               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.4.2016
            COM(2016) 187 final
            2016/0095(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  1
                stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se používá ve všech členských státech s výjimkou Irska a Spojeného království.

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  2
               , které převedlo 19 zemí do přílohy II obsahující seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor. Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.

               Nařízení (EU) č. 509/2014 bylo přijato dne 20. května 2014 a vstoupilo v platnost dne 9. června 2014. V červenci 2014 předložila Komise Radě doporučení, aby Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s každou z těchto 17 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor
                  3
               . Dne 9. října 2014 předložila Rada Komisi směrnice pro jednání.

               První dohody o zrušení vízové povinnosti byly podepsány dne 6. května 2015 (se Spojenými arabskými emiráty), dne 26. května 2015 (s Východním Timorem) a dne 28. května 2015 (s Dominikou, Grenadou, Samoou, Svatou Lucií, Svatým Vincencem a Grenadinami, Trinidadem a Tobagem a Vanuatu) a provádějí se prozatímně ode dne jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost. Rada schválila podepsání druhé řady dohod o zrušení vízové povinnosti, a to s Tongou (podepsána dne 20. listopadu 2015), Kolumbií (podepsána dne 2. prosince 2015), Kiribati (datum podpisu bude stanoveno) a Palau (podepsána dne 7. prosince 2015). Tyto čtyři dohody se provádějí prozatímně ode dne následujícího po dni jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost.

               Jednání se Šalamounovými ostrovy bylo zahájeno dne 19. listopadu 2014. Během jednání bylo přezkoumáno celé znění a při dalších výměnách bylo dosaženo dohody o všech aspektech. Dohoda byla hlavními vyjednavači parafována v Bruselu dne 13. listopadu 2015. Členské státy byly informovány na zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza dne 7. prosince 2015.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               Na straně Unie tvoří právní základ dohody čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 218 této smlouvy.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro podepsání dohody. Rada o něm rozhodne kvalifikovanou většinou.

               Vzhledem ke skutečnosti, že Šalamounovy ostrovy budou moci urychleně dokončit své vnitřní ratifikační postupy, a k tomu, že Komise poprvé navrhla osvobození občanů Šalamounových ostrovů od vízové povinnosti již před delší dobou (v listopadu 2012), návrh rozhodnutí o podpisu stanoví v souladu s čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, že dohoda bude ode dne následujícího po dni podpisu prováděna prozatímně. Vzhledem k tomu, že před uzavřením dohody je nutný souhlas Evropského parlamentu, bude Komise Evropský parlament informovat o prozatímním provádění dohody.

               3.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ

               Komise soudí, že bylo dosaženo cílů, které stanovila Rada ve svých směrnicích pro jednání, a že návrh dohody o zrušení vízové povinnosti je pro Unii přijatelný.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Účel

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Šalamounových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Aby bylo zaručeno rovné zacházení pro všechny občany EU, bylo do dohody zahrnuto ustanovení, že Šalamounovy ostrovy mohou pozastavit či ukončit provádění dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům Evropské unie a že Unie může pozastavit či ukončit provádění dohody jen ve vztahu ke všem svým členským státům.

               Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli.

               Oblast působnosti

               Zrušení vízové povinnosti se vztahuje na všechny kategorie osob (držitele běžných cestovních, diplomatických, služebních/úředních a zvláštních pasů) cestujících za jakýmkoli účelem, s výjimkou osob cestujících za účelem vykonávání výdělečné činnosti. Pokud jde o tuto kategorii osob, jednotlivé členské státy i Šalamounovy ostrovy mají nadále možnost uložit vízovou povinnost občanům druhé strany v souladu s použitelnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy. Aby bylo zajištěno harmonizované provádění dohody, připojuje se k dohodě společné prohlášení o výkladu kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“.

               Délka pobytu

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Šalamounových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. K dohodě je připojeno společné prohlášení o výkladu této doby 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Dohoda zohledňuje situaci členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Dokud tyto státy nebudou součástí schengenského prostoru bez vnitřních hranic, dává zrušení vízové povinnosti státním příslušníkům Šalamounových ostrovů právo pobývat na území každého z uvedených členských států (v současnosti Bulharska, Chorvatska, Kypru a Rumunska) po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro celý schengenský prostor.

