               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.9.2019
            COM(2019) 424 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro pravidla původu, jenž byl zřízen Dohodou o pravidlech původu (WTO-GATT 1994), připojenou k závěrečnému aktu podepsanému v Marrákeši dne 15. dubna 1994

               Zvýšení transparentnosti nepreferenčních pravidel původu

               _______________

               Členové Světové obchodní organizace,

               Přejíce si zajistit, aby pravidla původu sama o sobě nevytvářela omezující, narušující nebo rozvratné účinky na mezinárodní obchod;

               Přejíce si zajistit, aby pravidla původu byla vytvořena a uplatňována nestranným, transparentním, předvídatelným, důsledným a neutrálním způsobem;

               Uznávajíce, že jasná a předvídatelná pravidla původu a jejich používání usnadňují hladký průběh mezinárodního obchodu;

               Uznávajíce, že je žádoucí zabezpečit transparentnost právních předpisů, nařízení a postupů týkajících se pravidel původu;

               Přejíce si doplnit oznamovací povinnosti stanovené ve článku 5 Dohody o pravidlech původu;

               Potvrzujíce, že zvýšení transparentnosti právních předpisů, nařízení a postupů týkajících se pravidel původu přispívá ke zmírňování nákladů na dodržování předpisů ze strany hospodářských subjektů, které si přejí začlenit se do globálních hodnotových řetězců, a to zejména ze strany mikropodniků a malých a středních podniků;

               Rozhodli ve věci pravidel původu takto:

               1.Je žádoucí zachovat a prosazovat vysokou míru transparentnosti a vzájemného porozumění v oblasti stávajících pravidel původu a souvisejících požadavků na dokumentaci, které využívají členové Světové obchodní organizace (WTO). Pravidly původu se rozumí pravidla spadající do oblasti působnosti článku 1 Dohody o pravidlech původu.

               2.Aby se zvýšila transparentnost a podpořilo lepší porozumění pravidlům původu, členové oznámí sekretariátu WTO podle přílohy 1 tohoto rozhodnutí pravidla původu, která používají při uplatňování doložky nejvyšších výhod podle článků I, II, III, XI a XIII GATT 1994.

               3.Členům se doporučuje použít formulář pro oznámení uvedený v příloze 1, kterým sekretariát WTO uvědomí o veškerých jiných pravidlech původu, která používají pro uplatňování ostatních nepreferenčních nástrojů obchodní politiky, podle čl. 1 odst. 2 Dohody o pravidlech původu.

               4.Členové dále musí podle přílohy 2 popsat své postupy v oblasti osvědčení o původu a ostatních povinných dokladů o původu pro nepreferenční účely, které oznámili podle přílohy 1
                  1
               . Členové, kteří oznámí, že neuplatňují pravidla původu podle přílohy 1, musí i přesto přílohu 2 vyplnit.

               5.Oznámení podle odstavců 2 a 4 tohoto rozhodnutí se předkládají nejpozději do jednoho roku po přijetí tohoto rozhodnutí.

               6.Informace oznámené v souladu s tímto rozhodnutím zveřejní sekretariát WTO.

               7.Každý člen v rámci svých dostupných zdrojů zřídí nebo zachová jedno či více informačních středisek, která mají reagovat na přiměřené dotazy vlád, obchodníků a jiných zúčastněných stran týkající se pravidel původu a souvisejících požadavků na dokumentaci a poskytovat požadované formuláře a dokumenty
                  2
               . Členové sdělí kontaktní údaje svých informačních středisek sekretariátu WTO podle přílohy 1. Nejméně rozvinuté členské země mají na sdělení těchto informací sekretariátu WTO dva roky.

               8.Členové se vynasnaží poskytovat odkazy na právní předpisy, internetové stránky, informativní dokumenty i veškeré jiné dokumenty v jednom z úředních jazyků WTO.

               9.Členové, již zavádí významné změny pravidel původu a souvisejících požadavků na dokumentaci oznámených podle tohoto rozhodnutí, musí podle tohoto rozhodnutí o dotyčných změnách neprodleně informovat sekretariát WTO.

