               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.11.2020
            COM(2020) 735 final
            2020/0326(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o změnu přílohy II této dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí, kterým se stanoví postoj, jenž má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí o změně přílohy II (o koordinaci systémů sociálního zabezpečení) Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob

               V roce 1999 uzavřelo Evropské společenství a jeho členské státy na jedné straně a Švýcarsko na straně druhé dvoustrannou dohodu o volném pohybu osob, která vstoupila v platnost dne 1. června 2002 (viz Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 6). Dohoda byla uzavřena na původní dobu platnosti sedmi let, která uběhla dne 31. května 2009. V návaznosti na výsledek švýcarského referenda ze dne 8. února 2009 byla její platnost prodloužena na dobu neurčitou.

               Dohoda stanoví zásady

                  volného pohybu osob

                mezi územím Evropské unie a Švýcarska. Dohoda občanům EU a Švýcarska poskytuje vzájemná práva vstupu, pobytu, přístupu k placenému zaměstnání, usazování pro účely výkonu samostatné výdělečné činnosti a právo zůstat na území smluvních stran po skončení jejich zaměstnaneckého poměru.

               Příloha II této dohody se týká koordinace systémů sociálního zabezpečení.

               2.2.Smíšený výbor

               Článkem 14 dohody se zřizuje smíšený výbor složený ze zástupců obou stran, který odpovídá za správu a řádné provádění této dohody. Odpovídá za urovnávání jakýchkoliv sporů souvisejících s dodržováním dohody. V případech stanovených touto dohodou přijímá rozhodnutí. Smíšený výbor přijímá svá rozhodnutí na základě vzájemné shody.

               Smíšený výbor rozhoduje o veškerých nutných změnách týkajících se konkrétních příloh dohody. Podle článku 18 dohody může smíšený výbor rozhodnout o změnách přílohy II dohody.

               V článku 2 rozhodnutí 2002/309/ES
                  1
                se stanoví, že Rada na návrh Komise určí postoj, který má Unie zaujmout k rozhodnutím smíšeného výboru. Za tímto účelem Komise předkládá tento návrh rozhodnutí Rady o postoji, který má Unie zaujmout ve smíšeném výboru.

               2.3.Zamýšlený akt smíšeného výboru

               Smíšený výbor má přijmout rozhodnutí týkající se změny přílohy II (o koordinaci systémů sociálního zabezpečení) dohody („zamýšlený akt“).

               Změny přílohy II budou přijímány na základě rozhodnutí smíšeného výboru a mohou vstoupit v platnost ihned po přijetí tohoto rozhodnutí.

               Účelem zamýšleného aktu je poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království, osobám bez státní příslušnosti a uprchlíkům, jakož i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci týkající se jedné nebo více smluvních stran dohody a Spojeného království současně.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               V důsledku vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) z Evropské unie se na konci přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím pro atomovou energii a Spojeným královstvím (dále jen „dohoda o vystoupení“) dohoda přestane na Spojené království vztahovat.

               Podle článku 23 dohody nebudou práva nabytá soukromými osobami v případě vypovězení dohody dotčena a smluvní strany se vzájemně dohodnou, jaký bude postup, pokud jde o práva, u kterých právě probíhá proces nabytí.

                  Článek 33 dohody o vystoupení stanoví, že hlava III dohody o vystoupení se vztahuje také na státní příslušníky Švýcarska za předpokladu, že Švýcarsko uzavřelo a uplatňuje odpovídající dohody se Spojeným královstvím, které se vztahují na občany Unie, a s Evropskou unií dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

                  V čl. 26 písm. b) Dohody mezi Spojeným královstvím a Švýcarskem o občanských právech (dále jen „dohoda o občanských právech“) po vystoupení Spojeného království z Evropské unie a dohody o volném pohybu osob stanoví, že ustanovení části III této dohody se vztahují na občany Unie za předpokladu, že Unie uzavřela a uplatňuje se Spojeným královstvím odpovídající dohody, které se vztahují na státní příslušníky Švýcarska, a se Švýcarskem dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               Je proto nezbytné poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království, osobám bez státní příslušnosti a uprchlíkům, jakož i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci týkající se jedné nebo více smluvních stran dohody a Spojeného království současně.

               V této souvislosti se navrhované změny přílohy II (o koordinaci systémů sociálního zabezpečení) dohody, které jsou popsané v přiloženém návrhu rozhodnutí smíšeného výboru, věnují výše popsané problematice.

               Přiložený návrh rozhodnutí smíšeného výboru vstoupí v platnost dnem přijetí smíšeným výborem a použije se od konce přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  2
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Smíšený výbor je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob.

               Akt, který má smíšený výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s články 14 a 18 dohody.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               Pokud jde o zamýšlený akt, který sleduje současně několik cílů nebo který má několik složek, jež jsou nerozlučně spojeny, aniž je jedna vůči druhé vedlejší, musí hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU zahrnovat výjimečně různé odpovídající právní základy.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Zamýšlený akt sleduje cíle a má složky v oblasti sociálního zabezpečení a poskytování pravomocí. Tyto prvky zamýšleného aktu jsou nerozlučně spjaty, aniž je jeden vůči druhému vedlejší.

               Hmotněprávní základ navrhovaného rozhodnutí proto tvoří následující ustanovení: Články 48 a 352 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 48 a článek 352 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož akt smíšeného výboru změní přílohu II dohody, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2020/0326 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o změnu přílohy II této dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 48 a 352 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na rozhodnutí Rady a Komise 2002/309/ES, Euratom, pokud jde o dohodu o vědeckotechnické spolupráci, ze dne 4. dubna 2002 o uzavření sedmi dohod se Švýcarskou konfederací
                  3
               , a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. června 2002.

               (2)Podle článku 18 dohody může smíšený výbor rozhodnout mimo jiné o změně přílohy II dohody.

               (3)Dohoda se přestává vztahovat na Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) v důsledku vystoupení Spojeného království z Evropské unie.

               (4)Podle článku 23 dohody nebudou práva nabytá soukromými osobami v případě vypovězení dohody dotčena a smluvní strany se vzájemně dohodnou, jak se bude postupovat, pokud jde o práva, u kterých právě probíhá proces nabytí.

               (5)Je proto nezbytné poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci týkající se jedné nebo více smluvních stran dohody a Spojeného království současně.

               (6)Postoj Unie ve smíšeném výboru by proto měl vycházet z návrhu rozhodnutí uvedeného v příloze tohoto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, jenž má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru k navrhované změně přílohy II Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, bude vycházet z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady a Komise 2002/309/ES, Euratom, pokud jde o dohodu o vědeckotechnické spolupráci

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (3)

                        Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.11.2020
            COM(2020) 735 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o změnu přílohy II této dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení

               PŘÍLOHA

               Návrh rozhodnutí smíšeného výboru zřízeného podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob č. .../...

               ze dne ...,

               kterým se mění příloha II této dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení

               SMÍŠENÝ VÝBOR,

               s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob
                  1
                (dále jen „dohoda“), a zejména na články 14 a 18 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda se přestává vztahovat na Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) v důsledku vystoupení Spojeného království z Evropské unie.

               (2)Podle článku 23 dohody nebudou práva nabytá soukromými osobami v případě vypovězení dohody dotčena a smluvní strany se vzájemně dohodnou, jaký bude postup, pokud jde o práva, u kterých právě probíhá proces nabytí.

               (3)Článek 33 dohody o vystoupení uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím pro atomovou energii a Spojeným královstvím (dále jen „dohoda o vystoupení“) stanoví, že hlava III část druhá dohody o vystoupení se vztahuje na státní příslušníky Islandu, Lichtenštejnského knížectví, Norského království a Švýcarska za předpokladu, že tyto země uzavřely a uplatňují odpovídající dohody se Spojeným královstvím, které se vztahují na občany Unie, a s Evropskou unií dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               (4)Článek 26b Dohody mezi Spojeným královstvím a Švýcarskem o občanských právech (dále jen „dohoda o občanských právech“) po vystoupení Spojeného království z Evropské unie a dohody o volném pohybu osob stanoví, že ustanovení části III této dohody se vztahují na občany Unie za předpokladu, že Unie uzavřela a uplatňuje odpovídající dohody se Spojeným královstvím, které se vztahují na státní příslušníky Švýcarska, a se Švýcarskem dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               (5)Je nezbytné poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci zahrnující jednu nebo více smluvních stran dohody a Spojeného království současně.