               Územní působnost

               Dohoda obsahuje ustanovení o územní působnosti: státní příslušníci Šalamounových ostrovů, kteří cestují do Francie a Nizozemska, mají právo pobývat bez víza pouze na evropském území těchto členských států.

               Prohlášení

               Kromě společných prohlášení uvedených výše jsou k dohodě připojena dvě další společná prohlášení:

               –o přidružení Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis,

               –o úplném informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích a o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               4.ZÁVĚR

               Komise s ohledem na výše uvedené výsledky navrhuje Radě, aby:

               –rozhodla o podpisu dohody jménem Unie a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné podepsat dohodu jménem Unie,

               –schválila prozatímní provádění dohody do jejího vstupu v platnost.

               2016/0095 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  4
                převedlo položku týkající se Šalamounových ostrovů z přílohy I do přílohy II nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  5
               .

               (2)Položku týkající se Šalamounových ostrovů provází poznámka pod čarou, která stanoví, že osvobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií.

               (3)Dne 9. října 2014 přijala Rada rozhodnutí, jímž zmocnila Komisi k zahájení jednání s Šalamounovými ostrovy směřujících k uzavření dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (4)Jednání o dohodě byla zahájena dne 19. listopadu 2014 a byla úspěšně dokončena jejím parafováním dne 13. listopadu 2015.

               (5)Dohoda by měla být podepsána a prohlášení k ní připojená by měla být schválena jménem Unie. Dohoda by měla být prozatímně prováděna ode dne následujícího po dni podpisu dohody do dokončení postupů nezbytných pro její formální uzavření.

               (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  6
               ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  7
               ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“) jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Prohlášení připojená k tomuto rozhodnutí se schvalují jménem Unie.

               Článek 3

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

               Článek 4

               Dohoda je prováděna prozatímně ode dne následujícího po dni podpisu do dokončení postupů nezbytných pro její uzavření.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (5)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (7)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.4.2016
            COM(2016) 187 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE a

               ŠALAMOUNOVY OSTROVY,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,

               S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
                  1
               , přičemž se mimo jiné 19 třetích zemí včetně Šalamounových ostrovů převádí do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů v členských státech osvobozeni od vízové povinnosti,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto 19 zemí použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,

               PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany Evropské unie,

               BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Šalamounových ostrovů v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,

               ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Účel

               Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Šalamounových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               ČLÁNEK 2

               Definice

               Pro účely této dohody se rozumí:

               a)
                     „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska;

               b)
                     „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);

               c)
                     „občanem Šalamounových ostrovů“ jakákoli osoba, která má státní občanství Šalamounových ostrovů;

               d)
                     „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států podle písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               ČLÁNEK 3

               Oblast působnosti

               1.
                     Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Šalamounových ostrovů a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.

               Občané Šalamounových ostrovů, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Šalamounovými ostrovy, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.

               2.
                     Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti.

               U této kategorie osob může každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Šalamounových ostrovů vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  2
               .

               U této kategorie osob mohou Šalamounovy ostrovy v souladu se svým vnitrostátním právem samy rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.

               3.
                     Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Šalamounovy ostrovy si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.

               4.
                     Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.

               5.
                     Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Šalamounových ostrovů.

               ČLÁNEK 4

               Délka pobytu

               1.
                     Občané Evropské unie mohou pobývat na území Šalamounových ostrovů po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               2.
                     Občané Šalamounových ostrovů mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Šalamounových ostrovů mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               3.
                     Touto dohodou není dotčena možnost, aby Šalamounovy ostrovy a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.

               ČLÁNEK 5

               Územní působnost

               1.
                     Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.

               2.
                     Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.

               ČLÁNEK 6

               Smíšený výbor pro správu dohody

               1.
                     Smluvní strany zřídí smíšený výbor odborníků (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Šalamounových ostrovů. Evropskou unii zastupuje Evropská komise.

               2.
                     Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:

               a)
                     sleduje provádění této dohody;

               b)
                     navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;

               c)
                     urovnává spory vyplývající z výkladu či provádění této dohody.

