetně ujednání ohledně financování činností HKG.31.  Německo podpořilo žádost HKG a uvedlo, že spolková vláda je pro zachování poskytnutých daňových výhod.32.  Na základě obdržených informací měla Komise za to, že důvody přijaté Radou v roce 1992 jsou stále platné, zejména vzhledem k tomu, že činnosti podniku jsou stále stejné a okolnosti, za nichž jsou prováděny, nedoznaly změn.33.  Nicméně vzhledem k tomu, že ujednání mezi Spolkovou republikou, spolkovou zemí Severní Porýní-Vestfálsko, podnikem HKG a jeho členy ohledně financování činností HKG jsou platná pouze na období do 31. prosince 2009, Komise navrhla, aby Rada v souladu s obdobím dohodnutým mezi německými orgány a HKG schválila prodloužení statusu společného podniku a výhod udělených podniku HKG na stejné období, tj. do 31. prosince 2009.34.  Na základě návrhu Komise Rada dne 7. května 2002 prodloužila společnosti HKG status společného podniku a udělené výhody až do 31. prosince 2009.[6]AKTUÁLNÍ VÝVOJ35.  Dopisem ze dne 26. dubna 2010 společnost Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) v Hammu požádala o další prodloužení statusu společného podniku, který byl původně zřízen rozhodnutím 74/295/Euratom a který byl již jednou prodloužen rozhodnutím Rady ze dne 7. května 2002, a to na 11 let s účinností od 1. ledna 1999. Toto prodloužení by se mělo vztahovat i na osvobození od daně z převodu pozemků, pozemkové daně a daně z příjmů z dlouhodobého dluhového úroku, které bylo uděleno ve stejný okamžik.36.  Společnost HKG požádala o prodloužení stávajícího statusu na dalších 25 let počínaje dnem 31. prosince 2009. Ve svém odůvodnění HKG uvedla zejména tyto argumenty:37.  Projektem jaderné elektrárny s prototypem vysokoteplotního thoriového reaktoru (THTR) v Hammu-Uentropu se HKG zavázala provést testování technologie vysokoteplotního reaktoru v průmyslovém měřítku a z hospodářského hlediska s cílem Německu do budoucna zajistit dlouhodobou bezpečnost dodávek energie.38.  Poznatky získané na základě zkušeností s výrobou elektřiny z jaderné energie nelze omezit na samotnou výstavbu a provoz. Pro úplnost je třeba zahrnout i poznatky získané z plánování odstávky, vlastní odstávky, provozování bezpečného krytu a vyřazení z provozu (v tomto případě technologie vysokoteplotního reaktoru).39.  Podle názoru HKG budou poznatky získané v období údržby bezpečného krytu (doba konzervace) a následného vyřazení z provozu velmi významné pro jaderný průmysl v Evropě i na celém světě, zejména nyní, kdy je technologie vysokoteplotního reaktoru znovu využívána v rámci iniciativy Generace IV. Ve snaze získat ucelený pohled je dále třeba zaměřit se i na různé fáze odstavování z provozu (náklady na životní cyklus).40.  Zařízení THTR 300 je největším reaktorem s kuličkovým palivem na světě se železobetonovou tlakovou nádobou reaktoru (RCRPV) a vestavěným keramickým reflektorem, vložkou a izolací výtlačného potrubí.41.  Zvláštní povaha bezpečně uzavřeného zařízení nabízí dosud ojedinělou příležitost vypočítat údaje a náklady „kvazi-pasivního“ bezpečného krytu zařízení s RCRPV, především u nákladů na energie (odvětrávání, vysoušení vzduchu atd.), provozních nákladů, pravidelných zkoušek a oprav.42.  HKG očekává, že získá důležité informace z případného vyřazení zařízení z provozu a z prací na odstavování jádra reaktoru, ať už prováděných na dálku nebo manuálně. Navíc odstranění vnitřního povrchu RCRPV (ne všechny výztuhy lze bez pochyby uvolnit) a demontáž 550 Mg radiologicky kontaminovaných keramických komponent uložených uvnitř RCRPV přinese nové poznatky o odstavování vysokoteplotních reaktorů.43.  HKG chce tato zjištění i nadále sdílet s členskými státy EU.44.  Stále není jasné, kdy může ke konečnému vyřazení z provozu dojít – důležitým faktorem je nalezení vhodného úložiště a jeho příprava k přijetí odpadu –, což je důvodem k žádosti o prodloužení statusu společného podniku o dalších 25 let.45.  Prvořadý význam pro rozvoj jaderného průmyslu ve Společenství, který je nutný pro udělení statusu „společného evropského podniku“, byl uznán již rozhodnutím Rady ze dne 16. listopadu 1992 o prodloužení výhod udělených společnému podniku HKG, tj. v době, kdy již bylo zařízení THTR 300 odstaveno. Dále bylo uznáno, že ve Společenství neexistuje žádný podobný případ programů na odstavení elektrárny až do fáze vybudování bezpečného krytu a na zachování a sledování stavu „bezpečně krytého závodu“. Dále bylo zjištěno, že provádění těchto programů přináší cenné zkušenosti pro jaderný průmysl a budoucí rozvoj jaderné energetiky ve Společenství.46.  Projekt THTR 300 bude i nadále získávat významnou podporu od německé vlády a spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko. To bylo stanoveno smlouvou o řízeném vyřazení projektu THTR 300 z provozu uzavřenou v roce 1989, na jejímž základě je mimo jiné hrazen pohotovostní provoz závodu THTR 300 po 31. prosinci 2009.Stanovisko německé vlády k žádosti HKG o prodloužení statusu společného podniku47.  Ve svém sdělení Evropské komisi německá vláda podporuje žádost HKG o prodloužení statusu společného podniku, zejména z těchto důvodů:48.  HKG je podnikem odpovědným za vysokoteplotní thoriový reaktor (THTR) v Hammu-Uentropu. Od roku 1989 je THTR ve fázi vyřazení z provozu s cílem závod po delší fázi bezpečného uzavření zcela odstranit (plánováno na 30 let). Čas úplného vyřazení z provozu mimo jiné závisí na dostupnosti konečného úložiště vysoce radioaktivního odpadu, který s ohledem na nejistou budoucnost Gorlebenu nelze v dané chvíli předvídat.49.  