               10.Výbor pro pravidla původu prozkoumá stávající pravidla původu a související požadavky na dokumentaci na základě informací oznámených podle tohoto rozhodnutí s cílem určit postupy pro usnadnění obchodu a podporovat jejich mezinárodní šíření.

               11.Sekretariát WTO by měl na vyžádání poskytnout součinnost a pomoci rozvojovým a nejméně rozvinutým členským zemím provádět ustanovení tohoto rozhodnutí.

               12.Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že se dotýká práv a povinností členů uvedených v článku 5 Dohody o pravidlech původu a článku 1 dohody o usnadnění obchodu.

               13.Toto rozhodnutí, zejména odstavce 2 a 3, bude tři roky po přijetí a poté dle potřeby podrobeno přezkumu s cílem dále vhodně zvyšovat transparentnost nepreferenčních pravidel původu.

               Příloha 1

               FORMULÁŘ PRO OZNÁMENÍ NEPREFERENČNÍCH PRAVIDEL PŮVODU

               Kopie přílohy 1 lze pořizovat dle potřeb členů

               I.
                     ZÁKLADNÍ INFORMACE

                        1)

                        Oznamující člen

                        2)

                        Informační středisko

                        (Je-li to možné, uveďte tyto kontaktní údaje: jméno, telefonní číslo, e-mail, internetové stránky)

                        3)

                        Jsou ve vaší zemi v platnosti nepreferenční pravidla původu?

                        □

                        Ano

                        □

                        Ne*

                        *Jestliže jste odpověděli „ne“, nemusíte na následující otázky této přílohy odpovídat.

                        4)

                        Uveďte nástroje obchodní politiky, které využívají tato nepreferenční pravidla původu (viz čl. 1 odst. 2 Dohody o pravidlech původu)

                        5)

                        Datum vstupu v platnost nebo jakékoliv podstatné změny dotyčných pravidel:

                        6)

                        Případné datum skončení platnosti:

                        7)

                        Vládní instituce či nevládní orgány odpovědné za správu:

                        8)

                        Internetový odkaz na právní předpisy a případné další informativní dokumenty:

                        9)

                        Případné připomínky

               II.
                     POUŽITÍ NEPREFERENČNÍCH PRAVIDEL PŮVODU

                        10)

                        Používají se nepreferenční pravidla původu na dovoz?

                        □

                        Ano

                        □

                        Ne

                        11)

                        Používají se nepreferenční pravidla původu na vývoz?

                        □

                        Ano

                        □

                        Ne

                        12)

                        Používá se u nepreferenčních pravidel původu pravidlo de minimis?

                        □

                        Ano

                        □

                        Ne

                        Pokud ano, uveďte finanční limit pravidla de minimis a příslušné odkazy na právní předpisy použitelné na otázky 10 až 12.

               III.
                     KRITÉRIA PRO STANOVENÍ PODSTATNÉ ZMĚNY PRO POSOUZENÍ PŮVODU ZBOŽÍ

                        13)

                        Obecná kritéria, platí-li na veškeré produkty:

                        14)

                        Případná specifická pravidla původu produktu:

                        15)

                        Definice nepůvodního materiálu a původního materiálu, jsou-li zavedeny:

                        16)

                        Seznam minimálních operací, které neudělují status původu (existují-li):

                        17)

                        Zbývající pravidla (existují-li):

                        18)

                        Jakékoliv další informace, které člen považuje za nezbytné (případně uveďte internetový odkaz)

               IV.
                     PŘEDBĚŽNÁ ROZHODNUTÍ

                        Byla vydána předběžná rozhodnutí o původu zboží
                           3
                        ?

                                 □

                                 Ano

                                 □

                                 Ne

                        Orgán odpovědný za vydávání předběžných rozhodnutí (o původu)

                        Pokyny k žádosti o předběžné rozhodnutí

                        Internetový odkaz na právní předpisy a případné další relevantní odkazy na právní předpisy:

               Příloha 2

               FORMULÁŘ PRO OZNÁMENÍ POŽADAVKŮ NA DOKUMENTACI SOUVISEJÍCÍ S

               NEPREFERENČNÍMI PRAVIDLY PŮVODU

                        1)

                        Existují povinné požadavky na osvědčení a/nebo jiné povinné doklady o původu pro dovoz?