               3.
                     Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.

               4.
                     Výbor přijme svůj jednací řád.

               ČLÁNEK 7

               Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti
                  mezi členskými státy a Šalamounovými ostrovy

               Tato dohoda má přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Šalamounovými ostrovy, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.

               ČLÁNEK 8

               Závěrečná ustanovení

               1.
                     Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.

               Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne následujícího po dni jejího podpisu.

               2.
                     Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.

               3.
                     Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.

               4.
                     Každá smluvní strana může pozastavit provádění této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být oznámeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před jeho zamýšleným vstupem v platnost. Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.

               5.
                     Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.

               6.
                     Šalamounovy ostrovy mohou pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               7.
                     Evropská unie může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO
                  A LICHTENŠTEJNSKO

               Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.

               Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Šalamounových ostrovů na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VYKONÁVÁNÍ VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“
                  PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY

               Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem vykonávání placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.

               Tato kategorie by neměla zahrnovat:

               –
                     obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),

               –
                     sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,

               –
                     novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a

               –
                     interní stážisty vyslané v rámci společnosti.

               Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ
                  BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž celková doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ
                  O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI

               Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Šalamounových ostrovů, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               _________________

                     (1)
                  Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.10.2016
            COM(2016) 659 final
            2016/0323(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES, vstoupilo v platnost dne 21. května a je použitelné od 1. ledna 2014
                  1
               .

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí též vstoupilo v platnost dne 21. května 2014 a je použitelné od 1. ledna 2014
                  2
               . Podle článku 19 nařízení (EU) č. 515/2014 se ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014 použijí na nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“).

               Účelem Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza je vytvořit mechanismus solidarity se stejnými závaznými evropskými pravidly pro zapojené státy, pokud jde o ochranu vnějších hranic v zájmu všech ostatních zapojených států a jejich jménem. Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza bude sloužit k dosažení klíčových cílů schengenského acquis, a to ke sdílení odpovědnosti za to, že je zajištěna „účinná, vysoká a jednotná úroveň kontroly na vnějších hranicích“, jak je stanoveno v článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399. Uvedený fond tudíž rozvíjí schengenské acquis.

               V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že mají být uzavřena ujednání týkající se finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora, jelikož příslušné dohody o přidružení taková pravidla nestanoví.

               Cílem návrhu dohody s Norskem je zavést ujednání podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 a umožnit Komisi převzít konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu uvedeného nástroje v této přidružené zemi a stanovit její příspěvek do rozpočtu Unie, pokud jde o tento nástroj.

               Pokud jde o rozpočtovou a finanční kontrolu, na členské státy se vztahují horizontální povinnosti (např. pravomoc Účetního dvora a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)) buď přímo podle Smlouvy, nebo podle sekundárního práva Unie. Tyto povinnosti se vztahují na členské státy bezprostředně, a proto nejsou stanoveny v nařízení (EU) č. 515/2014. Avšak podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 na přidružené země musí být tyto povinnosti rozšířeny prostřednictvím návrhu dohody.

               Za účelem ochrany finančních zájmů Unie proti podvodům a jiným nesrovnalostem stanoví nařízení (EU) č. 514/2014, že zaměstnancům Komise, Účetního dvora a úřadu OLAF má být umožněn vhodný přístup k provádění kontrol. V čl. 5 odst. 9 nařízení (EU) č. 514/2014 se uvádí, že dohody o spolupráci se třetími zeměmi musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě. Proto je to v návrhu dohody obsaženo.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               •Právní základ

               Tento návrh ohledně podpisu dohody, jehož cílem je uzavřít ujednání mezi Unií a Norskem týkající se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, vychází z čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Nezbytnost navrhovaného rozhodnutí

                  Podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 je uzavření dohody s Norskem nezbytné pro zavedení ujednání týkajících se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast.

                  Podle čl. 19 odst. 4 dohody je nezbytné dohodu vyjma jejího článku 5 uplatňovat prozatímně od prvního dne po jejím podpisu.

               •Proporcionalita

                  Nepoužije se.