Lze předpokládat, že fáze bezpečného uzavření THTR bude trvat déle, než je v současnosti plánováno. Tato fáze je finančně zajištěna dohodou mezi spolkovým státem, spolkovou zemí Severní Porýní-Vestfálsko a HKG. Doba platnosti této finanční dohody je však omezena dnem 31. prosince 2017.50.  Je třeba očekávat nezvykle dlouhou fázi bezpečného uzavření THTR, přičemž zejména pozdější kroky odstavování tlakové nádoby betonového reaktoru (SRB) určitě přinesou nové poznatky o vyřazování podobných zařízení z provozu. Práce na odstavování tlakové nádoby betonového reaktoru, s nimiž doposud nejsou žádné praktické zkušenosti, budou představovat významnou nákladovou položku. Za těchto okolností je nutný další závazek HKG a jeho partnerů, jakož i prodloužení statusu společného podniku.51.  Prodloužení by však mělo být uděleno pouze do 31. prosince 2017, a nikoliv na dalších 25 let, jak požaduje HKG, neboť německá dohoda o financování končí k tomuto datu.52.  Spolková vláda se o toto omezení životnosti zasazuje proto, že nevidí důvod ke zrušení souvislosti mezi statusem společného podniku a dobou platnosti německých finančních ujednání.53.  Za těchto okolností spolková vláda podporuje prodloužení statusu společného podniku společnosti HKG do 31. prosince 2017.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY54.  Neexistují žádné důsledky pro rozpočet EU.ZÁVĚRY55.  Komise má za to, že důvody přijaté Radou v roce 2002 pro prodloužení statusu společného podniku společnosti HKG jsou i dnes stále platné, zejména vzhledem k tomu, že činnosti podniku jsou stále stejné a okolnosti, za nichž jsou prováděny, nedoznaly změn.56.  Ujednání uzavřená mezi Spolkovou republikou Německo, spolkovou zemí Severní Porýní-Vestfálsko, HKG a jeho členy ohledně financování činností HKG se použijí pouze na období do 31. prosince 2017.57.  Komise tudíž navrhuje, aby Rada v souladu s obdobím sjednaným mezi německými orgány a HKG schválila prodloužení statusu společného podniku do 31. prosince 2017.2011/0061 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo prodloužení statusu společného podniku společnosti Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 49 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[7],vzhledem k těmto důvodům:58.  Rozhodnutím 74/295/Euratom[8] Rada zřídila Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (dále jen „HKG“) jako společný podnik na období 25 let počínaje dnem 1. ledna 1974.59.  Cílem HKG bylo vybudovat, vybavit a provozovat jadernou elektrárnu o výkonu přibližně 300 MWe v Uentropu (okres Unna) ve Spolkové republice Německo.60.  V letech 1987 až 1988 byla jaderná elektrárna v provozu, avšak v důsledku technických a hospodářských problémů byla s konečnou platností odstavena ke dni 1. září 1989.61.  Od tohoto data bylo cílem HKG uskutečnit program vyřazení jaderné elektrárny z provozu až do fáze vybudování bezpečného krytu a následně provádět program dohledu nad krytými jadernými zařízeními.62.  V rozhodnutí 92/547/Euratom ze dne 16. listopadu 1992[9], kterým byl prodloužen status společného podniku společnosti „Kernkraftwerk Lingen GmbH“, Rada uznala, že tyto programy nemají ve Společenství obdobu, že jejich provádění je tudíž důležité a že tyto programy poskytují užitečné zkušenosti pro jaderný průmysl a budoucí rozvoj jaderné energetiky ve Společenství.63.  HKG s cílem splnit tento cíl požádal o prodloužení svého statusu společného podniku s účinností ode dne 1. ledna 1999.64.  Rozhodnutím 2002/355/Euratom ze dne 7. května 2002[10] Rada společnosti HKG prodloužila status společného podniku až do 31. prosince 2009, aby HKG umožnila dokončit program vyřazení z provozu a program dohledu, zejména prostřednictvím snížení finanční zátěže.65.  Prodloužené období odpovídalo době platnosti ujednání uzavřených mezi Spolkovou republikou Německo, spolkovou zemí Severní Porýní-Vestfálsko, HKG a jeho členy ohledně financování činností HKG.66.  Dopisem ze dne 26. dubna 2010 Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) v Hammu požádal o další prodloužení statusu společného podniku na dalších 25 let s cílem dokončit projekt.67.  Prodloužení statusu společného podniku by mělo HKG umožnit dokončit jeho program vyřazení z provozu a dohledu, zejména prostřednictvím snížení finanční zátěže.68.  Ujednání uzavřená mezi Spolkovou republikou Německo, spolkovou zemí Severní Porýní-Vestfálsko, HKG a jeho členy ohledně financování činností HKG se použijí pouze na období do 31. prosince 2017.69.  Status společného podniku společnosti HKG by tedy měl být prodloužen na stejné období,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 170.  Status společného podniku ve smyslu Smlouvy udělený společnosti Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) se s účinností od 1. ledna 2010 prodlužuje o osm let.71.  Cílem HKG je provádět program vyřazení jaderné elektrárny v Uentropu (okres Unna) ve Spolkové republice Německo z provozu až do fáze vybudování bezpečného krytu a následně provádět program dohledu nad krytými jadernými zařízeními.Článek 2Toto rozhodnutí je určeno členským státům a HKG.V […] dne […].Za Radupředseda [1] Úř. věst. L 165, 20.6.1974, s. 7–13.[2] Úř. věst. L 165, 20.6.1974, s. 14–15.[3] Úř. věst. L 58, 29.2.1984, s. 35.[4] Úř. věst. L 58, 29.2.1984, s. 37.[5] Nevyhlášeno.[6] Úř. věst. L 123, 2002/355/Euratom, 9.5.2002, s. 53; Úř. věst. L 123, 2002/356/Euratom, 9.5.2002, s. 54.[7][8] Úř. věst. L 165, 20.6.1974, s. 7.[9] Nezveřejněno.[10] Úř. věst. L 123, 9.5.2002, s. 53.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 30.6.2016
            COM(2016) 313 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti za účelem financování okamžitých rozpočtových opatření k řešení probíhající migrační, uprchlické a bezpečnostní krize