               ROZHODL TAKTO:

               Článek 1

               Příloha II dohody se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je vyhotoveno v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstoupí v platnost dnem svého přijetí smíšeným výborem a použije se od konce přechodného období vymezeného v článku 126 dohody o vystoupení.

               V .................,

                     Za smíšený výbor

                     předseda

                     tajemníci

               Příloha

               Příloha II Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob se mění takto:

               1)článek 3 se mění takto:

               V odstavci 1 se slovo „protokolu“ nahrazuje slovy „protokolu I“

               V odstavci 2 se slovo „Protokol“ nahrazuje slovy „Protokol I“

               2)Za článek 3 se vkládá nový článek 4, který zní:

               „Článek 4

               1. Ujednání, jež se týkají ochrany práv nabytých soukromými osobami podle této dohody v důsledku vystoupení Spojeného království z Evropské unie, jsou stanovena v protokolu II k této příloze.

               2. Protokol II je nedílnou součástí této přílohy.“

               3)Po oddílu C se hlava „Protokol“ nahrazuje hlavou „Protokol I“

               4)Za protokol I se vkládá nový protokol II:

               „Protokol II k příloze II Dohody o volném pohybu osob

               „BEROUCE V ÚVAHU, že článek 33 dohody o vystoupení uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím pro atomovou energii a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska stanoví, že hlava III část druhá Dohody o vystoupení se vztahuje na státní příslušníky Islandu, Lichtenštejnského knížectví, Norského království a Švýcarska za předpokladu, že tyto země uzavřely a uplatňují odpovídající dohody se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, které se vztahují na občany Unie, a s Evropskou unií dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               BEROUCE V ÚVAHU, že článek 26b Dohody mezi Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Švýcarskem o občanských právech po vystoupení Spojeného království z Evropské unie a dohody o volném pohybu osob stanoví, že ustanovení části III této dohody se vztahují na občany Unie za předpokladu, že Unie uzavřela a uplatňuje odpovídající dohody se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, které se vztahují na státní příslušníky Švýcarska, a se Švýcarskem dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               UZNÁVAJÍCE, že je nezbytné poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci zahrnující jednu nebo více smluvních stran dohody o volném pohybu osob a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska současně.

               ČLÁNEK 1

               Definice a odkazy

               1. Pro účely tohoto protokolu se použijí tyto definice:

               a)
                     „dohodou o vystoupení“ se rozumí Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii
                  2
               ;

               b)
                     „dohodou o občanských právech“ se rozumí Dohoda mezi Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Švýcarskou konfederací o občanských právech po vystoupení Spojeného království z Evropské unie a dohody o volném pohybu osob;

               c)
                     „zahrnutými státy“ se rozumí členské státy Unie a Švýcarsko;

               d)
                     „přechodným obdobím“ se rozumí přechodné období uvedené v článku 126 dohody o vystoupení;

               e)
                     definice v článku 1 nařízení (ES) č. 883/2004
                  3
                a článku 1 nařízení (ES) č. 987/2009
                  4
               .

               2. Pro účely tohoto protokolu se všechny odkazy na členské státy a příslušné orgány členských států v ustanoveních práva Unie použitelných podle tohoto protokolu rozumějí tak, že zahrnují Spojené království a jeho příslušné orgány.

               ČLÁNEK 2

               Osobní působnost

               1. Tento protokol se vztahuje na tyto osoby:

               a)
                     státní příslušníky Spojeného království, na něž se na konci přechodného období vztahují právní předpisy jednoho ze zahrnutých států, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé;

               b)
                     státní příslušníky Spojného království, kteří na konci přechodného období pobývají v jednom ze zahrnutých států a na které se vztahují právní předpisy Spojeného království, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé;

               c)
                     osoby, které nespadají pod písmeno a) ani písmeno b), ale jsou státními příslušníky Spojeného království a na konci přechodného období vykonávají v jednom nebo několika zahrnutých státech činnost jako zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné, a na které se na základě hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 vztahují právní předpisy Spojeného království, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé;

               d)
                     osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky, kteří pobývají v jednom ze zahrnutých států nebo ve Spojeném království a kteří jsou v jedné ze situací popsaných v písmenech a) až c), a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé.

               2. Osoby uvedené v odstavci 1 jsou do působnosti zahrnuty po dobu, po kterou jsou bez přerušení v jedné ze situací stanovených v tomto odstavci, týkajících se jak jednoho ze zahrnutých států, tak Spojeného království.

               3. Tento protokol se použije též na státní příslušníky Spojeného království, kteří se nenacházejí nebo se přestali nacházet v jedné ze situací popsaných v odstavci 1 tohoto článku, ale na které se vztahuje článek 10 dohody o vystoupení nebo článek 10 dohody o občanských právech, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé.

               4. Osoby uvedené v odstavci 3 jsou do působnosti zahrnuty po dobu, po kterou mají i nadále právo pobývat v jednom ze států, na které se vztahuje článek 13 dohody o vystoupení nebo článek 12 dohody o občanských právech, nebo právo pracovat ve státě výkonu práce podle článku 24 nebo 25 dohody o vystoupení nebo článku 20 dohody o občanských právech.

               5. Pokud tento článek odkazuje na rodinné příslušníky a pozůstalé, jsou tyto osoby zahrnuty do působnosti tohoto protokolu pouze v rozsahu, v jakém odvozují práva a povinnosti v tomto ohledu podle nařízení (ES) č. 883/2004.

               ČLÁNEK 3

               Pravidla pro koordinaci sociálního zabezpečení

               1. Na osoby zahrnuté do působnosti tohoto protokolu se vztahují pravidla a cíle stanovené v článku 8 a v této příloze dohody o volném pohybu osob, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009.

               2. Zahrnuté státy řádně zohlední rozhodnutí a doporučení Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která působí při Evropské komisi a byla zřízena podle nařízení (ES) č. 883/2004 (dále jen „správní komise“), která jsou uvedená v této příloze.

               ČLÁNEK 4

               Zahrnuté zvláštní situace

               1. Tato pravidla se uplatňují v rozsahu stanoveném v tomto článku, pokud se týkají osob, na které se nevztahuje nebo na které se přestal vztahovat článek 2, v těchto situacích:

               a)
                     pro účely sčítání dob pojištění, zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo bydlení, včetně práv a povinností vyplývajících z těchto dob v souladu s nařízením (ES) č. 883/2004 budou do působnosti tohoto protokolu zahrnuti státní příslušníci Spojeného království, jakož i osoby bez státní příslušnosti a uprchlíci pobývající ve Spojeném království, na které se před koncem přechodného období vztahovaly právní předpisy jednoho ze zahrnutých států, a rovněž jejich rodinní příslušníci a pozůstalí; pro účely sčítání dob se zohlední doby získané jak před koncem přechodného období, tak po jeho skončení v souladu s nařízením (ES) č. 883/2004;

               b)
                     pravidla stanovená v článcích 20 a 27 nařízení (ES) č. 883/2004 se nadále vztahují na státní příslušníky Spojeného království, jakož i na osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky pobývající ve Spojeném království, kteří před koncem přechodného období požádali o povolení k obdržení plánovaného léčení podle nařízení (ES) č. 883/2004, a to do skončení léčení. Odpovídající postupy úhrad se rovněž uplatňují i po skončení léčení. Obdobně mají tyto osoby a osoby, které je doprovázejí, právo vstoupit do státu léčení a opustit jej v souladu s článkem 14 dohody o vystoupení a článkem 13 dohody o občanských právech;

               c)
                     pravidla stanovená v článcích 19 a 27 nařízení (ES) č. 883/2004 se nadále uplatňují na státní příslušníky Spojeného království, jakož i na osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky pobývající ve Spojeném království, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 883/2004 a kteří na konci přechodného období mají bydliště v jednom ze zahrnutých států nebo ve Spojeném království, a to do konce jejich pobytu. Odpovídající postupy úhrad se rovněž uplatňují i po skončení jejich pobytu nebo léčení;

               d)
                     pravidla stanovená v článcích 67, 68 a 69 nařízení (ES) č. 883/2004 se, dokud jsou splněny podmínky, nadále uplatňují pro přiznávání rodinných dávek, na které mají na konci přechodného období nárok státní příslušníci Spojeného království, jakož i osoby bez státní příslušnosti a uprchlíci pobývající ve Spojeném království, na které se vztahují právní předpisy Spojeného království a jejichž rodinní příslušníci mají na konci přechodného období bydliště v jednom ze zahrnutých států;

               e)
                     v situacích stanovených v písmenu d) tohoto odstavce se na všechny osoby, které mají na konci přechodného období jakákoli práva jako rodinní příslušníci podle nařízení (ES) č. 883/2004, jako například odvozená práva na věcné dávky v nemoci, nadále použije uvedené nařízení a odpovídající ustanovení nařízení (ES) č. 987/2009, a to dokud jsou splněny podmínky v nich uvedené.