                        □

                        Ano

                        □

                        Ne**

                        2)

                        Existují povinné požadavky na osvědčení a/nebo jiné povinné doklady o původu pro vývoz?

                        □

                        Ano

                        □

                        Ne**

                        3)

                        Existuje pro osvědčení a/nebo jiný povinný doklad o původu normalizovaný či předepsaný formát a/nebo obsah?

                        Pokud ano, připojte jeho kopii nebo poskytněte relevantní podrobnosti v dodatku k této příloze.

                           Ano
                              
                              Ne

                        **Jestliže jste na otázky 1 a 2 odpověděli „ne“, nemusíte na následující otázky této přílohy odpovídat.

                        4)

                        Jestliže se osvědčení vyžaduje jen za specifických podmínek, popište případy, ve kterých je předložení osvědčení (nebo jiného povinného dokladu o původu) nezbytné, a příslušný formát (předepsaný formulář či jiný formát).

                        5)

                        Jestliže se povinné požadavky na osvědčení a/nebo jiný povinný doklad o původu vztahují pouze na určité produkty, uveďte příslušné kapitoly harmonizovaného systému a formát (předepsaný formulář či jiný formát).

                        6)

                        Výjimky z povinných požadavků na předložení osvědčení a/nebo jiného povinného dokladu o původu (např. zásilky nízké hodnoty, poštovní zásilky...)

                        7)

                        Vládní instituce a nevládní orgány, jejichž úkolem je vydávat osvědčení a/nebo jiné povinné doklady o původu (existují-li)

                        8)

                        Poskytněte příslušné odkazy na právní předpisy, které jsou použitelné na otázky 1 až 7.

               PŘÍLOHA 2 – DODATEK

               Připojte předepsaný formulář a/nebo internetový odkaz na předepsaný formulář pro osvědčení o původu (či jiného povinného dokladu o původu) (existuje-li).

               __________

                     (1)

                      Tím nejsou dotčeny jiné doklady o původu, které mohou příslušné orgány vyžadovat pro kontrolní účely.

                     (2)

                     Vychází se z předpokladu, že tato informační střediska mohou být totožná se středisky zřízenými či zachovanými podle čl. 1 odst. 3 (Informační střediska) dohody o usnadnění obchodu a členové nejsou povinni poskytovat více informací nebo více formulářů a dokumentů než ty, které vyžaduje dohoda o usnadnění obchodu.

                     (3)

                     Jak stanoví čl. 2 písm. h) Dohody o pravidlech původu a článek 3 dohody o usnadnění obchodu.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.9.2019
            COM(2019) 424 final
            2019/0200(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro pravidla původu, jenž byl zřízen Dohodou o pravidlech původu (WTO-GATT 1994), připojenou k závěrečnému aktu podepsanému v Marrákeši dne 15. dubna 1994

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro pravidla původu zřízeném Dohodou o pravidlech původu (WTO-GATT 1994) připojenou k závěrečnému aktu podepsanému v Marrákeši dne 15. dubna 1994 v souvislosti se zamýšleným přijetím sdělení o zvýšení transparentnosti nepreferenčních pravidel původu.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o pravidlech původu

               Cílem Dohody o pravidlech původu (WTO-GATT 1994), která je přílohou závěrečného aktu podepsaného v Marrákeši dne 15. dubna 1994 (dále jen „dohoda“), je zajistit, aby nepreferenční pravidla původu sama o sobě nevytvářela zbytečné překážky obchodu, a harmonizovat pravidla původu na mezinárodní úrovni, s výjimkou pravidel původu, která se týkají udělování celních preferencí. Do dokončení harmonizačního programu musí smluvní strany zajistit, aby jejich pravidla původu byla transparentní; aby neměla omezující, narušující nebo rozvratné účinky na mezinárodní obchod; aby byla spravována konzistentním, jednotným, nestranným a přiměřeným způsobem a zakládala se na pozitivním standardu. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               Evropská unie je smluvní stranou dohody
                  1
               . Všechny členské státy jsou rovněž smluvními stranami dohody.