               •Volba nástroje

               Nepoužije se.

               3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Výsledek jednání

               Komise dne 28. května 2014 předložila Radě doporučení za účelem zmocnění Komise k zahájení jednání s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o mezinárodní dohodě, kterou se stanoví uvedená doplňková pravidla.

               Komise obdržela zmocnění Rady k zahájení jednání s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o dohodě o pravidlech pro účast těchto zemí ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza dne 14. července 2014.

               Jednání proběhla se všemi přidruženými zeměmi společně. Uskutečnila se dvě kola jednání. Konečné znění návrhu dohody s Norskem bylo parafováno dne 5. července 2016.

               Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh ujednání je pro Unii přijatelný.

               Členské státy byly informovány a konzultovány prostřednictvím příslušných pracovních skupin Rady.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Návrh dohody stanoví roční finanční příspěvek Norska do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza formou roční částky vypočtené podle jeho HDP jako procentní podíl HDP všech států účastnících se fondu [článek 10 a příloha I]. Roční platby jsou uvedeny v článku 11.

               Návrh dohody stanoví rovněž pravidla pro určení odpovědného orgánu a pro systém podávání výročních zpráv.

               Dohoda obsahuje také ustanovení na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům a opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu obsaženými ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v právu Unie vycházejícím ze SFEU.

               •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nepoužije se.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nepoužije se.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nepoužije se.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh, neboť souvisí s řízením programu a jeho cílem je podpis mezinárodní dohody, která byla sjednána na základě směrnic pro jednání stanovených Radou. Účelnost a zjednodušování právních předpisů

               •Nevztahuje se na tento návrh.

                  Nepoužije se.

               •Základní práva

                  Nepoužije se.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Článek 10 a příloha I návrhu dohody popisují ustanovení týkající se ročních finančních příspěvků přidružené země do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza a jejich případného přizpůsobení situaci popsané v příloze I.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Územní působnost

                  Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis. V tomto ohledu tato dohoda s Norskem rovněž navazuje na schengenské acquis.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k SEU a SFEU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně nebude závazné ani použitelné. V souladu s článkem 4 výše uvedeného protokolu se Dánsko do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou rozhodne, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

                  Vzhledem k tomu, že tento návrh rozvíjí prvky schengenského acquis, jichž se Spojené království a Irsko v souladu s rozhodnutími Rady 2000/365/ES
                     3
                  , resp. 2002/192/ES
                     4
                   neúčastní, nebude pro ně proto závazné ani použitelné.

                •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Článek 17 dohody stanoví postupy, které se použijí pro podávání zpráv a monitorování. Do 15. února každého roku, a to až do roku 2022 včetně, má Norsko předkládat Komisi výroční zprávy o provádění za předchozí rozpočtový rok.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nepoužije se.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Není zapotřebí.

               S ohledem na výše uvedené úvahy Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že dohoda bude podepsána jménem Unie, a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné k podpisu jménem Unie.

               Komise předložila samostatný návrh rozhodnutí Rady o uzavření připojené Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
                  5
               . Rada přijme toto rozhodnutí po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.

               –

               2016/0323 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. 5 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
                  6
                se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že se uzavírají ujednání týkající se jejich finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (2)Dne 14. července 2014 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Norským královstvím, Islandskou republikou, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím za účelem dohody o pravidlech pro jejich účast ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Jednání s Norským královstvím byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 5. července 2016.

               (3)V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

               (4)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné
                  7
               .

               (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se Irsko neúčastní v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                  8
               ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)Dohoda by měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (7)S ohledem na čl. 19 odst. 4 dohody by dohoda vyjma svého článku 5 měla být uplatňována prozatímně od prvního dne po jejím podpisu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím jménem Evropské unie o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 se tímto schvaluje s výhradou uzavření uvedené dohody.

               Znění dohody, jež má být podepsána, se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Generální sekretariát Rady zřídí nástroj udělující plnou moc k podepsání dohody, s výhradou jejího uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem dohody.

               Článek 3

               Dohoda vyjma jejího článku 5 se uplatňuje prozatímně v souladu s jejím čl. 19 odst. 4 od prvního dne po jejím podpisu až do jejího vstupu v platnost.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143.