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  1
               , umožňuje uvolnit prostředky z nástroje pružnosti k financování přesně určených výdajů, které nebylo možné financovat v mezích stropů pro jeden nebo více jiných okruhů víceletého finančního rámce.

               V souladu s článkem 11 nařízení Rady č. 1311/2013 a bodem 12 Interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  2
                a poté, co byly ve výdajovém okruhu Bezpečnost a občanství (okruh 3) posouzeny všechny možnosti k přerozdělení prostředků a co byla vyčerpána všechna nepřidělená rozpětí, navrhuje Komise uvolnit v roce 2017 prostředky z nástroje pružnosti. Roční strop prostředků, jež jsou v tomto nástroji k dispozici, činí 471 milionů EUR (ceny roku 2011), tedy 530 milionů EUR v běžných cenách.

               Předmětná částka uvolňovaná nad rámec stropu okruhu 3 víceletého finančního rámce činí 530,0 milionu EUR. Financována z ní má být podpora opatření k řízení migrační, uprchlické a bezpečnostní krize.

               Orientační výše prostředků na platby, jež prostředkům z nástroje pružnosti navrženým k uvolnění odpovídají, byla vypočtena podle pravidel, která platí pro předběžné financování, schvalování předběžného financování a konečnou výši plateb na různé druhy opatření určených k financování. Tyto orientační částky jsou uvedeny v tabulce níže:

               (v milionech EUR, v běžných cenách)

                        Rok

                        Prostředky na platby plynoucí z uvolnění prostředků z nástroje pružnosti a určené na opatření k řešení uprchlické krize v roce 2017

                        2017

                        238,3

                        2018

                        91,0

                        2019

                        141,9

                        2020

                        58,8

                        Celkem

                        530,0

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti za účelem financování okamžitých rozpočtových opatření k řešení probíhající migrační, uprchlické a bezpečnostní krize

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  3
               , a zejména na bod 12 této dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nástroj pružnosti má umožnit financování přesně určených výdajů, které nebylo možné financovat v mezích stropů pro jeden nebo více jiných okruhů.

               (2)Podle článku 11 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  4
                je pro částku, která je v nástroji pružnosti ročně k dispozici, stanoven strop ve výši 471 milionů EUR (v cenách roku 2011).

               (3)Vzhledem k naléhavým potřebám je za účelem financování opatření, jejichž smyslem je zmírnit probíhající migrační, uprchlickou a bezpečnostní krizi, nezbytné uvolnit významnou dodatečnou částku.