               2.2.Dohoda o pravidlech původu

               Výbor pro pravidla původu byl zřízen v rámci Světové obchodní organizace (WTO) a je otevřen členům WTO. Schází se nejméně jednou ročně a jeho povinností je přezkum provádění a fungování Dohody o pravidlech původu. Práce výboru byla zaměřena především na harmonizaci nepreferenčních pravidel původu. Jednání dosud nebyla uzavřena a v současné době členové WTO uplatňují pro nepreferenční účely vnitrostátní pravidla původu. Nedávno byla zahájena práce na preferenčních pravidlech původu, zejména na pravidlech používaných v rámci obchodních preferencí pro nejméně rozvinuté země. Výbor obvykle přijímá rozhodnutí na základě konsenzu.

               2.3.Zamýšlený akt Výboru pro pravidla původu

               Dne [datum] má Výbor pro pravidla původu na svém výročním zasedání přijmout sdělení
                  2
                týkající se „Zvýšení transparentnosti nepreferenčních pravidel původu“ (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je zvýšit transparentnost právních předpisů, nařízení a postupů týkajících se nepreferenčních pravidel původu a doplnit oznamovací povinnosti podle článku 5 Dohody o pravidlech původu.

               Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace ani Dohoda o pravidlech původu neřeší právní status aktů přijatých výbory WTO. Závaznost zamýšleného aktu se stanoví s ohledem na znění použité v uvedeném aktu. S přihlédnutím ke znění sdělení o zvýšení transparentnosti nepreferenčních pravidel původu se zamýšlený akt stane pro strany závazný.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Nepreferenční pravidla původu jsou pravidla, která platí při neexistenci obchodní preference, tj. pokud obchodování probíhá na základě doložky nejvyšších výhod. Kromě toho mohou některá opatření obchodní politiky, jako jsou kvóty, antidumpingová opatření nebo označování původu, vyžadovat určení původu na základě uplatňování nepreferenčních pravidel původu.

               V souladu s článkem 5 Dohody o pravidlech původu byl každý člen WTO povinen sekretariát WTO ve stanovené lhůtě od vstupu v platnost dohody o WTO informovat o svých pravidlech původu, soudních rozhodnutích a obecně platných správních rozhodnutích týkajících se nepreferenčních pravidel původu platných k uvedenému datu. Evropská unie sekretariátu WTO poskytla požadované informace.

               V Dohodě o pravidlech původu se členové WTO dohodli na vyjednání harmonizovaných nepreferenčních pravidel původu. Tato jednání však dosud nebyla uzavřena a členové WTO v současné době pro nepreferenční účely uplatňují vnitrostátní pravidla původu. Proto se v závislosti na dotčených členech WTO na dovoz a/nebo vývoz uplatňují různá nepreferenční pravidla původu. Kromě toho ne všichni členové WTO uplatňují ve vztahu k nepreferenčním pravidlům původu zvláštní právní předpisy. V Unii tato pravidla stanoví články 59 až 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie
                  3
               .

               Aby se zabránilo zbytečným překážkám bránícím obchodu v důsledku různorodosti a množství nepreferenčních pravidel původu, která mají být uplatňována, byla z řad zástupců Výboru pro pravidla původu zřízena malá pracovní skupina, jejímž úkolem je prozkoumat možnosti vyšší transparentnosti nepreferenčních pravidel původu. Evropská unie se na práci této malé pracovní skupiny podílela a konstruktivním způsobem přispěla k zamýšlenému aktu. Jednání pokračovala na zasedáních Výboru pro pravidla původu v březnu a květnu 2019. Koordinaci s členskými státy zajišťovaly delegace členských států při WTO a oddělení pro původ působící v rámci skupiny celních odborníků.