                     (2)
                  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112.

                     (3)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (4)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

                     (5)
                  Návrh rozhodnutí Rady o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020, COM(2016) XXX final [reference to be inserted later when a number is assigned by SG].

                     (6)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (7)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (8)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.10.2016
            COM(2016) 659 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 a jejím prozatímním provádění

               PŘÍLOHA

               návrhu ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 a jejím prozatímním provádění

               EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,

               a

               NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen „Norsko,

               dále jen „smluvní strany“,

               S OHLEDEM na dohodu uzavřenou mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení Norského království k dohodě k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  1
                (dále jen „dohoda o přidružení Norska“),

               VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:

               (1)Unie zřídila nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
                  2
               .

               (2)Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody o přidružení Norska.

               (3)Jelikož nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014
                  3
                má přímý dopad na uplatňování ustanovení nařízení (EU) č. 515/2014, a ovlivňuje tak jeho právní rámec, a jelikož při přijetí nařízení (EU) č. 514/2014, které bylo Norsku oznámeno, byly použity postupy stanovené v dohodě o přidružení Norska, smluvní strany uznávají, že nařízení (EU) č. 514/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody o přidružení Norska, protože je to nezbytné pro provádění nařízení (EU) č. 515/2014.

               (4)V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že se země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis – mimo jiné Norsko –, účastní nástroje v souladu s jeho ustanoveními a že by měla být uzavřena ujednání stanovující finanční příspěvky uvedených zemí a doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (5)Nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“) představuje specifický nástroj v kontextu schengenského acquis, jenž byl vytvořen, aby umožňoval sdílení zátěže a finanční podporu v oblasti vnějších hranic a vízové politiky v členských státech a přidružených státech.

               (6)Článek 60 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012
                  4
                stanoví pravidla pro nepřímé řízení, která jsou použitelná, jsou-li třetí země, včetně přidružených států, pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu.

               (7)
                     V čl. 17 odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 se stanoví způsobilost výdajů vynaložených v roce 2014 odpovědným orgánem, který ještě nebyl formálně určen, a tím se zajišťuje hladký přechod mezi Fondem pro vnější hranice a Fondem pro vnitřní bezpečnost. Stejně tak je důležité, aby stejný záměr odrážela i tato dohoda. Vzhledem k tomu, že tato dohoda nevstoupila v platnost před koncem roku 2014, je nezbytné zajistit způsobilost výdajů vynaložených před formálním určením, případně do formálního určení odpovědného orgánu, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.

               (8)Aby byl usnadněn výpočet a použití splatných ročních příspěvků Norska do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, budou jeho příspěvky za období 2014–2020 uhrazeny v pěti ročních splátkách od roku 2016 do roku 2020. Od roku 2016 do roku 2018 jsou roční příspěvky stanoveny jako paušální částky, zatímco příspěvek splatný za roky 2019 a 2020 bude stanoven v roce 2019 na základě hrubého domácího produktu všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza s přihlédnutím ke skutečně uhrazeným platbám,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Oblast působnosti

               Tato dohoda stanoví doplňková pravidla nezbytná pro účast Norska v ISF – hranice a víza v souladu s nařízením (EU) č. 515/2014.

               Článek 2

               Finanční řízení a kontrola

               1.
                     Norsko přijme nezbytná opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu, jež jsou obsažena ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v právu Unie vycházejícím z SFEU.

               Ustanovení SFEU a sekundárního práva uvedená v prvním pododstavci jsou tato:

               a)čl. 287 odst. 1, 2 a 3 SFEU;

               b)články 30, 32 a 57, čl. 58 odst. 1 písm. c) bod i), článek 60, čl. 79 odst. 2 a čl. 108 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;

               c)články 32, 38, 42, 84, 88, 142 a 144 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012
                  5
               ;

               d)nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96
                  6

               e)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013
                  7
               .

               Smluvní strany mohou rozhodnout o pozměnění tohoto seznamu na základě vzájemné dohody.