               (4)Po prozkoumání všech možností, jak v rámci výdajového stropu okruhu 3 (Bezpečnost a občanství) přerozdělit prostředky, se za účelem financování opatření v oblasti migrace, uprchlíků a bezpečnosti jeví jako nezbytné uvolnit prostředky z nástroje pružnosti a tímto způsobem doplnit financování ze souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2017 o částku ve výši 530,0 milionu EUR nad rámec stropu okruhu 3.

               (5)Na základě očekávaného profilu plateb by prostředky na platby, které prostředkům uvolněným z nástroje pružnosti odpovídají, měly být rozloženy do několika rozpočtových let. Tyto prostředky budou odhadem činit 238,3 milionu EUR v roce 2017, 91,0 milionu EUR v roce 2018, 141,9 milionu EUR v roce 2019 a 58,8 milionu EUR v roce 2020.

               (6)Za účelem maximálního zkrácení doby, která je k uvolnění prostředků z nástroje pružnosti nutná, by se toto rozhodnutí mělo použít ode dne 1. ledna 2017,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               (1)Pro účely souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2017 se z nástroje pružnosti uvolňuje částka ve výši 530,0 milionu EUR za účelem krytí prostředků na závazky v okruhu 3 (Bezpečnost a občanství).

               Z této částky budou financována opatření zaměřená na řešení probíhající migrační, uprchlické a bezpečnostní krize.

               (2)Prostředkům uvolněným z nástroje pružnosti budou odpovídat prostředky na platby, jež budou na základě očekávaného profilu plateb dosahovat:

               (a)238,3 milionu EUR v roce 2017;

               (b)91,0 milionu EUR v roce 2018;

               (c)141,9 milionu EUR v roce 2019;

               (d)58,8 milionu EUR v roce 2020.

               Konkrétní částky na jednotlivé rozpočtové roky budou schváleny v rámci ročního rozpočtového procesu.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se ode dne 1. ledna 2017.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda
                        předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (4)
                  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