               Vzhledem k tomu, že jasná a předvídatelná pravidla původu usnadňují hladký průběh mezinárodního obchodu, je účelem zamýšleného aktu zvýšit transparentnost právních předpisů, nařízení a postupů týkajících se nepreferenčních pravidel původu a doplnit oznamovací povinnosti podle článku 5 Dohody o pravidlech původu.

               Zamýšlený akt stanoví všem členům WTO povinnost oznamovat veškerá nepreferenční pravidla původu používaná pro účely uplatnění doložky nejvyšších výhod podle článků I, II, III, XI a XIII GATT 1994. Stanoví rovněž možnost dobrovolného oznamování nepreferenčních pravidel původu používaných pro všechny ostatní účely, na něž se vztahuje čl. 1 odst. 2 Dohody o pravidlech původu (antidumpingová a vyrovnávací cla podle článku VI GATT 1994, ochranná opatření podle článku XIX GATT 1994, požadavky na označování původu podle článku IX GATT 1994, množstevní omezení nebo celní kvóty, pravidla původu používaná pro vládní zakázky a obchodní statistiky). Kromě toho obsahuje zamýšlený akt povinnost členů WTO oznamovat existenci možných osvědčení o nepreferenčním původu, která jsou povinná při provádění dovozních nebo vývozních transakcí. Oznámení se mají provádět za použití formulářů připojených k zamýšlenému aktu.

               Zamýšlený akt zakládá oznamovací povinnosti nad rámec povinností uvedených v článku 5 Dohody o pravidlech původu.

               Proto je ve Výboru pro pravidla původu zapotřebí zaujmout jménem Unie postoj.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Koncepce „aktů s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  4
               .

               4.1.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Výbor pro pravidla původu je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o pravidlech původu (WTO-GATT 1994).

               Akt, který má Výbor pro pravidla původu přijmout, představuje akt s právními účinky. Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace ani Dohoda o pravidlech původu neřeší právní status aktů přijatých Výborem pro pravidla původu. Závaznost zamýšleného aktu se proto stanoví s ohledem na znění použité v uvedeném aktu. S přihlédnutím ke znění sdělení o zvýšení transparentnosti nepreferenčních pravidel původu musí být zamýšlený akt považován za akt s právními účinky.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2019/0200 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro pravidla původu, jenž byl zřízen Dohodou o pravidlech původu (WTO-GATT 1994), připojenou k závěrečnému aktu podepsanému v Marrákeši dne 15. dubna 1994

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o pravidlech původu (WTO-GATT 1994), která je přílohou závěrečného aktu podepsaného v Marrákeši dne 15. dubna 1994 (dále jen „dohoda“), byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady 94/800/ES
                  5
                a vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               (2)Článek 4 dohody zřizuje Výbor pro pravidla původu.

               (3)Výbor pro pravidla původu má během svého  zasedání/jednání dne [datum] přijmout sdělení nazvané „Zvýšení transparentnosti nepreferenčních pravidel původu“.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro pravidla původu, neboť dotyčné sdělení bude pro Unii závazné.

               (5)Navrhovaný postoj, který má být zaujat jménem Unie, má za cíl zvýšit transparentnost právních předpisů, nařízení a postupů týkajících se nepreferenčních pravidel původu prostřednictvím pravidel pro povinné nebo dobrovolné oznamování ze strany členů WTO týkající se jejich nepreferenčních pravidlech původu, ke kterému jsou určeny standardizované formuláře. Výsledkem budou jasnější a předvídatelnější pravidla původu a hladší průběh mezinárodního obchodu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na  zasedání/jednání Výboru pro pravidla původu, vychází z návrhu aktu Výboru pro pravidla původu připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Zástupci Unie se po konzultaci s členskými státy nebo během koordinačních schůzek na místě mohou bez dalšího rozhodnutí Rady dohodnout na menších redakčních změnách návrhu aktu s ohledem na vývoj na nadcházejících zasedáních Výboru pro pravidla původu.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1).