               2. Ustanovení kapitoly 1 hlavy III nařízení (ES) č. 883/2004, pokud jde o dávky v nemoci, se použijí na osoby, které pobírají dávky podle odst. 1 písm. a) tohoto článku.

               Tento odstavec se použije obdobně, pokud jde o rodinné dávky na základě článků 67, 68 a 69 nařízení (ES) č. 883/2004.

               Článek 5

               Úhrady, zpětné vymáhání neoprávněně poskytnutých dávek a zápočet

               Ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 týkající se úhrad, zpětného vymáhání neoprávněně poskytnutých dávek a zápočtu se dále použijí u osob, které nespadají do působnosti článku 2, v souvislosti s událostmi:

               a)
                     které se staly před koncem přechodného období nebo

               b)
                     k nimž dojde po skončení přechodného období a týkají se osob, které spadají do působnosti článku 2 nebo 4 v době, kdy těmto událostem došlo.

               Článek 6

               Vývoj práva a úpravy

               1. Odkazy na nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 nebo na jejich ustanovení obsažené v tomto protokolu se bez ohledu na odstavec 3 považují za odkazy na tyto akty nebo tato ustanovení v podobě, v níž jsou začleněny do dohody o volném pohybu osob, platné v poslední den přechodného období.

               2. Pokud se nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 po skončení přechodného období změní nebo nahradí, považují se odkazy na uvedená nařízení v tomto protokolu za odkazy na tato nařízení v pozměněném či nahrazeném znění v souladu s akty uvedenými v části II přílohy I dohody o vystoupení, pokud jde o Unii, a v části II přílohy I dohody o občanských právech, pokud jde o Švýcarsko.

               3. Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 se pro účely tohoto protokolu vykládají tak, že zahrnují úpravy uvedené v části III přílohy I dohody o vystoupení, pokud jde o Unii, a v části III přílohy I dohody o občanských právech, pokud jde o Švýcarsko.

               4. Pro účely tohoto protokolu nabývají změny a úpravy uvedené v odstavcích 2 a 3 účinku dnem následujícím po dni, kdy účinku nabydou odpovídající změny a úpravy přílohy I dohody o vystoupení nebo přílohy I dohody o občanských právech, podle toho, co nastane později.“

                     (1)

                        Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 6.

                     (2)

                        Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1, ve znění opravy v Úř. věst. L 200, 7.6.2004, s. 1).

                     (4)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.11.2020
            COM(2020) 736 final
            2020/0327(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EHP v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí Smíšeného výboru o změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o EHP

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“) zaručuje občanům a hospodářským subjektům v EHP stejná práva a povinnosti na vnitřním trhu. Stanoví začlenění právních předpisů EU, které se vztahují na čtyři svobody ve všech 30 státech EHP tvořených členskými státy EU, Norskem, Islandem a Lichtenštejnskem. Dohoda o EHP se kromě toho vztahuje na spolupráci v dalších důležitých oblastech, jako je výzkum a vývoj, vzdělávání, sociální politika, životní prostředí, ochrana spotřebitele, cestovní ruch a kultura, které jsou společně označovány jako „vedlejší a horizontální“ politiky. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994. Evropská unie je spolu se svými členskými státy smluvní stranou dohody.

               2.2.Smíšený výbor EHP

               Za správu Dohody o EHP odpovídá Smíšený výbor EHP. Jedná se o fórum pro výměnu názorů v souvislosti s fungováním Dohody o EHP. Jeho rozhodnutí jsou přijímána na základě konsensu.  V souladu s Lisabonskou smlouvou odpovídá za koordinaci záležitostí EHP na straně EU Evropská služba pro vnější činnost.

               2.3.Zamýšlený akt Smíšeného výboru EHP

               Očekává se, že Smíšený výbor EHP přijme rozhodnutí Smíšeného výboru EHP o změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je zajistit vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království, osobám bez státní příslušnosti a uprchlíkům, jakož i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci zahrnující jednu nebo více smluvních stran dohody o EHP a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska současně.

               Zamýšlený akt se pro smluvní strany stane závazným v souladu s články 103 a 104 Dohody o EHP.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Je nezbytné poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království, osobám bez státní příslušnosti a uprchlíkům, jakož i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období vymezeného v článku 126 Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“)
                  1
                nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci zahrnující jednu nebo více smluvních stran Dohody o EHP a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska současně.

               Podle čl. 33 odst. 1 dohody o vystoupení
                  2
                se hlava III této dohody (o koordinaci systémů sociálního zabezpečení) vztahuje rovněž na státní příslušníky států ESVO EHP za předpokladu, že tyto země uzavřou odpovídající dohody se Spojeným královstvím (které by se vztahovaly na občany Unie) a s Unií (které by se vztahovaly na státní příslušníky Spojeného království).

               Vzhledem k tomu, že státy ESVO EHP již uzavřely příslušné dohody se Spojeným královstvím, je nyní na Unii a státech ESVO EHP, aby uzavřely dohody, které by zajistily, že státní příslušníci Spojeného království, na něž se vztahuje dohoda o vystoupení a Dohoda o ujednáních mezi Islandem, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska po vystoupení Spojeného království z Evropské unie (dále jen „dohoda o rozluce“), jsou chráněni svými právy na sociální zabezpečení, která nabyli před koncem přechodného období nebo která mají nabýt po jeho skončení.

               Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojená k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) má proto změnit přílohu VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP, aby bylo zajištěno zachování těchto práv státních příslušníků Spojeného království na sociální zabezpečení.

               Obsah a povaha návrhu připojeného rozhodnutí Smíšeného výboru EHP překračují rámec úprav, které lze považovat za úpravy pouze technické povahy ve smyslu nařízení Rady č. 2894/94. Postoj Unie proto zaujme Rada.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Smíšený výbor EHP je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o EHP. Akt, který má Smíšený výbor EHP přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s články 103 a 104 Dohody o EHP.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               Pokud jde o zamýšlený akt, který sleduje současně několik cílů nebo který má několik složek, jež jsou nerozlučně spojeny, aniž je jedna vůči druhé vedlejší, musí hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU zahrnovat výjimečně různé odpovídající právní základy.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Zamýšlený akt sleduje cíle a má složky v oblasti sociálního zabezpečení a poskytování pravomocí. Tyto prvky zamýšleného aktu jsou nerozlučně spjaty, aniž je jeden vůči druhému vedlejší.

               Hmotněprávní základ navrhovaného rozhodnutí proto tvoří následující ustanovení: Články 48 a 352 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 48 a článek 352 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož akt Smíšeného výboru EHP mění přílohu VI týkající se sociálního zabezpečení, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2020/0327 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 48 a 352 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  4
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               1.Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  5
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               2.Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy VI Dohody o EHP, která obsahuje ustanovení o sociálním zabezpečení.

               3.Článek 33 Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“)
                  6
                stanoví, že ustanovení hlavy III druhé části dohody o vystoupení se vztahují na státní příslušníky Islandu, Lichtenštejnského knížectví a Norského království za předpokladu, že tyto země uzavřely a uplatňují odpovídající dohody se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, které se vztahují na občany Unie, a s Evropskou unií dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               4.Článek 32 dohody o ujednáních mezi Islandem, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska po vystoupení Spojeného království z Evropské unie, Dohody o EHP a dalších dohod platných mezi Spojeným královstvím a státy ESVO EHP na základě členství Spojeného království v Evropské unii (dále jen „dohoda o rozluce“) stanoví, že ustanovení hlavy III druhé části dohody o rozluce se vztahují na občany Unie za předpokladu, že Unie uzavřela a uplatňuje odpovídající dohody se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, které se vztahují na státní příslušníky států EVSO EHP, a se státy EVSO EHP dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               5.Je proto nezbytné zajistit vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení pro státní příslušníky Spojeného království, osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky, jakož i jejich rodinné příslušníky a pozůstalé, kteří se na konci přechodného období nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci zahrnující jednu nebo více smluvních stran Dohody o Evropském hospodářském prostoru a Spojené království Velké Británie a Severního Irska současně.

