				|

		52013PC0687

			Návrh PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie /* COM/2013/0687 final - 2013/0328 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           Souvislosti návrhu
·      Odůvodnění a cíle návrhu
Tento návrh se týká použití nařízení Rady
(ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně
před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského
společenství (dále jen „základní nařízení“), v antidumpingovém
řízení ohledně dovozu některých drátů z nerezavějící
oceli pocházejících z Indie.
·      Obecné souvislosti
Tento návrh se předkládá v souvislosti s
prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které
proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky
stanovenými v základním nařízení.
·      Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu
Evropská komise uložila nařízením Komise (EU)
č. 418/2013 prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých
drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
·      Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
Nevztahuje se na tento návrh.
2.           Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů
·      Konzultace zúčastněných stran
Zúčastněné strany dotčené tímto
řízením měly možnost v průběhu šetření hájit své zájmy
v souladu s ustanoveními základního nařízení.
·      Sběr a využití výsledků odborných konzultací
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
·      Posouzení dopadů
Tento návrh je výsledkem provádění základního
nařízení.
Základní nařízení neobsahuje ustanovení
týkající se obecného posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam
podmínek, které musí být posouzeny.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
·      Shrnutí navrhovaných opatření
Připojený návrh nařízení Rady vychází z
konečných zjištění o dumpingu, újmě, příčinných
souvislostech a zájmu Unie. Navrhuje se proto, aby Rada přijala
připojený návrh nařízení Rady, které by mělo být vyhlášeno
nejpozději dne 8. listopadu 2013.
·      Právní základ
Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze
dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým
dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen
„základní nařízení“).
·      Zásada subsidiarity
Návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské
unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
·      Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou proporcionality
z těchto důvodů:
podoba opatření je popsána ve výše uvedeném
základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na
vnitrostátní úrovni,
údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby
finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států,
regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů
a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli
návrhu, není třeba uvádět.
·      Volba nástrojů
Navrhované nástroje: nařízení.
Jiné prostředky by nebyly
přiměřené z tohoto důvodu:
Jiné prostředky by nebyly přiměřené,
jelikož základní nařízení nestanoví náhradní možnosti.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet
Unie.
2013/0328 (NLE)
Návrh
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY,
kterým se ukládá konečné antidumpingové
clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz
některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně
před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského
společenství (dále jen „základní nařízení“)[1], a zejména na
článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou
komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1.           ŘÍZENÍ
1.1.        Prozatímní opatření
(1)       Nařízením (EU)
č. 418/2013[2]
(dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové
clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících
z Indie.
(2)       Šetření bylo zahájeno
na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012
Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen
„žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50
% celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v
Unii.
(3)       V souběžném antisubvenčním
šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013[3] prozatímní vyrovnávací clo na
dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
a nařízením (EU) č. 861/2013[4]
konečné vyrovnávací clo.
1.2.        Strany dotčené šetřením
(4)       V prozatímní fázi
šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců
a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s
výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou
ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku
neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u
dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny
dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména
pokud jde o zájem Unie.
(5)       Jeden vyvážející výrobce
tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví
Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou
žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za
reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán
na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících
výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti
ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden
na základě objemu výroby.
(6)       Jeden vyvážející výrobce,
který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu
námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli
malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců
zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu
malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s
individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost
stáhl.
(7)       Sedm indických vyvážejících
výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o
individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli
na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících
výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální
zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického
vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku:
– KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen
„KEI“).
(8)       V prozatímní fázi nebylo
u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců
shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a
proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla
rozšířit vzorek o tři společnosti, a to
na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat,
jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise
přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce
na místě v prostorách následujících indických vyvážejících
výrobců:
- Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána
- Macro Bars and Wires, Bombaj, Maháráštra
- Nevatia Steel & Alloys, Bombaj, Maháráštra
(9)       S výhradou výše uvedených
skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního
nařízení potvrzují.
1.3.        Období šetření a posuzované období
(10)     Jak je uvedeno ve
20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení,
šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31.
března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání
trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do
31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
1.4.        Následný postup
(11)     Po zveřejnění
základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto
o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen
„poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky
několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci,
jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální
zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to
požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež
považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené
připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v
úvahu.