                     (2)

                        Sdělení z Austrálie; Brazílie; Kanady; Hongkongu; Japonska; Korejské republiky; Nového Zélandu; Norska; Filipín; Ruské federace; Singapuru; Švýcarska; samostatných celních území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu a Spojených států.

                     (3)

                        Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1.

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.10.2019
            COM(2019) 466 final
            2019/0233(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci rozšířené komise Eurocontrolu, pokud jde o zásady pro stanovení nákladového základu pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení a pro výpočet jednotkových sazeb a podmínky uplatňování systému poplatků za traťové navigační služby a podmínky úhrady
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat před zasedáním rozšířené komise Eurocontrolu dne 28. listopadu 2019 v souvislosti s plánovaným přijetím aktualizace podmínek uplatňování systému poplatků za traťové navigační služby (dále jen „podmínky uplatňování“) a aktualizace zásad pro stanovení nákladového základu pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení a pro výpočet jednotkových sazeb (dále jen „zásady“), přičemž na oboje se dále odkazuje jako na „zamýšlené akty“.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Mnohostranná úmluva o letových poplatcích

               Mnohostranná úmluva o letových poplatcích (dále jen „dohoda“)
                  1
                má za cíl zavést společný systém poplatků za traťovou navigaci. V souladu s článkem 1 dohody se smluvní státy dohodly, že přijmou společnou politiku v oblasti poplatků za traťová navigační zařízení a služby (dále jen „letové poplatky“) ve vzdušném prostoru letové informační oblasti spadajících do jejich pravomoci. Dohodly se na vytvoření společného systému pro stanovení a výběr letových poplatků a na využití služeb Eurocontrolu k tomuto účelu. V souladu s článkem 3 dohody provádí zavedení společného systému poplatků za traťovou navigaci rozšířená komise Eurocontrolu.

               Dohoda vstoupila v platnost v roce 1986.

               Smluvními stranami dohody jsou všechny členské státy
                  2
               .

               2.2.Rozšířená komise Eurocontrolu

               V souladu s čl. 3 odst. 2 dohody rozšířená komise Eurocontrolu:

               1)stanoví zásady pro posuzování nákladů pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení;

               2)stanoví vzorec, který se použije pro výpočet letových poplatků;

               3)schvaluje pro každé zpoplatněné období sazbu, za kterou mají být náklady získány zpět;

               4)stanoví zúčtovací jednotku, v níž jsou letové poplatky vyjádřeny;

               5)stanoví podmínky uplatňování systému, včetně podmínek úhrady, a jednotkové sazby a tarify a období, během kterého mají být uplatňovány;

               6)stanoví zásady pro výjimky z placení letových poplatků.

               Členské státy organizace Eurocontrol a smluvní státy, které nejsou členskými státy organizace Eurocontrol, mají každý jeden hlas. V souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) dohody rozhoduje rozšířená komise jednomyslně v záležitostech, jež se týkají posouzení nákladů pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení (čl. 3 odst. 2 písm. a) dohody) a o podmínkách uplatňování (čl. 3 odst. 2 písm. e) dohody) a tato rozhodnutí jsou závazná pro všechny smluvní státy. Není-li jednomyslné rozhodnutí přijato, rozšířená komise přijímá rozhodnutí dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů; není-li některý smluvní stát toto rozhodnutí schopen uplatnit z naléhavých důvodů, předloží rozšířené komisi vysvětlující prohlášení o důvodech tohoto, které jej k tomu vedly (čl. 6 odst. 1 písm. a) dohody).

               2.3.Zamýšlené akty rozšířené komise

               Rozšířená komise přijme nejpozději na svém 113. zasedání ve dnech 20.– 21. listopadu 2019 písemným postupem rozhodnutío zamýšlených aktech.

               Účelem zamýšlených aktů je zajistit trvalý soulad s pravidly Unie v oblasti sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe a systému poplatků, konkrétně s nařízením (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019
                  3
               , jež se použije od třetího referenčního období (2020–2024) počínaje dnem 1. ledna 2020.