               6.Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP uvedeného v příloze tohoto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.

                     (2)

                        Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (5)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (6)

                        Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.11.2020
            COM(2020) 736 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. […]

               ze dne 0.0.0

               kterým se mění příloha VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Berouce v úvahu, že článek 33 Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“)
                  1
                stanoví, že ustanovení hlavy III druhé části dohody o vystoupení se vztahují na státní příslušníky Islandu, Lichtenštejnského knížectví, Norského království a Švýcarské konfederace za předpokladu, že tyto země uzavřely a uplatňují odpovídající dohody se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, které se vztahují na občany Unie, a s Evropskou unií dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               (2)Berouce v úvahu, že článek 32 Dohody o ujednání mezi Islandem, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska po vystoupení Spojeného království z Evropské unie, Dohody o EHP a dalších dohod platných mezi Spojeným královstvím a státy ESVO EHP na základě členství Spojeného království v Evropské unii (dále jen „dohoda o rozluce“)
                  2
                stanoví, že ustanovení hlavy III druhé části dohody o rozluce se vztahují na občany Unie, a to za předpokladu, že Unie uzavřela a uplatňuje odpovídající dohody se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, které se vztahují na státní příslušníky států EVSO EHP, a se státy EVSO EHP dohody, které se vztahují na státní příslušníky Spojeného království.

               (3)Uznávajíce, že je nezbytné poskytnout vzájemnou ochranu práv na sociální zabezpečení státním příslušníkům Spojeného království, jakož i jejich rodinným příslušníkům a pozůstalým, kteří se na konci přechodného období nacházeli nebo nacházejí v přeshraniční situaci zahrnující jednu nebo více smluvních stran Dohody o Evropském hospodářském prostoru a Spojené království Velké Británie a Severní Irsko současně.

               (4)Příloha VI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Za kapitolu II přílohy VI Dohody o EHP se vkládá nová kapitola, která zní:

               „III. STÁTNÍ PŘÍSLUŠNÍCI SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ

               ČLÁNEK 1

               Definice a odkazy

               1.Pro účely této kapitoly se rozumí:

               a)„dohodou o vystoupení“ Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii
                  3
               :

               b)„dohodou o rozluce“ dohoda o ujednáních mezi Islandem, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska po vystoupení Spojeného království z Evropské unie, Dohody o EHP a dalších dohod platných mezi Spojeným královstvím a státy ESVO EHP na základě členství Spojeného království v Evropské unii
                  4
               ;

               c)„zahrnutými státy“ státy, které jsou smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru;

               d)„přechodným obdobím“ přechodné období uvedené v článku 126 dohody o vystoupení;

               e)definice v článku 1 nařízení (ES) č. 883/2004
                  5
                a článku 1 nařízení (ES) č. 987/2009
                  6
               .

               2.Pro účely této kapitoly se všechny odkazy na členské státy a příslušné orgány členských států v ustanoveních práva Unie použitelných podle této kapitoly rozumějí tak, že zahrnují Spojené království a jeho příslušné orgány.

               ČLÁNEK 2

               Osobní působnost

               1.Tato kapitola se vztahuje na tyto osoby:

               a)státní příslušníky Spojeného království, na něž se na konci přechodného období vztahují právní předpisy jednoho ze zahrnutých států, a rovněž jejich rodinné příslušníky a pozůstalé;

               b)státní příslušníky Spojeného království, kteří na konci přechodného období pobývají v jednom ze zahrnutých a na které se vztahují právní předpisy Spojeného království, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé;

               c)osoby, které nespadají pod písmena a) nebo b), ale jsou státními příslušníky Spojeného království, kteří na konci přechodného období vykonávají v jednom nebo několika zahrnutých státech činnost jako zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné a na které se na základě hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 vztahují právní předpisy Spojeného království, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé;

               d)osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky, kteří pobývají v jednom ze zahrnutých států nebo ve Spojeném království a kteří jsou v jedné ze situací popsaných v písmenech a) až c), a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé.

               2.Osoby uvedené v odstavci 1 jsou do působnosti zahrnuty po dobu, po kterou jsou bez přerušení v jedné ze situací stanovených v uvedeném odstavci, týkajících se jak jednoho ze zahrnutých států, tak Spojeného království.

               3.Tato kapitola se vztahuje rovněž na státní příslušníky Spojeného království, kteří se nenacházejí nebo se přestali nacházet v jedné ze situací popsaných v odstavci 1 tohoto článku, ale na které se vztahuje článek 10 dohody o vystoupení nebo článek 9 dohody o rozluce, jakož i na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé.

               4.Osoby uvedené v odstavci 3 jsou do působnosti zahrnuty po dobu, po kterou mají i nadále právo pobývat v jednom ze států, na které se vztahuje článek 13 dohody o vystoupení nebo článek 12 dohody o rozluce nebo právo pracovat ve státě výkonu práce podle článků 24 nebo 25 dohody o vystoupení nebo článků 23 a 24 dohody o rozluce.

               5.Pokud tento článek odkazuje na rodinné příslušníky a pozůstalé, jsou tyto osoby zahrnuty do působnosti této kapitoly pouze v rozsahu, v jakém odvozují práva a povinnosti v tomto ohledu podle nařízení (ES) č. 883/2004.

               ČLÁNEK 3

               Pravidla pro koordinaci sociálního zabezpečení

               1.Na osoby zahrnuté do působnosti této kapitoly se vztahují pravidla a cíle stanovené v článku 29 Dohody o EHP, nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009.

               2.Unie řádně zohlední rozhodnutí a doporučení Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která působí při Evropské komisi a byla zřízena podle nařízení (ES) č. 883/2004 (dále jen „správní komise“), uvedená v části I přílohy I dohody o vystoupení. Státy ESVO berou náležitě v úvahu rozhodnutí správní komise a berou na vědomí doporučení správní komise uvedená v části I přílohy I dohody o rozluce.

               ČLÁNEK 4

               Zahrnuté zvláštní situace

               1.Tato pravidla se uplatňují v rozsahu stanoveném v tomto článku, pokud se týkají osob, na které se nevztahuje nebo na které se přestal vztahovat článek 2, v těchto situacích:

               a)pro účely využití a sčítání dob pojištění, zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo pobytu, včetně práv a povinností vyplývajících z těchto dob v souladu s nařízením (ES) č. 883/2004 se tato kapitola vztahuje na státní příslušníky Spojeného království, jakož i na osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky s bydlištěm ve Spojeném království, na které se před koncem přechodného období vztahovaly právní předpisy jednoho ze zahrnutých států, a rovněž na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé; pro účely sčítání dob se zohlední doby získané jak před koncem přechodného období, tak po jeho skončení v souladu s nařízením (ES) č. 883/2004;

               b)pravidla stanovená v článcích 20 a 27 nařízení (ES) č. 883/2004 nadále platí v případě státních příslušníků Spojeného království, jakož i osob bez státní příslušnosti a uprchlíků pobývajících ve Spojeném království, kteří před koncem přechodného období požádali o povolení k obdržení plánovaného léčení podle nařízení (ES) č. 883/2004, a to do skončení léčení. Odpovídající postupy úhrad se rovněž uplatňují i po skončení léčení. Obdobně mají tyto osoby a osoby, které je doprovázejí, právo vstoupit do státu léčení a opustit jej v souladu s článkem 14 dohody o vystoupení a obdobně s článkem 13 dohody o rozluce;

               c)pravidla stanovená v článcích 19 a 27 nařízení (ES) č. 883/2004 se nadále uplatňují na státní příslušníky Spojeného království, jakož i na osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky pobývající ve Spojeném království, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 883/2004 a kteří na konci přechodného období mají bydliště v jednom ze zahrnutých států nebo ve Spojeném království, a to do konce jejich pobytu. Odpovídající postupy úhrad se rovněž uplatňují i po skončení jejich pobytu nebo léčení;

               d)pravidla stanovená v článcích 67, 68 a 69 nařízení (ES) č. 883/2004 se nadále uplatňují, dokud jsou splněny podmínky, na přiznávání rodinných dávek, na které mají na konci přechodného období nárok státní příslušníci Spojeného království, jakož i osoby bez státní příslušnosti a uprchlíci pobývající ve Spojeném království, na které se vztahují právní předpisy Spojeného království a jejichž rodinní příslušníci mají na konci přechodného období bydliště v jednom ze zahrnutých států;

               e)v situacích stanovených v písmenu d) tohoto odstavce se na všechny osoby, které mají na konci přechodného období jakákoli práva jako rodinní příslušníci podle nařízení (ES) č. 883/2004, jako například odvozená práva na věcné dávky v nemoci, nadále použije uvedené nařízení a odpovídající ustanovení nařízení (ES) č. 987/2009, a to dokud jsou splněny podmínky v nich uvedené.