(12)     Komise všem
zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti
a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení
konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z
nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný
výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále
jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž
poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných
informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v
odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)     Po obdržení připomínek k
poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné
strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně
dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu
poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných
informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v
odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná
strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se
úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla
pozměněna na základě nových údajů a připomínek
obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné
fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní
práva.
(14)     Komise se ovšem domnívala,
že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami
v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou
připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů
nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu.
Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla
dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány
a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
2.           Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(15)     Podle
21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený
výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
–
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než
dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 %
hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 %
hmotnostních chromu,
–
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné
než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 %
hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 %
hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN
7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(16)     Někteří uživatelé
vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi
různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u
všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava
ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit
spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje
definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají
stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti.
Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku
lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála
typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise
vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání.
Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo
přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product
control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný
výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních
vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti
v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly
na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky
vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné
nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného
výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení[5] a v prozatímním
nařízení.
(17)     Jedna
strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku
liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou
zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku
vyloučeny. Podle judikatury se pro určení toho, zda jsou výrobky
obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména
ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné
základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou.
V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto
výrobků a konkurence mezi nimi.[6] Šetřením
se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená
strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické
vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky
z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a
při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci
mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty
výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné
a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o
širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy
výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní
odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze
přijmout.
(18)     V reakci na poskytnutí
konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v
souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty
do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto.
Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod
definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění výše. Strana se
mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna
kritéria uvedená v judikatuře. Toto tvrzení je mylné. Podle
judikatury[7]
má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního
uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených
Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto
případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem;
v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i
v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně
domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí
mít všechny vlastnosti stejné.
(19)     Několik uživatelů
tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by
měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento
typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto
tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví
Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby
byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní
postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku
kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů
bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo
podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy
obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie.
Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)     Rovněž tvrdili, že by do
definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát.
Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze
které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací
materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná
o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě
jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný
výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve
smyslu základního nařízení.
(21)     Na základě výše uvedených
informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného
výrobku v 21. až 24 bodě odůvodnění prozatímního
nařízení.
3.           DUMPING
3.1.        Úvod
(22)     Během inspekcí na
místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců
původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných
informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé
informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala
v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci
na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)     Jak je uvedeno ve 26.
bodě odůvodnění prozatímního nařízení,
v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise
k závěru, že náklady uvedené v odpovědi
na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním
účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost
odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou
oceňování zásob, která je v případě interního účetního
systému výrobce jiná než v případě údajů
zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)     Jak je vysvětleno
v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení,
ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s
auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné
srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi
výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně
vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření.
V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto
usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly
použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.

(25)     Z tohoto důvodu
Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející
výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných
v interním systému vykazování nákladů.
(26)     Jak je uvedeno v 27. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že
údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé
a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost
poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů
týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro
úpravu nák ladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve
své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi
na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po
zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně
vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník.
Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy
shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady,
které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi
na dotazník, mohly být přijaty.
(27)     Nicméně
na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze
rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní
a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi
na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise
měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny
na základě celkového obratu společnosti a nákladů
na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5
základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností
by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být
přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností
v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí
se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů
na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to,
že článek 18 základního nařízení by se pro
účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto
vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)     Jak je stanoveno v 30.
bodě odůvodnění prozatímního nařízení,
v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že
nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi
společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými
v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že
rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší.
Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem
při určování nákladů konečného výrobku
a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly
vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých
typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící,
a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých
příležitostech upozornila.
(29)     Jak je uvedeno v 31. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl,
že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které
Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná
oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy
surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty
v počítačových souborech získaných během inspekce na
místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž
tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních
tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že
některé jakostní třídy oceli se částečně
překrývaly s jinými a že některé části výrobního
procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)     V 32. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše
uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů
surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují
k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých
jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost
tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních
tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo
spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté
informace o jakostních třídách oceli proto byly
předběžně považovány za zavádějící.