Důležité právní upozornění

|

52005PC0392

Návrh rozhodnutí Rady, kterým se povoluje Německu uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylující se od článků 2 a 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu  /* KOM/2005/0392 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 26.8.2005KOM(2005) 392 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se povoluje Německu uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylující se od článků 2 a 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratuDŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Německo požádalo dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 14. ledna 2005 v souladu s čl. 30 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně o povolení uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje daňová ustanovení odchylující se od článků 2 a 3 uvedené směrnice. V souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 77/388/EHS uvědomila Komise dopisem ze dne 17. ledna 2005 ostatní členské státy o předložené žádosti a dopisem ze dne 19. ledna 2005 oznámila Německu, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti. |Obecné souvislosti Dohoda mezi Německem a Švýcarskem se týká stavby a údržby hraničního mostu přes řeku Rýn mezi obcemi Laufenburg (Bádensko-Würtembersko) a Laufenburg (Aargau), který spojuje německou spolkovou silnici B 34 a švýcarskou kantonální silnici K 130. Dohoda stanoví, že zboží a služby poskytnuté na stavbu a údržbu tohoto mostu budou podléhat švýcarské dani z přidané hodnoty a že žádná německá daň z přidané hodnoty se nebude na toto zboží a tyto služby vztahovat. Dohoda dále stanoví, že zboží dovezené ze Švýcarska do Německa bude osvobozeno od daně z přidané hodnoty za předpokladu, že toto zboží bude použito na stavbu nebo údržbu tohoto hraničního mostu. Odchylka se nevztahuje na zboží dovezené k těmto účelům veřejnými orgány. Podle zásady územní působnosti stanovené směrnicí 77/388/EHS by dodávky zboží a služby poskytnuté na německém území podléhaly dani z přidané hodnoty v Německu, zatímco odpovídající práce vykonané na území Švýcarska by nepodléhaly ustanovením směrnice 77/388/EHS. Uplatnění těchto ustanovení by znamenalo, že každá operace by musela být rozdělena podle území, na kterém byly jednotlivé práce vykonány. Veškeré zboží dovezené ze Švýcarska do Německa na stavbu a údržbu mostu by v Německu rovněž podléhalo dani z přidané hodnoty. Smluvní státy jsou přesvědčeny, že uplatnění těchto předpisů by způsobilo závažné daňové komplikace pro podniky odpovědné za vykonání dotčených prací. Jsou tedy přesvědčeny, že daňová ustanovení obsažená v předloze dohody jsou oprávněná a že zjednoduší podnikům jejich daňové povinnosti. Komise uznává, že navrhovaný způsob zdaňování stavebních a údržbářských prací a zřeknutí se daně z přidané hodnoty ze zboží dovezeného za účelem těchto prací bude znamenat pro dotčené podniky v porovnání s uplatněním běžných pravidel zjednodušení. |Platná ustanovení v oblasti návrhu Je třeba zdůraznit, že Rada při několika předchozích příležitostech Německu povolila uzavřít s třetími zeměmi podobné dohody o příhraničních projektech, které obsahovaly obdobná daňová ustanovení. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |Nevztahuje se na tento návrh |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Cílem návrhu rozhodnutí je zjednodušení postupu vyměřování daně ve vztahu k stavbě a údržbě hraničního mostu a má proto potenciální pozitivní hospodářský dopad. Z důvodu malé oblasti působnosti odchylky bude její dopad v každém případě jen omezený. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Povolení Německu uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylující se od šesté směrnice Rady 77/388/EHS, pokud jde o územní uplatňování DPH. |Právní základ Článek 30 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: |Toto rozhodnutí se týká povolení poskytovaného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a nepředstavuje žádnou povinnost. |Vzhledem k omezené oblasti působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému cíli. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: jiné. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů: Podle článku 30 šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu je možné pouze rozhodnutí Rady. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |V případě, že povolení bude poskytnuto, bude mít projekt zcela zanedbatelný dopad na vlastní zdroje Společenství pocházející z daně z přidané hodnoty. |-  NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se povoluje Německu uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylující se od článků 2 a 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně[1], a zejména na článek 30 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle čl. 30 odst. 1 směrnice 77/388/EHS může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uzavřel se třetí zemí dohodu, která obsahuje odchylky od této směrnice.(2) Německo požádalo dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 14. ledna 2005, o povolení uzavřít dohodu se Švýcarskem o stavbě a údržbě hraničního mostu přes řeku Rýn mezi obcemi Laufenburg (Bádensko-Würtembersko) a Laufenburg (Aargau).(3) V souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 77/388/EHS uvědomila Komise dopisem ze dne 17. ledna 2005 ostatní členské státy o žádosti Německa. Dopisem ze dne 19. ledna 2005 oznámila Komise Německu, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.(4) Dohoda má obsahovat ustanovení odchylující se o DPH od čl. 2 odst. 2 a čl. 3 směrnice 77/388/EHS pokud jde o zboží a služby poskytnuté na stavbu a údržbu hraničního mostu a pokud jde o zboží dovezené za tímto účelem.(5) Pokud by odchylky od směrnice 77/388/EHS nebyly poskytnuty, podléhaly by stavba a údržba v Německu německé DPH zatímco stavba a údržba ve Švýcarsku by nebyly předmětem ustanovení směrnice 77/388/EHS. Zboží dovezené ze Švýcarska do Německa na stavbu a údržbu hraničního mostu by rovněž podléhalo německé DPH.(6) Uplatnění těchto běžných pravidel by způsobilo závažné daňové komplikace pro podniky odpovědné za vykonání prací.(7) Tato odchylka je určena k usnadnění vybírání daní z prací spojených s obnovou a pozdější údržbou dotčeného mostu.(8) Odchylka bude mít zcela zanedbatelný dopad na vlastní zdroje Společenství pocházející z DPH,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Německu se povoluje uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylující se od šesté směrnice Rady 77/388/EHS, která se vztahuje na stavbu a údržbu hraničního mostu přes řeku Rýn mezi obcemi Laufenburg (Bádensko-Würtembersko) a Laufenburg (Aargau).Odchylující se daňová ustanovení dohody jsou stanovena v článcích 2 a 3.Článek 2Odchylně od čl. 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS část mostu, která se nachází na německém území, se považuje za součást švýcarského území pro účely dodávek zboží a poskytování služeb na stavbu a údržbu mostu.Článek 3Odchylně od čl. 2 odst. 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS zboží dovezené ze Švýcarska do Německa nepodléhá dani z přidané hodnoty za předpokladu, že je použito na stavbu nebo údržbu mostu uvedeného v článku 1. Odchylka se nicméně nevztahuje na zboží dovezené k těmto účelům veřejnými orgány.Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.V Bruselu dneZa Radupředseda [1] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/66/ES (Úř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 35).[2] Úř. věst. C […], […], s. […].