               2.Ustanovení kapitoly 1 hlavy III nařízení (ES) č. 883/2004, pokud jde o dávky v nemoci, se použijí na osoby, které pobírají dávky podle odst. 1 písm. a) tohoto článku.

               Tento odstavec se použije obdobně, pokud jde o rodinné dávky na základě článků 67, 68 a 69 nařízení (ES) č. 883/2004.

               ČLÁNEK 5

               Úhrady, zpětné vymáhání neoprávněně poskytnutých dávek a zápočet

               Ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 týkající se úhrad, zpětného vymáhání neoprávněně poskytnutých dávek a zápočtu se dále použijí u osob, které nespadají do působnosti článku 2, v souvislosti s událostmi:

               a)které se staly před koncem přechodného období nebo

               b)k nimž dojde po skončení přechodného období a jež se týkají osob, které spadají do působnosti článku 2 nebo 4 v době, kdy těmto událostem došlo.

               ČLÁNEK 6

               Vývoj práva a úpravy

               1.Odkazy na nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 nebo na jejich ustanovení obsažené v této kapitole se bez ohledu na odstavec 3 považují za odkazy na akty nebo ustanovení v podobě, v níž jsou začleněny do Dohody o EHP, včetně pozměněných nebo nahrazených, platné k poslednímu dni přechodného období.

               2.Pokud se nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 po skončení přechodného období změní nebo nahradí, rozumějí se odkazy na uvedená nařízení v této kapitole jako odkazy na tato nařízení v pozměněném či nahrazeném znění v souladu s akty uvedenými v části II přílohy I dohody o vystoupení, pokud jde o Unii, a v části II přílohy I dohody o rozluce, pokud jde o státy ESVO.

               3.Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 se pro účely této kapitoly vykládají tak, že zahrnují úpravy uvedené v části III přílohy I dohody o vystoupení, pokud jde o Unii, a v části III přílohy I dohody o rozluce, pokud jde o státy ESVO.

               4.Pro účely této kapitoly nabývají změny a úpravy uvedené v odstavcích 2 a 3 účinku dnem následujícím po dni, kdy účinku nabydou odpovídající změny a úpravy přílohy I dohody o vystoupení nebo přílohy I dohody o rozluce, podle toho, co nastane později.“

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem XX nebo prvním dnem poté, co bylo Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP, podle toho, co nastane později.

               Použije se od konce přechodného období.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne […].

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně
                     […]

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP
                     […]

                     (1)

                        Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.

                     (2)

                        Podepsaná v Londýně dne 28. ledna 2020.

                     (3)

                        Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.

                     (4)

                        Podepsaná v Londýně dne 28. ledna 2020.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1).

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.2.2021
            COM(2021) 48 final
            2021/0027(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 222. zasedání Rady Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) k zamýšlenému přijetí změny 177 přílohy 1, změny 47 přílohy 2, změny 108 přílohy 8, změny 90 přílohy 10 a nového svazku VI přílohy 10 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká:

               i) postoje, který má být jménem Unie zaujat na 222. zasedání Rady Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) k zamýšlenému přijetí změny 177 přílohy 1 – O způsobilosti leteckého personálu, změny 47 přílohy 2 – Pravidla létání, změny 108 přílohy 8 – Letová způsobilost letadel, změny 90 přílohy 10 – O civilní letecké telekomunikační službě a nového svazku VI přílohy 10 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, a

               ii) postoje, který má být jménem Unie zaujat, až ICAO příslušným dopisem státům oznámí přijetí změny 177 přílohy 1, změny 47 přílohy 2, změny 108 přílohy 8, změny 90 přílohy 10 a nového svazku VI přílohy 10 a vyzve smluvní státy, aby oznámily svůj případný nesouhlas, veškeré rozdíly nebo svůj soulad s přijatými opatřeními.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Úmluva o mezinárodním civilním letectví

               Úmluva o mezinárodním civilním letectví (dále jen „Chicagská úmluva“) má za cíl regulovat mezinárodní leteckou dopravu. Chicagskou úmluvou, která vstoupila v platnost dne 4. dubna 1947, byla zřízena Mezinárodní organizace pro civilní letectví.

               Stranami Chicagské úmluvy jsou všechny členské státy EU.

               2.2Mezinárodní organizace pro civilní letectví

               Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) je specializovaná agentura Organizace spojených národů. Jejím cílem je rozvíjet zásady a techniky mezinárodního leteckého provozu a podporovat plánování a rozvoj mezinárodní letecké dopravy.

               Stálým orgánem této organizace je Rada ICAO, jejímiž členy je 36 smluvních států zvolených Shromážděním ICAO na dobu tří let. V období 2019–2022 v Radě ICAO zastupuje Evropskou unii sedm jejích členských států.

               Podle článku 54 Chicagské úmluvy je v povinné působnosti Rady ICAO přijímat mezinárodní standardy a doporučené předpisy (SARP), které jsou označovány jako přílohy Chicagské úmluvy.

               Podle článku 90 Chicagské úmluvy každá tato příloha nebo její doplněk nabývá platnosti po uplynutí tří měsíců ode dne, kdy byly předloženy smluvním státům ICAO, nebo po uplynutí delší doby, stanovené Radou ICAO, leč by většina smluvních států ICAO mezitím oznámila Radě svůj nesouhlas.

               Po přijetí těchto opatření mají členské státy ICAO oznámit svůj případný nesouhlas, veškeré rozdíly nebo svůj soulad s opatřeními, a to ještě předtím, než opatření vstoupí v platnost a stanou se právně závaznými.

               Podle článku 38 Chicagské úmluvy stát, který shledá, že se nemůže ve všech směrech podrobit některé mezinárodní normě či řízení nebo uvést vlastní nařízení či předpisy v naprostý soulad s ohledem na takovou mezinárodní normu nebo řízení, případně který pokládá za nutné zavést nařízení nebo předpisy lišící se v jednotlivosti od předpisů nebo metod stanovených mezinárodní normou, oznámí ihned Mezinárodní organizaci pro civilní letectví rozdíly mezi jeho vlastním předpisem a předpisem stanoveným mezinárodní normou.

               2.3Zamýšlené akty ICAO a jejich vztah ke stávajícím předpisům Unie

               Během 222. zasedání nebo některého z následujících zasedání by Rada ICAO měla přijmout:

               změnu 177 přílohy 1 – O způsobilosti leteckého personálu, která je návaznou změnou týkající se systémů a postupů pro řídící a kontrolní spoj (C2);

               změnu 47 přílohy 2 – Pravidla létání, která se týká požadavků na osvědčení letové způsobilosti systémů dálkově řízeného letadla (RPAS) v důsledku změny 108 přílohy 8;

               změnu 108 přílohy 8 – Letová způsobilost letadel, která se týká systémů dálkově řízeného letadla (RPAS);

               změnu 90 přílohy 10 – O civilní letecké telekomunikační službě – svazku V týkající se frekvenčního spektra pro spoje C2 v systémech RPAS;

               nový svazek VI přílohy 10 týkající se systémů a postupů pro řídící a kontrolní spoj (C2) v systémech RPAS (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účely zamýšleného aktu jsou následující:

               změnit stávající SARP v příloze 8 Chicagské úmluvy, které v části I přílohy 8 zahrnují zvláštní definice a termíny, které jsou používány ve standardech v nových částech VIII, IX a X. Zahrnuje dále návrhy v části II přílohy 8, které zpřehledňují obecné postupy pro osvědčování letové způsobilosti a zachování letové způsobilosti u dálkově řízených letounů (RPA);

               vložit do přílohy 8 Chicagské úmluvy novou část VIII o RPA;

               vložit do přílohy 8 Chicagské úmluvy novou část IX o dálkově řízených vrtulnících;

               vložit do přílohy 8 Chicagské úmluvy novou část X o stanici dálkově řídícího pilota (RPS);

               vložit k dodatku 4 přílohy 2 Chicagské úmluvy doplněk, který je návazný na změny přílohy 8;

               změnit stávající SARP v příloze 10 svazku V Chicagské úmluvy, které specifikují správu spektra používaného výhradně pro řídící a kontrolní spoj (C2) nebo pro systémy dálkově řízeného letadla (RPAS);

               vložit do přílohy 10 nový svazek VI – Komunikační systémy a postupy, který se týká spoje C2 v systémech dálkově řízeného letadla;

               zanést změny příloh 1 a 2, které jsou návazné na změny přílohy 10 svazku V a na vložení nového svazku VI do přílohy 10.