(31)     V 33. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila
domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd
oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz
a že by zjištění měla v souladu s článkem 18
základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli
nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění
na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu
celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto
použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí
k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)     Po zveřejnění
prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu
přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání
jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější
fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou
suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd
nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a
400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla
alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování
zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze
ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí
na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení
vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400
podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou
všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem,
zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné
odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání
na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního
nařízení.
(33)     Vzhledem k tomu, že však
nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené
společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni
požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy
společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován
a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné
stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí,
který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím
bodě odůvodnění.
(34)     Jak je uvedeno v 34. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení, v případě
třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě
zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou
v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce.
Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z
těchto dvou zdrojů liší.
(35)     Jak je uvedeno v 35. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice
připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však,
že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit
s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila,
že částečně se překrývající jakostní třídy oceli
znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních
tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po
sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla,
že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře
občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla
vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve
výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají
přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná
chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných
výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění
těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly
pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)     Komise měla za to,
že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen
příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty
přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému
společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem
na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování
nákladů konečného výrobku.
(37)     Nicméně později
v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud
Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které
společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak,
že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno
v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi
nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila
jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného
v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI).
Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních
tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)     Komise následně
přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin
nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného
v řadě tříd oceli (200, 300 a 400
podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána
v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd
oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným
kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné
odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání
na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního
nařízení.
(39)     Vzhledem k tomu, že však
nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené
společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované
pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti
pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro
konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového
rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí
tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím
bodě odůvodnění.
(40)     Žadatel namítal, že
seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi
zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné
hodnoty podle PCN.
(41)     Komise provádí svou analýzu
na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními
systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují
odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)     Jelikož nebyly vzneseny žádné
další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění
prozatímního nařízení.
3.2.        Běžná
hodnota
(43)     Pro jednoho vyvážejícího
výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo
v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno
určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady
určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž
byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2
odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a
režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)     V případě tří
vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku
a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální
zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím
trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně
5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie,
zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2
odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti
provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově
zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo
zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy
výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)     Stanovením podílu ziskového
prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období
šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého
vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku
a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální
zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném
obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)     V případě jednoho z
vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo
zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené
společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k
tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti
byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)     V případě druhého
vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena
administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě
toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu
ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako
oprávněná.
(48)     V případě
vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla
opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející
výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních
a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí
a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech
dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tyto úpravy
požadované vyvážejícím výrobcem byly zamítnuty, protože výpočty byly
provedeny na základě údajů o nákladech předložených
společností, které byly ověřeny během inspekce
na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů
nebylo nijak odůvodněno.
(49)     V důsledku toho se
metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48.
bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje
a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené
do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno
individuální zjišťování.
3.3.        Vývozní
cena
(50)     V případě
jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny
určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití
nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého
vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)     U druhého vyvážejícího
výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný
prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)     Jeden vyvážející výrobce,
který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které
získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být
přičteny k vývozním cenám.
(53)     Jiný vyvážející výrobce,
nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které
získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní
ceny uměle navyšovaly.
(54)     Komise analyzovala cenové
chování obou společností na trhu Unie a dospěla k
závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8
základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první
společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé
společnosti nebyla brána v potaz.
(55)     Jeden vyvážející výrobce, který
byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by
měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu
s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl
uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny.
Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly
předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového
prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)     Jelikož nebyly vzneseny žádné
další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění
prozatímního nařízení.
3.4.        Srovnání
(57)     Jeden vyvážející výrobce
tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem
stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo
přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by
měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)     Komise však ve svém
šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a
o vývozních cenách na základě PCN neobdržela
od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila
stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN.
Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v
úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné
použít k určení skutečných vývozních cen článek 18
základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření
nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu
zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)     Vzhledem k tomu, že nebyly
vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění
prozatímního nařízení potvrzuje.