               2.
                     Norsko uplatní na svém území v souladu s touto dohodou ustanovení uvedená v odstavci 1.

               Článek 3

               Dodržování zásady řádného finančního řízení

               Finanční prostředky přidělené Norsku v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza se použijí v souladu se zásadou řádného finančního řízení.

               Článek 4

               Dodržování zásady zamezení střetu zájmů

               Všichni účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na území Norska na plnění rozpočtu a jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo kontrole, se zdrží jakéhokoliv jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.

               Článek 5

               Výkon rozhodnutí

               Rozhodnutí přijatá Komisí, která ukládají finanční závazky jiným osobám než státům, jsou vykonatelná na území Norska.

               Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva platnými v Norsku. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda Norska; jeho určení dá na vědomí Komisi.

               Jsou-li na žádost Komise splněny tyto formální náležitosti, může Komise v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný orgán.

               Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. Kontrola řádného provádění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci soudních orgánů Norska.

               Článek 6

               Ochrana finančních zájmů Unie proti podvodům

               1.Norsko

               (a)
                     bojuje proti podvodům a jiným protiprávním jednáním poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie opatřeními, která mají odstrašující účinek a poskytují účinnou ochranu v Norsku;

               (b)
                     přijme k zamezení podvodů ohrožujících finanční zájmy Unie stejná opatření, jaká přijímá k zamezení podvodů ohrožujících jeho vlastní finanční zájmy, a

               (c)koordinuje svou činnost zaměřenou na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům s členskými státy a Komisí.

               2.Norsko přijme opatření rovnocenná opatřením přijatým Unií v souladu s čl. 325 odst. 4 SFEU, která jsou platná v den podpisu této dohody.

               Smluvní strany mohou rozhodnout na základě vzájemné dohody o přijetí opatření rovnocenných následným opatřením přijatým Unií v souladu s tímto článkem.

               Článek 7

               Kontroly a inspekce na místě prováděné Komisí (OLAF)

               Aniž jsou dotčena její práva podle čl. 5 odst. 8 nařízení (EU) č. 514/2014, je Komise (Evropský úřad pro boj proti podvodům, OLAF) oprávněna provádět kontroly a inspekce na místě na území Norska, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96.

               Orgány Norska jsou nápomocny při kontrolách a inspekcích na místě, které – pokud si to tyto orgány přejí – mohou být prováděny společně s nimi.

               Článek 8

               Účetní dvůr

               Jak je stanoveno v čl. 287 odst. 3 SFEU a v první části hlavě X kapitole 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, má Účetní dvůr možnost provádět audity v prostorách jakéhokoli subjektu spravujícího příjmy nebo výdaje jménem Unie na území Norska, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, včetně prostor jakékoli fyzické nebo právnické osoby přijímající platby z rozpočtu.

               V Norsku se audity prováděné Účetním dvorem uskutečňují v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, a nemají-li tyto orgány potřebné pravomoci, v součinnosti s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány Norska spolupracují v duchu důvěry při zachování své nezávislosti. Tyto orgány nebo úřady sdělí Účetnímu dvoru, zda se na auditu zamýšlejí podílet.

               Účetní dvůr má podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 514/2014 a článku 7 této dohody přinejmenším tatáž práva jako Komise.

               Článek 9

               Veřejné zakázky

               Norsko uplatní ustanovení svého zákona o zadávání veřejných zakázek v souladu s přílohou XVI Dohody o Evropském hospodářském prostoru
                  8
               .

               Článek 10

               Finanční příspěvky

               1.Za roky 2016 až 2018 provede Norsko roční platby do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle této tabulky:

               (všechny částky v EUR)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Norsko

                        19 777 712

                        19 777 712

                        19 777 712

               2.Příspěvky Norska za roky 2019 a 2020 se vypočtou podle jeho příslušného hrubého domácího produktu (HDP) jako procentní podíl HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle vzorce uvedeného v příloze.

               3.Finanční příspěvky Norska uvedené v tomto článku jsou splatné bez ohledu na datum přijetí jeho národního programu uvedeného v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.