               Je zamýšleno, že navrhované změny by se měly stát použitelnými dne 28. listopadu 2024.

               3.Postoj, který má být jménem Unie zaujat

               3.1Hlavní změny a jejich vztah ke stávajícím předpisům Unie

               Panelu ICAO pro systémy dálkově řízeného letadla (RPASP) byl svěřen úkol vypracovat standardy a doporučené postupy, příručky a poradenský materiál, které připraví půdu pro provoz dálkově řízených letadel přes mezinárodní hranice podle pravidel pro let podle přístrojů. Členské státy byly konzultovány ohledně navrhovaných změn prostřednictvím dopisů ICAO státům AN 7/67.1.1-19/52 a AN 3/5.12-19/53 včetně návrhů na změnu příloh 8 a 10 Chicagské úmluvy a návazných změn příloh 1 a 2 Chicagské úmluvy. Tyto návrhy jsou součástí série změn, které budou předkládány postupně.

               Změny původně navrhované v dopise státům AN 3/5.12-19/53 se týkají letové způsobilosti dálkově řízených letadel s pevnými křídly, letové způsobilosti dálkově řízených vrtulníků a stanice dálkově řídícího pilota (RPS). Tyto standardy a doporučené postupy byly vypracovány pro systémy dálkově řízeného letadla, které podstoupí postup typové certifikace podle dokumentu ICAO 10019 (příručka o systémech dálkově řízeného letadla), a byly podpořeny obsahem a předpoklady koncepce operací (CONOPS) systémů dálkově řízeného letadla podle ICAO.

               Vzhledem k integrované povaze systémů RPAS může být stanice dálkově řídícího pilota certifikována jako součást typového osvědčení uděleného držiteli typového osvědčení pro dálkově řízené letadlo po typové certifikaci takového letadla. To nevylučuje možnost, aby byla stanice dálkově řídícího pilota schválena samostatně. Významnou složkou systému RPAS a jeho letové způsobilosti je spoj C2, tvoří proto jednu ze součástí typového osvědčení.

               Změny původně navržené v dopise státům AN 7/67.1.1-19/52 se týkají řídícího a kontrolního spoje (spoje C2) a zahrnují technologicky neutrální standardy a doporučené postupy ohledně postupů a systémů pro spoj C2. Spoj C2 je vyčleněn pro výměnu informací mezi dvěma hlavními fyzickými částmi RPAS: stanicí dálkově řídícího pilota (RPS) a dálkově řízeným letadlem (RPA). Spoj C2 je tedy jejich logickým spojením, jakkoli fyzicky realizovaným, pro výměnu informací mezi RPS a RPA a umožňuje dálkově řídícímu pilotovi bezpečně začlenit systém RPAS do globálního prostředí leteckého provozu, zejména komunikace, navigace a přehledu. Tyto SARP jsou první ze dvou plánovaných výstupů ke spoji C2.

               Panel RPASP v současné době pracuje na druhém a podrobnějším balíčku obsahujícím technologicky specifické SARP; tento balíček by měly být hotov v roce 2022.

               V návaznosti na příspěvek EASA k dopisu státům AN 3/5.12-19/53 řada členských států EU navrhla, aby vzhledem ke specifickému rozdělení odpovědnosti mezi provozovatelem a projektantem byla konzultace prostřednictvím dopisů státům prodloužena do doby, než bude k dispozici návrh materiálů ke změně přílohy 6, a aby přijetí přílohy 6 a 8 probíhalo souběžně, zejména s ohledem na schvalování stanic dálkově řídícího pilota (RPS) a na odpovědnost smluvních států, pokud jde o zachování letové způsobilosti RPS. ICAO tento návrh nepřijala, což by mohlo zkomplikovat provedení souvisejících SARP ICAO do práva Unie, jelikož je třeba vyřešit odpovědnost projektanta a provozovatele za RPS.

               Navrhované změny jsou schopné rozhodným způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, zejména nařízení Komise (EU) č. 748/2012
                  1
               , nařízení Komise (EU) č. 1321/2014
                  2
               , nařízení Komise (EU) č. 1178/2011
                  3
               , nařízení Komise (EU) č. 965/2012
                  4
                a případně také nařízení Komise (EU) č. 452/2014
                  5
                a prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/373
                  6
               . Nové standardy a doporučené postupy ICAO budou muset být začleněny do právních předpisů EU za účelem změny právního rámce, aby mohlo být regulováno projektování, typová certifikace a provoz systémů dálkově řízeného letadla provozovaných přes mezinárodní hranice a na volném moři.

               3.2Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Unie uznává potřebu zřídit harmonizovaný regulační rámec na mezinárodní úrovni, který umožní projektování, typovou certifikací a provoz dálkově řízených letadel přes mezinárodní hranice a na volném moři podle pravidel pro let podle přístrojů. Tento cíl podporují změny navržené ve dvou dopisech ICAO státům.

               Navrhovaný postoj, který má být zaujat jménem Unie, je podpořit navrhované změny v plném rozsahu.

               Postojem, jenž má být jménem Unie zaujat, pokud Rada ICAO přijme bez podstatných změn navrhované změny Chicagské úmluvy, je v odpovědi na příslušné dopisy ICAO státům nevyjádřit nesouhlas a oznámit soulad s přijatými opatřeními. Pokud by se právní předpisy Unie odchýlily od nově přijatých standardů a doporučených postupů po předpokládaném datu použitelnosti těchto standardů a doporučených postupů, tj. po 28. listopadu 2024, měl by být oznámen rozdíl oproti těmto konkrétním standardům a doporučeným postupům.

               4.Právní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  7
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  8
               .

               4.1.2Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Rada ICAO je subjekt zřízený dohodou, konkrétně Úmluvou o mezinárodním civilním letectví (dále jen „Chicagská úmluva“).

               V souladu s článkem 54 Chicagské úmluvy přijímá Rada ICAO mezinárodní standardy a doporučené postupy, které se označují jako přílohy Chicagské úmluvy. Jedná se o akty s právními účinky. Některé právní účinky těchto aktů by mohly záviset na oznámeních nesouhlasu a rozdílů a na podmínkách těchto oznámení. Přijetí postoje Unie ohledně těchto oznámení proto spadá do oblasti působnosti čl. 218 odst. 9 SFEU.

               Navrhované akty jsou schopny rozhodným způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, zejména nařízení Komise (EU) č. 748/2012
                  9
               , nařízení Komise (EU) č. 1321/2014
                  10
               , nařízení Komise (EU) č. 1178/2011
                  11
               , nařízení Komise (EU) č. 965/2012
                  12
                a případně také nařízení Komise (EU) č. 452/2014
                  13
                a prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/373
                  14
               . Nové standardy a doporučené postupy ICAO budou muset být začleněny do právních předpisů EU za účelem změny právního rámce, aby mohlo být regulováno projektování, typová certifikace a provoz systémů dálkově řízeného letadla provozovaných přes mezinárodní hranice a na volném moři. Právní předpisy EU se proto budou muset odpovídajícím způsobem změnit.

               Hlavním účelem navrhovaných změn je zřídit právní rámec pro projektování, typovou certifikací a provoz dálkově řízených letadel provozovaných přes mezinárodní hranice a na volném moři podle pravidel pro let podle přístrojů. V souladu s čl. 3 odst. 2 SFEU má v této věci výlučnou vnější pravomoc Unie.

               Přijímaný akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu přijatého aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li přijatý akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah přijatého aktu se týkají společné dopravní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               4.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí Rady je čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy.

               2021/0027 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 222. zasedání Rady Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) k zamýšlenému přijetí změny 177 přílohy 1, změny 47 přílohy 2, změny 108 přílohy 8, změny 90 přílohy 10 a nového svazku VI přílohy 10 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva o mezinárodním civilním letectví (dále jen „Chicagská úmluva“), jež upravuje mezinárodní leteckou dopravu, vstoupila v platnost dne 4. dubna 1947. Byla jí zřízena Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).