3.5.        Dumpingová
rozpětí
(60)     Jak je stanoveno
v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla
pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná
běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou
průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)     V souladu
s ustanoveními čl. 9 odst. 6 základního nařízení,
z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou
ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených
do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející
výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví
na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho
vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a
u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá,
a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž
dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo
dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do
vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)     Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Indii,
Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se
porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník
k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený
z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla
vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného
u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň
dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)     Na základě toho činí
vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento
ceny CIF na hranice Unie před proclením:
 Společnost || Konečné dumpingové rozpětí
 GARG Inox || 11,8 %
 KEI Industries || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 %
 Venus Group || 11,6 %
 Viraj Profiles || 6,8 %
 Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku || 8,4 %
 Všechny ostatní společnosti || 16,2 %
4.           Výrobní odvětví Unie
4.1.        Výrobní
odvětví Unie
(64)     Někteří uživatelé
zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet
výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie
působí méně výrobců.
(65)     Komise poukazuje na to,
že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při
ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu
šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii
uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27
známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období
šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii.
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod
odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.2.        Výroba
v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)     Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky,
potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.           ÚJMA
5.1.        Spotřeba
v Unii
(67)     Někteří uživatelé
tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za
rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla
zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z
analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+5 %),
který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční
krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního
nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod
odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5.2.        Dovoz
z dotčené země do Unie
(68)     Dumpingové rozpětí
stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis,
kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že
tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření
dumpingové ceny ve smyslu čl.1 odst. 2 základního nařízení. Z toho
důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně
stanoveného dumpingového dovozu z Indie. Jeden vyvážející výrobce, Venus
Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát.
Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem
dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)     Objem, podíl na trhu a
průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem
revidovány.
(70)     Objem dumpingového dovozu a
jeho podíl na trhu:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Období šetření
 Objem || 15 826 || 27 291 || 34 494 || 33 252
 Index (2009=100) || 100 || 172 || 218 || 210
 Podíl na trhu || 12,0 % || 14,6 % || 17,6 % || 16,9 %
 Index (2009=100) || 100 || 121 || 146 || 140
 Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)     Společnost Macro Bars and
Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství
dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené
výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od
celkového objemu dumpingového dovozu z Indie nic neměnilo na trendech
popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního
nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se
proto potvrzují.
(72)     Průměrná cena
dumpingového dovozu:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Období šetření
 Průměrná cena || 2 380 || 2 811 || 3 259 || 3 207
 Index (2009=100) || 100 || 118 || 137 || 135
 Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)     Úprava objemu dumpingového
dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen
dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení.
Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %,
což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)     Indický vyvážející výrobce
tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné
a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit,
že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem
informací shromážděných a ověřených v šetřeních
na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených
do vzorku.
(75)     Závěry, které vyplývají
ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění
prozatímního nařízení, se potvrzují.
5.3.        Hospodářská
situace výrobního odvětví Unie
(76)     Některé
strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by
měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za
poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu
na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě
docházelo.
(77)     Jedna
strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví
Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které
se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba
poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného
období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní
náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny
převyšující výrobní náklady.
(78)     Z šetření vyplynulo,
že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice
vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např.
zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se
finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost,
peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného
období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se
v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se
snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost
investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v
období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se
do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti
a peněžních toků a v období šetření se
začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se
stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho
zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z Indie.
(79)     Na žádost jedné
zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100.
bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala
činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)     Výrobní odvětví Unie
tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené
v prozatímním fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení
dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění
prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové
rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby
bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro
účely konečných zjištění zachován.
(81)     Jeden vyvážející výrobce
tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké
části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové
ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)     Je třeba
připomenout, že podle judikatury[8]
musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví
Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže
bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7
%; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a
hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky
začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil
z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo.
Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě
zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě
obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno
v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise
považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 %
na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných
částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým
a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných
šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném
odvětví.[9]
Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %,
které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje
kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké.
Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných
zjištění zachován.
5.4.        Závěr
ohledně újmy
(83)     Komise proto dospěla k
závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve
smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly
vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění
prozatímního nařízení potvrzuje.
6.           Příčinná souvislost
6.1.        Účinek
dumpingového dovozu
(84)     Jeden vyvážející výrobce
tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo
prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže
očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet
svůj podíl na trhu.