               Článek 11

               Použití finančních příspěvků

               1.Celkové roční platby za roky 2016 a 2017 se přidělí takto:

               a)75 % na přezkum v polovině období uvedený v článku 8 nařízení (EU) č. 515/2014;

               b)15 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 30. června 2017;

               c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud tato dohoda nevstoupí v platnost nebo nebude prozatímně provedena do 1. června 2017, celý příspěvek Norska se použije v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.

               2.Celkové roční platby za roky 2018, 2019 a 2020 se přidělí takto:

               a)40 % na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014;

               b)50 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 31. prosince 2018;

               c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.

               3.Další částky určené na přezkum v polovině období, akce Unie, specifické akce nebo program rozvoje systémů informačních technologií se použijí v souladu s příslušným postupem stanoveným v jednom z těchto ustanovení:

               a)čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014;

               b)čl. 8 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014;

               c)čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 515/2014;

               d) čl. 15 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 515/2014.

               4.
                     Komise může z plateb provedených Norskem každoročně použít částku do výše 1 581 EUR za účelem financování správních výdajů na interní nebo externí pracovníky, jejichž činnost je nezbytná pro podporu provádění nařízení (EU) č. 515/2014 Norskem.

               Článek 12

               Důvěrnost informací

               Na informace sdělené nebo získané v jakékoli formě podle této dohody se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny stejným způsobem, jakým jsou podobné informace chráněny ustanoveními použitelnými pro orgány Unie a právními předpisy Norska. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě osob v orgánech Unie, členských státech nebo v Norsku, pro něž je jejich znalost vzhledem k jejich funkci nezbytná, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.

               Článek 13

               Určení odpovědného orgánu

               1.
                     Co nejdříve po schválení národního programu oznámí Norsko Komisi formálně určený odpovědný orgán na ministerské úrovni, který odpovídá za správu a kontrolu výdajů v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza.

               2.
                     Podmínkou pro určení daného subjektu podle odstavce 1 je splnění kritérií pro určení týkajících se vnitřního prostředí, kontrolní činnosti, informací a komunikace a monitorování, jež jsou stanovena v nařízení (EU) č. 514/2014 či na jeho základě.

               3.
                     Určení odpovědného orgánu vychází z výroku auditorského subjektu, kterým může být auditní orgán a který posuzuje, zda odpovědný orgán splňuje kritéria pro určení. Tímto subjektem může být nezávislá veřejnoprávní instituce odpovědná za monitorování, hodnocení a kontrolu správy. Tento auditorský subjekt musí být nezávislý na odpovědném orgánu a vykonávat svou činnost v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Při rozhodování o určení odpovědného orgánu může Norsko vycházet z toho, zda jsou systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují. Pokud stávající výsledky auditu a kontroly prokáží, že určený subjekt již nesplňuje kritéria pro určení, přijme Norsko opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů tímto subjektem, včetně toho, že jeho určení zruší.

               Článek 14

               Definice rozpočtového roku

               Pro účely této dohody zahrnuje rozpočtový rok podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 uskutečněné výdaje a vyplacené příjmy, jež byly uvedeny v účetnictví odpovědného orgánu v období od 16. října roku „N–1“ do 15. října roku „N“.

               Článek 15

               Způsobilost výdajů

               Odchylně od čl. 17 odst. 3 písm. b) a čl. 17. odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 jsou způsobilé výdaje, které odpovědný orgán uhradil dříve, než byl formálně určen podle článku 13 této dohody, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.

               Článek 16

               Žádost o platbu ročního zůstatku

               1.
                     Do 15. února roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Norsko Komisi dokumenty a informace požadované podle čl. 60 odst. 5 prvního pododstavce písm. b) a c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.

               Odchylně od ustanovení čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Norsko do 15. března roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Komisi výrok podle čl. 60 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.

               Předložené dokumenty uvedené v tomto odstavci slouží jako žádost o platbu ročního zůstatku.

               2.
                     Dokumenty uvedené v odstavci 1 mají být vypracovány podle vzorů, jež Komise přijme na základě čl. 44 odst. 3 nařízení (EU) č. 514/2014.