               (2)Členské státy jsou smluvními státy Chicagské úmluvy a členy ICAO, přičemž Unie má v některých orgánech ICAO status pozorovatele. V Radě ICAO je zastoupeno sedm členských států.

               (3)Podle článku 54 Chicagské úmluvy smí Rada ICAO přijímat mezinárodní standardy a doporučené postupy (SARP) a označit je jako přílohy Chicagské úmluvy.

               (4)Rada ICAO má na svém 222. zasedání přijmout změnu 177 přílohy 1 – O způsobilosti leteckého personálu, změnu 47 přílohy 2 – Pravidla létání, změnu 108 přílohy 8 – Letová způsobilost letadel, změnu 90 přílohy 10 – O civilní letecké telekomunikační službě svazku V Úmluvy o mezinárodním civilním letectví týkající se systémů a postupů pro řídící a kontrolní spoj (C2) v systémech dálkově řízeného letadla (RPAS) a nový svazek VI přílohy 10.

               (5)Hlavním účelem navrhovaných změn je zřídit právní rámec pro projektování, typovou certifikací a provoz dálkově řízených letadel provozovaných přes mezinárodní hranice a na volném moři podle pravidel pro let podle přístrojů. Unie jednoznačně podporuje snahy ICAO o zřízení tohoto právního rámce.

               (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat v Radě ICAO, jelikož změna 177 přílohy 1, změna 47 přílohy 2, změna 108 přílohy 8, změna 90 přílohy 10 svazku V a přijetí nového svazku VI přílohy 10 budou pro Unii závazné a jsou schopny rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, zejména nařízení Komise (EU) č. 748/2012
                  15
               , nařízení Komise (EU) č. 1321/2014
                  16
               , nařízení Komise (EU) No 1178/2011
                  17
               , nařízení Komise (EU) č. 965/2012
                  18
                a případně také nařízení Komise (EU) č. 452/2014
                  19
                a dále prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/373
                  20
               .

               (7)Postojem Unie během 222. zasedání nebo některého z nadcházejících zasedání Rady ICAO s ohledem na přijetí zamýšlené změny 177 přílohy 1, změny 47 přílohy 2, změny 108 přílohy 8, změny 90 přílohy 10 svazku V a přijetí nového svazku VI přílohy 10, jak je uvedeno v dopisech státům AN 7/67.1.1-19/52 a AN 3/5.12-19/53, by mělo být podpořit tyto změny v plném rozsahu. Tento postoj by měly vyjádřit členské státy Unie, které jsou členy Rady ICAO, jednajíce společně jménem Unie.

               (8)Po přijetí budou změny příloh 1, 2, 8 a 10 Chicagské úmluvy závazné pro všechny členské státy ICAO, včetně všech členských států Unie, v souladu s Chicagskou úmluvou a v rámci omezení v ní stanovených.

               (9)Podle článku 38 Chicagské úmluvy stát, který shledá, že se nemůže ve všech směrech podrobit některé mezinárodní normě či řízení nebo uvést vlastní nařízení či předpisy v naprostý soulad s mezinárodní normou nebo řízením, případně který pokládá za nutné zavést nařízení nebo předpisy lišící se v jednotlivosti od předpisů nebo metod stanovených mezinárodní normou, oznámí ihned Mezinárodní organizaci pro civilní letectví rozdíly mezi jeho vlastním předpisem a předpisem stanoveným mezinárodní normou.

               (10)Podle článku 90 Chicagské úmluvy každá tato příloha nebo její doplněk nabývá platnosti po uplynutí tří měsíců ode dne, kdy byly předloženy smluvním státům ICAO, nebo po uplynutí delší doby, stanovené Radou ICAO, leč by většina smluvních států ICAO mezitím oznámila Radě svůj nesouhlas.

               (11)Postojem Unie poté, co Rada ICAO přijme změnu 177 přílohy 1, změnu 47 přílohy 2, změnu 108 přílohy 8, změnu 90 přílohy 10 svazku V a nový svazek VI přílohy 10, což oznámí generální tajemník ICAO prostřednictvím dopisu ICAO státům, by mělo být nevyjádřit nesouhlas a oznámit soulad. Pokud by se právní předpisy Unie odchýlily od nově přijatých standardů a doporučených postupů po předpokládaném datu použitelnosti těchto standardů a doporučených postupů, tj. po 28. listopadu 2024, měl by být oznámen rozdíl oproti těmto konkrétním standardům a doporučeným postupům. Tento postoj by měly vyjádřit všechny členské státy Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postojem, jenž má být jménem Unie zaujat na 222. zasedání nebo na některém z následujících zasedání Rady Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), je podpořit navrhovanou změnu 177 přílohy 1, změnu 47 přílohy 2, změnu 108 přílohy 8, změnu 90 přílohy 10 svazku V a přijetí nového svazku VI přílohy 10 Chicagské úmluvy v plném rozsahu.

               2.Postojem, jenž má být jménem Unie zaujat, pokud Rada ICAO přijme bez podstatných změn navrhovanou změnu 177 přílohy 1, změnu 47 přílohy 2, změnu 108 přílohy 8, změnu 90 přílohy 10 svazku V a nový svazek VI přílohy 10 Chicagské úmluvy, o nichž je řeč v odstavci 1, je v reakci na příslušné dopisy ICAO státům nevyjádřit nesouhlas a oznámit soulad s přijatými opatřeními. Pokud by se právní předpisy Unie odchýlily od nově přijatých standardů a doporučených postupů po předpokládaném datu použitelnosti těchto standardů a doporučených postupů, tj. po 28. listopadu 2024, měl by být oznámen rozdíl oproti těmto konkrétním standardům a doporučeným postupům.

               Článek 2

               Postoj uvedený v čl. 1 odst. 1 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Rady ICAO, jednajíce společně.

               Postoj uvedený v čl. 1 odst. 2 vyjádří všechny členské státy Unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Komise (EU) č. 748/2012 ze dne 3. srpna 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací (Úř. věst. L 224, 21.8.2012, s. 1).

                     (2)

                        Nařízení Komise (EU) č. 1321/2014 ze dne 26. listopadu 2014 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů (Úř. věst. L 362, 17.12.2014, s. 1).

                     (3)

                        Nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 311, 25.11.2011, s. 1).

                     (4)

                        Nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 296, 25.10.2012, s. 1).

                     (5)

                        Nařízení Komise (EU) č. 452/2014 ze dne 29. dubna 2014, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu provozovatelů ze třetích zemí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 133, 6.5.2014, s. 12).

                     (6)

                        Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/373 ze dne 1. března 2017, kterým se stanoví společné požadavky na poskytovatele služeb v oblasti uspořádání letového provozu / letových navigačních služeb a jiných funkcí sítě uspořádání letového provozu a dohled nad nimi, zrušují nařízení (ES) č. 482/2008, prováděcí nařízení (EU) č. 1034/2011, (EU) č. 1035/2011 a (EU) 2016/1377 a mění nařízení (EU) č. 677/2011 (Úř. věst. L 62, 8.3.2017, s. 1).

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (8)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (9)

                        Nařízení Komise (EU) č. 748/2012 ze dne 3. srpna 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací (Úř. věst. L 224, 21.8.2012, s. 1).

                     (10)

                        Nařízení Komise (EU) č. 1321/2014 ze dne 26. listopadu 2014 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů (Úř. věst. L 362, 17.12.2014, s. 1).

                     (11)

                        Nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 311, 25.11.2011, s. 1).

                     (12)

                        Nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 296, 25.10.2012, s. 1).

                     (13)

                        Nařízení Komise (EU) č. 452/2014 ze dne 29. dubna 2014, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu provozovatelů ze třetích zemí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 133, 6.5.2014, s. 12).

                     (14)

                        Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/373 ze dne 1. března 2017, kterým se stanoví společné požadavky na poskytovatele služeb v oblasti uspořádání letového provozu / letových navigačních služeb a jiných funkcí sítě uspořádání letového provozu a dohled nad nimi, zrušují nařízení (ES) č. 482/2008, prováděcí nařízení (EU) č. 1034/2011, (EU) č. 1035/2011 a (EU) 2016/1377 a mění nařízení (EU) č. 677/2011 (Úř. věst. L 62, 8.3.2017, s. 1).