Důležité právní upozornění

|

52009PC0243

Návrh rozhodnutí Rady o nezařazení metamu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku (Text s významem pro EHP)  /* KOM/2009/0243 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 25.5.2009KOM(2009) 243 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení metamu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku(Text s významem pro EHP)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřiložená předloha návrhu rozhodnutí Rady se týká nezařazení metamu jako účinné látky do pozitivního seznamu (příloha I) směrnice Rady 91/414/EHS a stažení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku z trhu. Návrh na nezařazení je založen na množství problematických otázek zjištěných během hodnocení této účinné látky.Směrnice Rady 91/414/EHS vytváří harmonizovaný rámec pro povolování přípravků na ochranu rostlin a jejich uvádění na trh. Účinné látky, které se mají používat jako přípravky na ochranu rostlin, se hodnotí a povolují na úrovni Společenství a jsou uvedeny v seznamu v příloze I uvedené směrnice. Jednotlivé přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky jsou hodnoceny a povolovány podle harmonizovaných pravidel členskými státy.Údaje předložené daným průmyslovým odvětvím byly nejprve vyhodnoceny členským státem zpravodajem, v tomto případě Belgií, která předložila návrh hodnotící zprávy. Evropský úřad pro bezpečnost potravin zajistil další posouzení původního hodnocení v ostatních členských státech a dodal Komisi dne 26. listopadu 2008 závěry posouzení rizika metamu.V průběhu hodnocení uvedené účinné látky byla zjištěna řada problematických otázek. Zejména nebylo možné na základě nedostatečných studií reziduí a vzhledem k chybějícím informacím o toxikologicky významné nečistotě N,N'-dimethylthiomočovina (DMTU) prokázat přijatelnost expozice spotřebitelů. Kromě toho se kvůli vysoké aplikační dávce uvolňuje velké množství DMTU do životního prostředí a nedostatek údajů o jeho chování v životním prostředí je znepokojující.Předloha rozhodnutí o nezařazení byla předložena dne 26. února 2009 Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, kde:-  11 členských států hlasovalo ve prospěch předlohy (100 hlasů)-  11 členských států hlasovalo proti předloze (139 hlasů)-  5 členských států se zdrželo hlasování (106 hlasů).Výbor nezaujal žádné stanovisko. Proto podle článku 19 směrnice 91/414/EHS a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES musí Komise předložit Radě návrh týkající se opatření, jež se mají přijmout, přičemž Rada má k dispozici tříměsíční lhůtu na to, aby se kvalifikovanou většinou o rozhodnutí usnesla.Předloha rozhodnutí nepodléhá právu Evropského parlamentu provádět kontrolu (článek 8 rozhodnutí Rady 1999/468/ES).NávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení metamu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh[1], a zejména na čl. 8 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) V čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS se stanoví, že členský stát může během období dvanácti let od oznámení uvedené směrnice povolit uvést na trh přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky neuvedené v příloze I zmíněné směrnice, které již byly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení, zatímco jsou tyto látky postupně přezkoumávány v rámci pracovního programu.(2) Nařízení Komise (ES) č. 451/2000[2] a (ES) č. 1490/2002[3] stanoví prováděcí pravidla pro třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a zřizují seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje metam.(3) Účinky metamu na lidské zdraví a na životní prostředí byly zhodnoceny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 451/2000 a (ES) č. 1490/2002 pro rozsah použití navrhovaných oznamovatelem. Tato nařízení dále určují členské státy zpravodaje, které musí předložit příslušné hodnotící zprávy a doporučení Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1490/2002. Pro metam byla členským státem zpravodajem Belgie a veškeré příslušné informace byly předloženy dne 10. září 2007.(4) Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a EFSA v rámci pracovní skupiny pro hodnocení a byla předložena Komisi dne 26. listopadu 2008 v podobě závěru EFSA týkajícího se přezkoumání účinné látky metamu z hlediska posouzení rizika pesticidů[4]. Tato zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a dokončena dne 26. února 2009 v podobě zprávy Komise o přezkoumání metamu.(5) V průběhu hodnocení uvedené účinné látky byla zjištěna řada problematických otázek. Zejména nebylo možné na základě nedostatečných studií reziduí a vzhledem k chybějícím informacím o toxikologicky významné nečistotě N,N'-dimethylthiomočovina (DMTU) prokázat přijatelnost expozice spotřebitelů. Kromě toho se kvůli vysoké aplikační dávce uvolňuje velké množství DMTU do životního prostředí a nedostatek údajů o jeho chování v životním prostředí je znepokojující. Proto nebylo na základě informací poskytnutých v příslušných lhůtách možné dospět k závěru, že metam splňuje kritéria pro zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(6) Komise vyzvala oznamovatele, aby předložil připomínky k výsledkům přezkoumání a uvedl, zda má či nemá v úmyslu látku dále podporovat. Oznamovatel předložil své připomínky a ty byly důkladně prozkoumány. Navzdory argumentům předneseným oznamovatelem však nelze dané obavy eliminovat a hodnocení provedená na základě informací, které byly předloženy a vyhodnoceny na setkání odborníků EFSA, neprokázala, že by přípravky na ochranu rostlin obsahující metam mohly za navržených podmínek použití obecně vyhovovat požadavkům stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS.(7) Metam by proto neměl být zařazen do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(8) Měla by být přijata opatření, která zajistí, aby udělená povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující metam byla ve stanovené lhůtě odňata a nebyla obnovena a aby pro takové přípravky nebyla udělena žádná nová povolení.(9) Lhůta poskytnutá členskými státy pro likvidaci, uskladnění, uvedení na trh a použití stávajících zásob přípravků na ochranu rostlin obsahujících metam by neměla přesáhnout 12 měsíců, aby stávající zásoby směly být použity během nejvýše jednoho dalšího vegetačního období, čímž se zajistí, že přípravky na ochranu rostlin obsahující metam budou zemědělcům dostupné po dobu 18 měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí.(10) Tímto rozhodnutím není dotčeno předložení žádosti pro metam v souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS, jejíž prováděcí pravidla byla stanovena v nařízení Komise (ES) č. 33/2008 ze dne 17. ledna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o běžný a zkrácený postup pro posuzování účinných látek, které byly součástí pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, nebyly však zařazeny do její přílohy I[5], za účelem případného zařazení do přílohy I.(11) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Metam se nezařazuje jako účinná látka do přílohy I směrnice 91/414/EHS.Článek 2Členské státy zajistí, aby:a) povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující metam byla odňata do [… VLOŽTE DATUM 6 MĚSÍCŮ ODE DNE PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ];b) ode dne zveřejnění tohoto rozhodnutí nebyla udělována ani obnovována žádná povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující metam.Článek 3Lhůta poskytnutá členskými státy v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 6 směrnice 91/414/EHS musí být co nejkratší a skončí nejpozději [… VLOŽTE DATUM 18 MĚSÍCŮ ODE DNE PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ].Článek 4Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] Úř. věst. L 55, 29.2.2000, s. 25.[3] Úř. věst. L 224, 21.8.2002, s. 23.[4] EFSA Scientific Report (2008) 203, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance metam, dokončeno 26. listopadu 2008.[5] Úř. věst. L 15, 18.1.2009, s. 5.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.10.2016
            COM(2016) 649 final
            2016/0317(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Odůvodnění a cíle návrhu