(85)     K těmto tvrzením je
třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického
dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem
dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve
stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo,
že průměrné indické ceny byly trvale nižší než
průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období
a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie
o 15 % v období šetření. Z toho plyne,
že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně
do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby
a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %,
nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících
se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě
výrobního odvětví Unie předpokládán.
6.2.        Účinek
jiných činitelů
6.2.1.     Nedumpingový dovoz
(86)     Během posuzovaného období
byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem
dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly
v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu,
kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší
o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než
šest procent celkového dovozu z Indie a o něco vyšší než jedno
procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená
nedumpingovým dovozem z Indie tudíž nenarušila příčinnou souvislost
mezi dumpingovým dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo
výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.2.2.     Dovoz ze třetích zemí
(87)     Dva indičtí vyvážející
výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být
zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské
lidové republiky a že dopad dovozu z Čínské lidové republiky na trh
Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)     Jak je uvedeno ve 115.
bodě odůvodnění prozatímního nařízení,
od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy
o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly
odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu
pocházejícího z Čínské lidové republiky. Tvrzení, že by Čínská
lidová republika měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto
zamítá jako neopodstatněné.
(89)     Dovoz z Čínské
lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí
tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod
odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu
z Číny nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických
výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz
z Čínské lidové republiky mohl přispět k újmě,
kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou
souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)     Informace dostupné
v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků
z čínského dovozu se odlišoval a že segmenty, v nichž byly
přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných
výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných
na trhu Unie.
(91)     Po
zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik
námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké
ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost
mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní
odvětví Unie.
(92)     Analýzy provedené na
základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou
předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se
týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč
jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny
výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců.
Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé
čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království,
kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
 Průměrná cena (EUR/ t) || 2009 || 2010 || 2011 || Období šetření
 7223 00 19 || 2 974 || 3 286 || 3 436 || 2 995
 7223 00 99 || 765 || 1 458 || 1 472 || 1 320
 Zdroj: Eurostat.
(93)     Pokud jde o kód KN 7223 00 19,
analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví
Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v
kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci
stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu
trhu.[10]
Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší
v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)     Pokud jde o úroveň ceny
dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že
průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období
šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie,
jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny
dumpingového indického vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
             Průměrná cena (EUR/ t) ||             2009 ||             2010 ||             2011 ||             Období šetření ||             Období šetření +1
             7223 00 19 ||             2974 ||             3286 ||             3436 ||             2995 ||             3093
             Zdroj: Eurostat.
(95)     V období šetření
průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu
dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o
dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po
období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)     Kromě toho
z porovnání objemu dovozu z Indie a z Čínské lidové
republiky vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména
během období šetření byl dovoz z Čínské lidové republiky na
mnohem nižší úrovni než dovoz z Indie. Objem dovozu z Čínské
lidové republiky představoval v zásadě méně než polovinu
celkového dovozu z Indie.
(97)     Ačkoli tedy dovoz
z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou
výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním
odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná
souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo
výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení
potvrzuje.
6.2.3.     Konkurence ze strany
ostatních výrobců v Unii
(98)     Jedna strana tvrdila, že slabé
finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze
strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani
nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)     Vývoj podílu ostatních
výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
   || 2009 || 2010 || 2011 || Období šetření
 Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách) || 34 926 || 55 740 || 55 124 || 55 124
 Index (2009 = 100) || 100 || 160 || 158 || 158
 Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu || 26,6 % || 29,8 % || 28,1 % || 27,9 %
 Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)   Na výrobce v Unii, kteří
nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření,
připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod
odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se
zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na
55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem
v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z Indie
během téhož období (+110 %) poměrně mírný. Kromě toho
zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během
posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny
žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců
v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že
jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní
odvětví Unie utrpělo.
6.3.        Závěr
ohledně příčinné souvislosti
(101)   Jelikož nebyly vzneseny žádné
připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění
prozatímního nařízení.
7.           Zájem Unie
7.1.        Obecné
poznámky
(102)   Jelikož nebyly vzneseny žádné
připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního
nařízení.
7.2.        Zájem
výrobního odvětví Unie
(103)   Jelikož nebyly vzneseny žádné
připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění
prozatímního nařízení.