               Článek 17

               Zpráva o provádění

               Odchylně od ustanovení čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Norsko předloží Komisi výroční zprávu o provádění národního programu v předchozím rozpočtovém roce do 15. února každého roku až do roku 2022 včetně a může tyto informace na příslušné úrovni zveřejnit.

               První výroční zpráva o provádění národního programu se předloží dne 15. února po vstupu této dohody v platnost nebo zahájení jejího prozatímního provádění.

               První zpráva bude zahrnovat rozpočtové roky od roku 2014 do rozpočtového roku před tím, než měla být v souladu s druhým pododstavcem předložena první výroční zpráva. Závěrečnou zprávu o provádění národního programu předloží Norsko do 31. prosince 2023.

               Článek 18

               Systém pro elektronickou výměnu dat

               V souladu s čl. 24 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014 se všechny úřední výměny informací mezi Norskem a Komisí provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat stanoveného za tímto účelem Komisí.

               Článek 19

               Vstup v platnost

               1.Depozitářem této dohody je generální tajemník Rady Unie.

               2.Smluvní strany schválí tuto dohodu v souladu s vlastními postupy. Dokončení těchto postupů si navzájem oznámí.

               3.Toto ujednání vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po dni posledního oznámení uvedeného v odstavci 2.

               4.Smluvní strany uplatňují tuto dohodu vyjma článku 5 prozatímně od prvního dne po jejím podpisu, aniž jsou dotčeny ústavní požadavky.

               Článek 20

               Platnost a ukončení

               1.Unie nebo Norsko mohou tuto dohodu vypovědět oznámením svého rozhodnutí druhé smluvní straně. Použitelnost dohody končí tři měsíce ode dne takového oznámení. Projekty a činnosti probíhající v okamžiku výpovědi pokračují za podmínek stanovených v této dohodě. Ostatní případné důsledky výpovědi vyřeší smluvní strany vzájemnou dohodou.

               2.Tato dohoda se ukončí v okamžiku ukončení dohody o přidružení Norska v souladu s čl. 8 odst. 4, čl. 11 odst. 3 nebo čl. 11 odst. 16 dohody o přidružení Norska.

               Článek 21

               Jazyky

               Tato dohoda je sepsána v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               PŘÍLOHA

               Vzorec pro výpočet finančních příspěvků za roky 2019 a 2020 a údaje o úhradě

                 Finanční příspěvek Norska do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle čl. 5 odst. 7 druhého a třetího pododstavce nařízení č. 515/2014 se za roky 2019 a 2020 vypočte takto:

               Pro každý jednotlivý rok od roku 2013 do roku 2017 se konečné údaje o výši hrubého domácího produktu (HDP) Norska, které jsou k dispozici k 31. březnu 2019, vydělí součtem údajů o výši HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza za příslušný rok. Průměrná hodnota výsledných pěti procentních podílů za roky 2013 až 2017 se uplatní na součet skutečných ročních rozpočtových prostředků pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro roky 2014 až 2019 a na roční prostředky na závazky pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro rok 2020, jak je uvedeno v návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2020 přijatého Komisí za účelem získání celkové částky, která má být uhrazena Norskem za celou dobu provádění Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Od této částky se odečtou roční platby skutečně provedené Norskem v souladu s čl. 10 odst. 1 této dohody, aby byla získána celková částka jeho příspěvků za roky 2019 a 2020. Polovina této částky se uhradí v roce 2019 a druhá polovina v roce 2020.

                 Finanční příspěvek se hradí v eurech.

                 Norsko svůj příslušný finanční příspěvek uhradí nejpozději 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. V případě prodlení s úhradou příspěvku se účtují úroky z prodlení z částky dlužné ke dni splatnosti. Jako úroková sazba se použije sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíců splatnosti, zvýšená o 3,5 procentního bodu.

                     (1)
                  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (3)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112).

                     (4)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1) ve znění naposledy pozměněném nařízením (EU, Euratom) č. 547/2014 ze dne 15. května 2014 (Úř. věst. L 163, 29.5.2014, s.18).

                     (5)
                  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

                     (6)
                  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).

                     (7)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).

                     (8)
                  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 461.