               Přiložený návrh představuje právní nástroj pro stanovení postoje Unie, který má jejím jménem přijmout orgán zřízený dohodou o přidružení mezi Unií a třetí zemí. Konkrétně se týká provádění Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), pokud jde o přijetí seznamu rozhodců pro řešení sporů v obchodních záležitostech.

               Dohoda byla podepsána dne 27. června 2014 a od 1. září 2014 až do ratifikace členskými státy byla zčásti prozatímně prováděna. Rozhodnutím Rady (EU) 2016/839 ze dne 23. května 2016
                  1
                bylo schváleno uzavření dohody a podle svého čl. 464 odst. 2 vstoupila dohoda dne 1. července 2016 v platnost.

               Dohodou byl zřízen Výbor pro přidružení ve složení pro obchod, který sleduje provádění hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti) této dohody a řeší související otázky. Tento výbor má sestavit seznam rozhodců k zajištění řádného fungování mechanismu řešení sporů, jak je stanoveno v článku 404 dohody.

               Tento návrh nahrazuje návrh Komise COM(2015) 390 final
                  2
               . Nahrazení je nezbytné, neboť dva rozhodci navržení Moldavskou republikou již nesplňují podmínky stanovené v čl. 404 odst. 2 dohody. Moldavská republika navrhla jiné dva kandidáty, kteří podmínky stanovené v čl. 404 odst. 2 splňují, a Evropská komise doporučuje Radě jejich schválení. Tento návrh navíc zohledňuje skutečnost, že dohoda vstoupila dne 1. července 2016 v platnost.

               Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Tento návrh provádí společnou obchodní politiku Unie vůči východní partnerské zemi, a to na základě ustanovení výše uvedené dohody. Jeho cílem je zřídit nezbytné institucionální nástroje, které umožní Unii a Moldavské republice účinně řešit dvoustranné spory týkající se uplatňování a výkladu této dohody. Je v souladu s přístupem Unie pro řešení sporů sjednaným nebo prováděným v rámci dohod o volném obchodu s dalšími obchodními partnery.

               Soulad s ostatními politikami Unie

               Tento návrh je v souladu s ostatními vnějšími politikami Unie, zejména s evropskou politikou sousedství a politikou rozvojové spolupráce ve vztahu k Moldavské republice, a tyto politiky doplňuje.

               2.Právní základ, subsidiarita a proporcionalita

               Právní základ

               Právním základem pro stanovení postoje, který má Unie zaujmout ve výborech zřízených dohodou, je Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy.

               Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Společná obchodní politika je v souladu s článkem 3 SFEU definována jako oblast, jež spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               Proporcionalita

               Tento návrh je nezbytný pro provádění mezinárodních závazků Unie stanovených v dohodě s Moldavskou republikou.

               Volba nástroje

               Tento návrh je v souladu s čl. 218 odst. 9 SFEU, jenž stanoví přijímání rozhodnutí Radou. Neexistuje žádný jiný právní nástroj, který by mohl být použit za účelem dosažení cíle vyjádřeného v tomto návrhu.

               3. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               Konzultace se zúčastněnými stranami

               Konzultace se zúčastněnými stranami se na tento návrh nevztahují.

               Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Komise vzala v úvahu připomínky vznesené členskými státy v posledních letech, pokud jde o státní příslušníky Unie, kteří jsou vhodnými a kvalifikovanými osobami pro působení jako rozhodci v rozhodčích řízeních v rámci obchodních dohod Unie.

               Posouzení dopadů

                  Tento návrh se týká provádění institucionálních aspektů dohody mezi Unií a Moldavskou republikou, a zejména její hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti). Návrh nemá žádný dopad na hospodářskou, sociální nebo environmentální politiku Unie. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. července 2016 a její provádění je ve velmi rané fázi.