7.3.        Zájem
dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)   Jelikož nebyly vzneseny žádné
připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění
prozatímního nařízení.
7.4.        Zájem
uživatelů
(105)   Po uložení prozatímních
opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení
uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na
základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak
pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na
spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z Indie
během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie,
přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových
výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské
dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových
údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou
uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem
ověřit poskytnuté informace.
(106)   Uživatelé tvrdili, že
úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není
pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících
odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech
spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 %
obratu.
(107)   Z šetření navíc
vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z Indie
představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů
dotčeného výrobku a že Indie byla pro dva spolupracující uživatele
výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval
obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru
14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)   Pokud vezmeme v úvahu nejhorší
scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na
distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky
z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé
dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal
pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné
hodnoty) ziskovosti -0,6 %.
(109)   Komise si je vědoma, že
střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni
markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie.
Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující
uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje,
podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li
splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)   Někteří uživatelé
znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité
typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy
zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění
prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí,
přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního
procesu.
(111)   Šetření však ukázalo, že
tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie
vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají
k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které
nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze
pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící
oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a
na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)   Někteří uživatelé
poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u
obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku
z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je
rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých
účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument
odmítnout.
(113)   S ohledem na výše uvedené
úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít
na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad
než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato
prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních
podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit
své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat
zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor
z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout
přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo
střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat.
Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci.
Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na
uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad.
Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření
zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku
na trhu Unie.
7.5.        Závěr
ohledně zájmu Unie
(114)   Vzhledem k výše uvedeným
skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě
odůvodnění prozatímního nařízení.
8.           Konečná antidumpingová opatření
8.1.        Úroveň
pro odstranění újmy
(115)   V případě
jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven
směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo
k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu
u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny
při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky,
potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)   Tentýž vyvážející výrobce
tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro
velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu
Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž
neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však
ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím
zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci
v Unii konkurují.
8.2.        Závěr
ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)   Pro společnost Macro Bars
and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť
konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de
minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)   Potvrzuje se metodika použitá v
prozatímním nařízení.
8.3.        Konečná
opatření
(119)   Vzhledem k výše uvedenému a v
souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo
konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění
újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu
rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)   Proto byly sazby
antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových
rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční
rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného
dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví
takto:
 Společnost || Dumpingové rozpětí || Vyrovnávací clo || Rozpětí újmy || Konečná sazba antidumpingového cla
 GARG Inox || 11,8 % || 3,4 % || 22,6 % || 8,4 %
 KEI Industries || 7,0 % || 0,0 % || 41,9 % || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 % || 3,4 % || 30,3 % || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 % || 3,4 % || 23,8 % || 0,7 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 % || 3,7 % || 17,2 % || 12,5 %
 Venus group || 11,6 % || 3,0 % || 23,4 % || 8,6 %
 Viraj Profiles Vpl. Ltd. || 6,8 % || 0,0 % || 32,1 % || 6,8 %
 Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku || 8,4 % || 3,4 % || 23,7 % || 5,0 %
 Všechny ostatní společnosti || 16,2 % || 3,7 % || 41,9 % || 12,5 %
(121)   Antidumpingové celní sazby pro
jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na
základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav
týkající se těchto společností zjištěný během šetření.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní
společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků
pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami.
Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není
konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení,
včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně
uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě
použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)   Jeden vyvážející výrobce v
Indii nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního
nařízení.
(123)   V posledních letech vykazoval
dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek
proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této
překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci
na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba
poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu
nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace
se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením
zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze
snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)   Vyvážející výrobce kromě
toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je
prodává stejným zákazníkům v Evropské unii prostřednictvím obchodních
společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové
kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování
závazku.