               Návrh zásad nadále stanoví dvě možné metody pro výpočet nákladů a jednotkových sazeb, buď metodu plné návratnosti nákladů, nebo metodu stanovených nákladů. Navrhované změny zahrnují toto prohlášení: „Má se za to, že smluvní státy, které uplatňují pravidla přijatá Evropskou unií v oblasti systému sledování výkonnosti a systému poplatků v jednotném evropském nebi, splňují pravidla přijatá organizací EUROCONTROL v těchto záležitostech.“ Zamýšlené akty se nezabývají těmito otázkami, jejichž podrobnosti jsou stanoveny v právních předpisech EU:

               1)podmínky, za kterých mohou být stanovené náklady a výkonové jednotky revidovány s ohledem na možnou revizi plánu výkonnosti;

               2)povinnost odečíst veřejné prostředky získané poskytovateli letových navigačních služeb ze stanovených nákladů (požadavek podle práva Unie, nikoli však podle společné politiky organizace EUROCONTROL);

               3)používání příjmů z letových poplatků k financování společných projektů;

               4)parametry a hodnoty mechanismu sdílení rizika provozu;

               5)načasování a způsoby některých přenosů, například úpravy o mechanismus sdílení rizika provozu a o mechanismus nákladových rizik;

               6)podrobnosti pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb;

               7)soubor podmínek týkajících se výkonnosti vyžadovaných k vytvoření a používání zjednodušeného systému zpoplatnění.

               Návrh zásad zajišťuje soulad s čl. 22 odst 4 nařízení (EU) 2019/317, pokud poskytovatelům letových navigačních služeb vzniknou náklady z pronájmu dlouhodobých aktiv, nesmí být tyto náklady zahrnuty do nákladů na kapitál.

               Navrhované změny podmínek uplatňování se týkají článku 5 (faktor vzdálenosti), článku 6 (faktor hmotnosti) a článku 8 (výjimky) návrhu podmínek uplatňování, zejména pokud jde o výpočet maximální vzletové hmotnosti na jednotlivé letadlo. Posledně uvedený návrh by nahradil stávající výpočet založený na průměrné maximální vzletové hmotnosti každého typu letadla u každého uživatele vzdušného prostoru s účinkem ode dne 1. ledna 2020.

               Kromě toho navrhuje Ústřední kancelář pro letové poplatky („CRCO“) organizace Eurocontrol dvě změny podmínek uplatňování. První změnou je zavedení nového ustanovení, jež se týká bankovních poplatků v souvislosti s úhradou faktur uživateli vzdušného prostoru. Druhá se týká pořadí přidělování plateb k fakturám v případě, že uživatelé vzdušného prostoru nesdělí CRCO žádné pokyny.

               Seznam oblastí zpoplatnění traťových navigačních služeb v příloze 1 podmínek uplatňování zahrnuje tyto aktualizace: redakční úpravy popisů oblastí zpoplatnění Bulharsko a Rumunsko, nový název Severní Makedonie a nový popis oblasti zpoplatnění Ukrajina.

               Uvedené změny posilují uplatňování zásad „uživatel platí“, jež jsou součástí politiky Unie týkající se zpoplatnění dopravní infrastruktury.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Zamýšlené akty zajišťují trvalý soulad s pravidly Unie v oblasti sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe a systému poplatků a Unie by je měla podporovat. Navrhuje se, aby členské státy jednající společně jménem Unie přijaly navrhované změny zamýšlených aktů.

               Navrhované akty budou pro smluvní státy závazné v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) dohody, jenž stanoví, že: „rozhodnutí v záležitostech uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. a) až f) a h) vyžadují jednomyslné hlasování všech smluvních států a jsou závazná pro všechny smluvní státy; není-li jednomyslné rozhodnutí přijato, rozšířená komise přijme rozhodnutí dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů; není-li některý smluvní stát toto rozhodnutí schopen uplatnit z naléhavých důvodů, předloží rozšířené komisi vysvětlující prohlášení o důvodech tohoto, které jej k tomu vedly“.