               Účelnost právních předpisů a zjednodušování

                  Na dohodu mezi Unií a Moldavskou republikou se nevztahují postupy programu REFIT; dohoda nepředstavuje žádné náklady pro malé a střední podniky ani nepředstavuje žádný problém z hlediska digitálního prostředí.

               Základní práva

               Návrh nemá žádné důsledky pro ochranu základních práv.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Provádění dohody je pravidelně přezkoumáváno Radou přidružení EU-Moldavská republika. Evropská komise se rovněž zavázala podávat každý rok zprávu o provádění hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti) dohody, včetně prvků obsažených v tomto návrhu, Evropskému parlamentu.

               Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Cílem návrhu je přijetí postoje Unie ohledně provádění obchodní části dohody mezi Unií a Moldavskou republikou. Hlava V (Obchod a obchodní záležitosti) této dohody obsahuje kapitolu 14 (Řešení sporů), která stanoví mechanismus pro řešení obchodních sporů mezi stranami dohody, pokud jde o uplatňování nebo výklad obchodní části dohody. Podle ustanovení o rozhodčím řízení uvedeném v kapitole 14 může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu k urovnání dvoustranného sporu. Článek 404 dohody stanoví pravidla týkající se složení rozhodčího tribunálu. Dohoda předpokládá vytvoření seznamu kvalifikovaných osob, které mohou působit jako rozhodci. V důsledku toho byl se zástupci vlády Moldavské republiky projednán návrh seznamu rozhodců, kteří jsou ochotni a schopni působit v rozhodčím tribunálu, přičemž bylo stanoveno pět kandidátských rozhodců z Unie, pět kandidátských rozhodců z Moldavské republiky a pět státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Seznam bude použit v případech, kdy bude třeba vytvořit rozhodčí tribunál.

               2016/0317 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec, ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé
                  3
                (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. července 2016.

               (2)V čl. 404 odst. 1 dohody se stanoví, že Výbor pro přidružení ve složení pro obchod stanovený v čl. 438 odst. 4 dohody se musí shodnout na seznamu osob na funkci rozhodce v řízeních o řešení sporů do šesti měsíců od vstupu dohody v platnost.

               (3)V souladu s čl. 404 odst. 1 dohody byl se zástupci vlády Moldavské republiky projednán návrh seznamu rozhodců, kteří by mohli působit v rozhodčím tribunálu, přičemž bylo navrženo pět kandidátských rozhodců z Unie, pět kandidátských rozhodců z Moldavské republiky a pět státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu.

               (4)Je proto vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod v souvislosti se seznamem osob, které mají působit jako rozhodci při řízení o řešení sporů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod v souvislosti s přijetím seznamu osob, které mají působit jako rozhodci při řízení o řešení sporů, vychází z návrhu rozhodnutí uvedeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Zástupci Unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod mohou odsouhlasit drobné změny předlohy rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Po přijetí bude rozhodnutí Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 141, 28.5.2016, s. 28.

                     (2)

                     http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/?qid=1469533573883&uri=CELEX:52015PC0390

                     (3)
                  Rozhodnutí Rady 2014/492/EU ze dne 16. června 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 260, 30.8.2014, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.10.2016
            COM(2016) 649 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé

               Návrh

               rozhodnutí Výboru pro přidružení ve složení pro obchod EU-Moldavská republika č. 1/2016

               ze dne ... 2016

               o sestavení seznamu rozhodců podle čl. 404 odst. 1 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé

               VÝBOR PRO PŘIDRUŽENÍ VE SLOŽENÍ PRO OBCHOD,

               s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé, podepsanou v Bruselu dne 27. června 2014, a zejména na čl. 404 odst. 1 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. července 2016.

               (2)V souladu s čl. 404 odst. 1 dohody sestaví Výbor pro přidružení ve složení pro obchod stanovený v čl. 438 odst. 4 dohody seznam 15 osob, které mohou působit jako rozhodci v dvoustranných řízeních o řešení sporů, do šesti měsíců od vstupu dohody v platnost,

               PŘIJAL TOHO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Seznam osob, které mohou působit jako rozhodci pro účely čl. 404 odst. 1 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V ... dne ...

                        Za Výbor pro přidružení

                        ve složení pro obchod

                        předseda

               PŘÍLOHA

               SEZNAM ROZHODCŮ PODLE ČL. 404 ODST. 1 DOHODY

               Rozhodci navržení Moldavskou republikou

               1.Mihail BURUIANĂ

               2.Procop BURUIANA

               3.Octavian CAZAC

               4.Lilia GRIBINCEA

               5.Viorel RUSU

               Rozhodci navržení Evropskou unií

               1.Jacques BOURGEOIS

               2.Claus–Dieter EHLERMANN

               3.Pieter Jan KUIJPER

               4.Giorgio SACERDOTI

               5.Ramon TORRENT

               Předsedové

               1.Leora BLUMBERG (Jihoafrická republika)

               2.William DAVEY (Spojené státy americké)

               3.Merit JANOW (Spojené státy americké)

               4.Helge SELAND (Norsko)

               5.David UNTERHALTER (Jihoafrická republika)