(125)   Na základě výše uvedeného
dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)   Každou žádost o použití
individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti
(například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření
nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit
Komisi[11]
spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli
změny v činnostech společnosti spojených s výrobou,
domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti
se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních
a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto
nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím
způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu
společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
8.4.        Konečný
výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)   Vzhledem k rozsahu
zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy
způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné
s konečnou platností vybrat částky zajištěné
v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním
nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1.           Ukládá se konečné antidumpingové
clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
2,5 % hmotnostních nebo více niklu,
jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak
nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak
nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
méně než 2,5 % hmotnostních niklu,
jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak
nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více,
avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN
7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2.           Sazba konečného
antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie
před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže
uvedenými společnostmi stanovena takto:
 Společnost || Clo (v %) || Doplňkový kód Taric
 Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra || 8,4 || B931
 KEI Industries Limited, Nové Dillí || 7,7 || B925
 Macro Bars and Wires, Bombaj, Maháráštra || 0,0 || B932
 Nevatia Steel & Alloys, Bombaj, Maháráštra || 0,7 || B933
 Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát || 12,5 || B775
 Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra || 8,6 || B776
 Precision Metals, Bombaj, Maháráštra || 8,6 || B777
 Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra || 8,6 || B778
 Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra || 8,6 || B779
 Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Bombaj, Maháráštra || 6,8 || B780
 Společnosti uvedené v příloze || 5,0 || B781
 Všechny ostatní společnosti || 12,5 || B999

3.           Není-li stanoveno jinak,
použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží
Komisi dostatečné důkazy o tom, že
– během období šetření (od 1.
dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané
v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie,
– není ve spojení s žádným vývozcem ani
výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a

– po skončení období šetření
buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný
smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2
pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce
na seznam v příloze I.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě
prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení (EU) č.
418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
2,5 % hmotnostních nebo více niklu,
jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak
nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak
nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
méně než 2,5 % hmotnostních niklu,
jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak
nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více,
avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN
7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se
s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující
konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním
dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto
nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
PŘÍLOHA:
Indičtí spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
Doplňkový kód TARIC B781
 Název společnosti || Město
 Bekaert Mukand Wire Industries || Lonand, Tal. Khandala, okres Satara, Maháráštra
 Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd. || Bombaj, Maháráštra
 Bhansali Stainless Wire || Bombaj, Maháráštra
 Chandan Steel || Bombaj, Maháráštra
 Drawmet Wires || Bhiwadi, Rádžasthán
 Jyoti Steel Industries Ltd. || Bombaj, Maháráštra
 Mukand Ltd. || Tháné
 Panchmahal Steel Ltd. || okres Pančmahál, Gudžarát
[1]               Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.
[2]               Úř. věst. L 126, 8.5.2013, s. 1.
[3]               Úř. věst. L 126, 8.5.2013, s. 19.
[4]               Úř. věst. L 240, 7.9.2013, s. 1.
[5]               Úř. věst. C 240, 10.8.2012, s. 6.
[6]               Rozsudek ve věci Steinel, C-595/11, Sb. rozh. 2013,
dosud nezveřejněno.
[7]               Rozsudek ve věci Shanghai Bycicles, T-170/94,
Recueil 1997, s. II-1383, bod 64.
[8]               Rozsudek ve věci European Fertilizer Manufacturers'
Association (EFMA) v. Rada, T-210/95, Recueil 1999, s. II-3291, bod 60.
[9]               Nařízení Rady (ES) č. 383/2009 ze dne
5. května 2009 o uložení konečného antidumpingového cla
a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu
některých drátů a drátěných lan z nelegované oceli pro
předpínání předem a dodatečně (předpínací dráty
a lana) pocházejících z Čínské lidové republiky, Úř.
věst. L 118, 13.5.2009, s. 1; nařízení Komise (EU)
č. 1071/2012 ze dne 14. listopadu 2012, kterým se ukládá
prozatímní antidumpingové clo na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby
nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího
z Čínské lidové republiky a Thajska, Úř. věst. L 318,
15.11.2012, s. 10; nařízení Komise (EU) č. 845/2012 ze dne
18. září 2012 o uložení prozatímního antidumpingového cla na
dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem
pocházejících z Čínské lidové republiky, Úř. věst. L 252,
19.9.2012, s. 33.
[10]             Je však třeba poznamenat, že jak výrobní odvětví
Unie, tak indičtí výrobci jsou zastoupeni rovněž v nižším
segmentu trhu, i když v menší míře.
[11]             European Commission, Directorate-General for Trade,
Directorate H, 1049 Brussels, Belgie.