                     (15)

                        Nařízení Komise (EU) č. 748/2012 ze dne 3. srpna 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací (Úř. věst. L 224, 21.8.2012, s. 1).

                     (16)

                        Nařízení Komise (EU) č. 1321/2014 ze dne 26. listopadu 2014 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů (Úř. věst. L 362, 17.12.2014, s. 1).

                     (17)

                        Nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 311, 25.11.2011, s. 1).

                     (18)

                        Nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 296, 25.10.2012, s. 1).

                     (19)

                        Nařízení Komise (EU) č. 452/2014 ze dne 29. dubna 2014, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu provozovatelů ze třetích zemí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 133, 6.5.2014, s. 12).

                     (20)

                        Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/373 ze dne 1. března 2017, kterým se stanoví společné požadavky na poskytovatele služeb v oblasti uspořádání letového provozu / letových navigačních služeb a jiných funkcí sítě uspořádání letového provozu a dohled nad nimi, zrušují nařízení (ES) č. 482/2008, prováděcí nařízení (EU) č. 1034/2011, (EU) č. 1035/2011 a (EU) 2016/1377 a mění nařízení (EU) č. 677/2011 (Úř. věst. L 62, 8.3.2017, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.7.2021
            COM(2021) 318 final
            2021/0221(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, k prodloužení priorit partnerství EU a Egypta do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, k zamýšlenému přijetí rozhodnutí o prodloužení priorit partnerství EU a Egypta do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o přidružení

               Evropsko-středomořská dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím jeho členskými státy na straně jedné a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“), byla podepsána dne 25. června 2001 a vstoupila v platnost dne 1. června 2004. Dohoda o přidružení tvoří právní základ pro bilaterální vztahy mezi EU a Egyptem. Cílem dohody je:

               –poskytnout vhodný rámec pro politický dialog umožňující rozvoj úzkých politických vztahů mezi stranami,

               –vytvořit podmínky pro postupné uvolňování trhu se zbožím, službami a kapitálem,

               –podporovat rozvoj vyvážených hospodářských a sociálních vztahů mezi stranami prostřednictvím dialogu a spolupráce,

               –přispívat k hospodářskému a sociálnímu rozvoji Egypta,

               –podporovat regionální spolupráci za účelem konsolidace mírového soužití a hospodářské a politické stability,

               –podporovat spolupráci v dalších oblastech, které jsou ve vzájemném zájmu.

               2.2.Rada přidružení

               Dohoda o přidružení zřizuje Radu přidružení, která má pravomoc přijímat rozhodnutí za účelem dosažení cílů dohody v případech v ní uvedených. Rozhodnutí jsou pro obě strany závazná. Rada přidružení může rovněž předkládat doporučení. Radě přidružení podle jednacího řádu předsedá střídavě po dobu dvanácti měsíců EU a Egypt. Rada přidružení se schází pravidelně jednou ročně na úrovni ministrů. Mimořádná zasedání Rady přidružení se mohou konat po dohodě stran na žádost kterékoli ze stran.

               2.3.Zamýšlený akt Rady přidružení

               Rada přidružení má přijmout rozhodnutí o prodloužení priorit partnerství EU a Egypta 2017–2020 do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty. V souladu s článkem 10 jednacího řádu Rady přidružení bude rozhodnutí přijato písemným postupem.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Postoj, který má Evropská unie zaujmout v Radě přidružení zřízené dohodou o přidružení k přijetí rozhodnutí o prodloužení priorit partnerství EU a Egypta, vychází ze znění rozhodnutí přiloženého k tomuto rozhodnutí.

               EU a Egypt přijaly společné priority partnerství na období let 2017–2020 na sedmém zasedání Rady přidružení EU–Egypt dne 25. července 2017.

               V rámci probíhajícího procesu obnovy partnerství EU se zeměmi jižního sousedství a po přijetí víceletého finančního rámce na období 2021–2027 a nového nástroje pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci (NDICI) je na rok 2021 plánována příprava a přijetí nových aktualizovaných společných dokumentů se zeměmi jižního sousedství, včetně Egypta. V tomto rámci a s cílem zabránit prodlevě mezi vypršením priorit partnerství EU a Egypta a přijetím nových priorit je v zájmu obou stran prodloužit stávající priority partnerství do doby, než budou přijaty nové aktualizované priority.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  1
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Rada přidružení je orgán zřízený dohodou, konkrétně dohodou o přidružení.

               Akt, který má Rada přidružení přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt má právní účinky, neboť prodlouží stávající priority partnerství do doby, než budou přijaty nové aktualizované společné dokumenty.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má‑li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu souvisí se spoluprací s třetí zemí v rámci dohody o přidružení a evropské politiky sousedství.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 217.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Vzhledem k tomu, že akt Rady přidružení změní dobu platnosti priorit partnerství EU a Egypta, je třeba tento akt po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2021/0221 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, k prodloužení priorit partnerství EU a Egypta do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropsko-středomořská dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, byla podepsána dne 25. června 2001 a vstoupila v platnost dne 1. června 2004
                  2
               .

               (2)Priority partnerství EU–Egypt přijala Rada přidružení dne 25. července 2017
                  3
               .

               (3)Obě strany se dohodly na zachování platnosti priorit partnerství EU a Egypta jakožto základního dokumentu pro upevnění partnerství do doby, než budou přijaty nové aktualizované společné dokumenty.

               (4)Podle článku 76 Evropsko-středomořské dohody může Rada přidružení přijímat rozhodnutí pro účely dosažení cílů dohody.

               (5)Rada přidružení má písemným postupem přijmout rozhodnutí o prodloužení priorit partnerství do doby, než EU a Egypt přijmou nové aktualizované společné dokumenty.

               (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě přidružení, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, k prodloužení priorit partnerství EU a Egypta do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty, je založen na návrhu rozhodnutí Rady přidružení EU–Egypt připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (2)

                        Evropsko-středomořská dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 304, 30.9.2004).

                     (3)

                        Doporučení Rady přidružení EU–Egypt č. 1/2017 ze dne 25. července 2017 o dohodě na prioritách partnerství EU a Egypta (Úř. věst. L 255, 3.10.2017, s. 26).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.7.2021
            COM(2021) 318 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, k prodloužení priorit partnerství EU a Egypta do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU-EGYPT č. 1/2021

               ze dne [dd/mm/rrrr]

               o dohodě o prodloužení priorit partnerství EU a Egypta

               RADA PŘIDRUŽENÍ EU-EGYPT,

               s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptem na straně druhé (dále jen „evropsko-středomořská dohoda“),

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropsko-středomořská dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, byla podepsána dne 25. června 2001 a vstoupila v platnost dne 1. června 2004
                  1
               .

               (2)Podle článku 76 Evropsko-středomořské dohody může Rada přidružení přijímat rozhodnutí pro účely dosažení cílů dohody.

               (3)Článek 86 dohody stanoví, že strany mají přijmout veškerá obecná či zvláštní opatření nezbytná ke splnění svých závazků vyplývajících z dohody a mají dbát na to, aby bylo cílů vytyčených v dohodě dosaženo.

               (4)Na zasedání Rady přidružení dne 25. července 2017 se EU a Egypt dohodly na prioritách partnerství, jimiž se bude partnerství řídit v období 2017–2020
                  2
               .

               (5)V návaznosti na dopis EU se obě strany dohodly na zachování platnosti priorit partnerství EU a Egypta jakožto základního dokumentu pro upevnění partnerství do doby, než budou přijaty nové aktualizované společné dokumenty.

               (6)Článek 10 jednacího řádu Rady přidružení stanoví možnost přijímat rozhodnutí písemným postupem mezi zasedáními, jestliže se tak smluvní strany dohodnou,

               ROZHODLA TAKTO:

               Článek 1

               Rada přidružení písemným postupem rozhodla, že priority partnerství EU a Egypta přijaté na zasedání Rady přidružení dne 25. července 2017 se prodlužují do doby, než oba partneři přijmou nové aktualizované společné dokumenty.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V xx, [den měsíc rok].

                  Za Radu přidružení

                     (1)

                        Evropsko-středomořská dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 304, 30.9.2004).

                     (2)

                        Doporučení Rady přidružení EU-Egypt č. 1/2017 ze dne 25. července 2017 o dohodě na prioritách partnerství EU a Egypta (Úř. věst. L 255; 3.10.2017, s. 26).