               Předmět zamýšlených aktů do značné míry upravují právní předpisy Unie, konkrétně nařízení (EU) 2019/317. Tyto akty proto mohou ovlivnit společná pravidla nebo změnit jejich působnost. V důsledku toho má Unie výlučnou vnější pravomoc na základě poslední části čl. 3 odst. 2 SFEU.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  4
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Rozšířená komise je orgán zřízený dohodou a akty, jež má rozšířená komise přijímat, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty budou závazné podle mezinárodního práva pro smluvní státy v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) dohody.

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají dopravy (hlava VI SFEU).

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0233 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci rozšířené komise Eurocontrolu, pokud jde o zásady pro stanovení nákladového základu pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení a pro výpočet jednotkových sazeb a podmínky uplatňování systému poplatků za traťové navigační služby a podmínky úhrady

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Mnohostranná úmluva o letových poplatcích (dále jen „dohoda“)
                  6
                vstoupila v platnost dne 1. ledna 1986.

               (2)Podle čl. 3 odst. 2 dohody uplatňuje rozšířená komise zásady pro posouzení nákladů pro výpočet poplatků za letové navigační služby a podmínky uplatňování a poplatky za tyto služby.

               (3)Rozšířený výbor před svým 113. zasedáním ve dnech 20.–21. listopadu 2019 nebo během něj přijme písemným postupem rozhodnutí o aktualizaci zásad pro stanovení nákladového základu pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení a pro výpočet jednotkových sazeb a o aktualizaci podmínek uplatňování systému poplatků za traťové navigační služby a podmínek úhrady (dále jen „rozhodnutí“).

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat v rozšířené komisi Eurocontrolu, jelikož předmět těchto rozhodnutí do značné míry upravují právní předpisy Unie, konkrétně prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317
                  7
               . Tyto akty proto mohou ovlivnit společná pravidla nebo změnit jejich působnost a Unie má výlučnou vnější pravomoc na základě čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (5)Účelem rozhodnutí je zajistit trvalý soulad s pravidly Unie v oblasti dopravy, zejména s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004
                  8
                a prováděcím nařízením (EU) 2019/317. Je proto vhodné podpořit přijetí těchto rozhodnutí.

               (6)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy rozšířené komise Eurocontrolu, vystupujíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat písemným postupem před zasedáním rozšířené komise Eurocontrolu dne 28. listopadu 2019 nebo během něj, zní:

               a) podporovat aktualizované zásady pro stanovení nákladového základu pro výpočet poplatků za traťové letecké navigační zařízení
                  9
               ;

               b) podporovat aktualizované podmínky uplatňování systému poplatků za traťové navigační služby a podmínky úhrady
                  10
               .

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy rozšířené komise Eurocontrolu, vystupujíce společně.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/article/attachments/multilateral-agreement-relating-to-route-charges.pdf

                     (2)

                        Kromě členských států EU jsou stranami dohody a dohodu ratifikovaly Albánie, Arménie, Bosna a Hercegovina, Černá Hora, Gruzie, Moldavská republika, Monako, Norsko, Severní Makedonie, Švýcarsko, Turecko a Ukrajina.

                     (3)

                        Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti a systém poplatků v jednotném evropském nebi a kterým se ruší prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013 (Úř. věst. L 56, 25.2.2019, s. 1).

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/article/attachments/multilateral-agreement-relating-to-route-charges.pdf

                     (7)

                        Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti a systém poplatků v jednotném evropském nebi a kterým se ruší prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013 (Úř. věst. L 56, 25.2.2019, s. 1).

                     (8)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (Úř. věst. L 096, 31.3.2004, s. 1).

                     (9)

                  https://ext.eurocontrol.int/ftp/?t=93085cefad506a898b74bf51ae9f2ec6
                   dokument Eurocontrolu č. 19.60.01.

                     (10)

                  https://ext.eurocontrol.int/ftp/?t=5db7f9ad4dda0c0a7803388ca46b101e
                   dokument Eurocontrolu č. 19.60.02-1.