               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            2019/0138(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat během zasedání smluvních stran Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku (WECAFC) v letech 2019–2023 k přijetí nezávazných usnesení a doporučení týkajících se řízení živých mořských zdrojů.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Usnesení FAO zřizuje Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               Komise WECAFC byla zřízena v roce 1973 usnesením 4/61 Rady Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Účelem komise WECAFC je podporovat účinné zachování, řízení a rozvoj živých mořských zdrojů v oblasti své způsobilosti v souladu s kodexem chování pro odpovědný rybolov FAO a zabývat se společnými problémy v oblasti řízení a rozvoje rybolovu, kterým čelí její členové.

               Evropská unie je členem komise WECAFC
                  1
               , stejně jako Francie, Nizozemsko, Španělsko a Spojené království.

               2.2.Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               Komise WECAFC je konzultativní technický a regionální rybářský orgán zřízený podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Sekretariát komise WECAFC je řízen a financován organizací FAO. Mezi její hlavní funkce patří podpora, koordinace a usnadňování správy a činností souvisejících se zachováním a řízením živých mořských zdrojů v oblasti její působnosti. WECAFC může rovněž poskytovat poradenství svým členům a příslušným rybářským organizacím v oblasti řízení, sledování a kontroly rybolovu a dohledu nad ním. Může být případně také svým členům nápomocná při provádění příslušných mezinárodních nástrojů v oblasti rybolovu a na požádání při zachování, řízení a rozvoji přeshraničních a tažných populací ryb ve vlastních vnitrostátních jurisdikcích
                  2
               .

               Unie má jako člen právo účasti a hlasovací práva. Komise WECAFC usiluje o to, aby činila rozhodnutí na základě konsensu. V ostatních případech se rozhodnutí přijímají většinou odevzdaných hlasů, pokud jednací řád nestanoví jinak.

               2.3.Rozhodnutí přijatá Komisí pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               Podle čl. 6 písm. h) revidovaných stanov poskytuje komise WECAFC poradenství ohledně řídících opatření („doporučení“ a „usnesení“) vládám členských států a příslušným rybářským organizacím. Protože má komise pouze poradní funkci, nejsou její rozhodnutí pro členy závazná.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               V souladu s postupy platnými pro regionální organizace pro řízení rybolovu bude postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních regionálních rybářských orgánů, jako je například WECAFC, stanoven podle dvouúrovňového postupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté před každým výročním zasedáním upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.

               Tento návrh rozhodnutí:

               obsahuje obecné zásady a směry, ale rovněž v co největší míře zohledňuje specifické vlastnosti komise WECAFC,

               ·stanovuje standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadují členské státy,

               ·zahrnuje zásady a směry nové společné rybářské politiky stanovené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  3
               , přičemž rovněž zohledňuje cíle sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  4
               ,

               ·zohledňuje společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  5
                a závěry Rady o něm
                  6
                a

               ·zohledňuje sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
                  7
               .

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  8
               .

               4.1.2.Použití v tomto případě

               Komise WECAFC je technický a regionální rybářský orgán zřízený usnesením FAO 4/61 z roku 1973 podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Rozhodnutí komise WECAFC („doporučení“ a „usnesení“) sice nejsou pro její členy závazná, ale akty, které má WECAFC přijímat, jsou akty, které mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je vedlejší, musí mít rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU jediný hmotněprávní základ, a sice ten, který si žádá hlavní účel nebo složka.

               4.2.2.Použití v tomto případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají rybolovu. Právním základem, který stanoví zásady, jež se mají v tomto stanovisku odrážet, je nařízení (EU) č. 1380/2013.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 43 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 43 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0138 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie je členem Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku (WECAFC), regionální rybářské komise Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO), zřízené podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO.

               (2)Evropská unie je členem FAO
                  9
               .

               (3)Podle čl. 6 písm. h) revidovaných stanov může komise WECAFC přijímat doporučení a usnesení. Protože má komise pouze poradní funkci, nejsou její rozhodnutí pro členy závazná.

               (4)WECAFC během zasedání komise přijme doporučení a usnesení ohledně zachování a řízení živých mořských zdrojů.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v komisi WECAFC v letech 2019–2023, neboť WECAFC má přijímat akty, které mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie. Většina rozhodnutí Rady, která stanoví postoj Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu, jichž je Unie smluvní stranou, má být přezkoumána před výročním zasedáním těchto organizací pro řízení rybolovu v roce 2024. V zájmu zajištění soudržnosti postojů Unie ve všech regionálních organizacích pro řízení rybolovu a regionálních rybářských orgánech a zefektivnění přezkumného procesu by proto toto rozhodnutí Rady mělo být revidováno nejpozději před výročním zasedáním WECAFC v roce 2024.

               (6)Ve společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  10
                a v závěrech Rady o něm
                  11
                se stanoví, že hlavním prvkem činnosti EU v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy a posílení spolupráce v klíčových oblastech oceánu s cílem zaplnit mezery v regionální správě.

               (7)Jak je uvedeno ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
                  12
               , měla by být přijata konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i ke snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.

               (8)S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti působnosti komise WECAFC a skutečnost, že v postoji Unie musí být zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání komise WECAFC, musí být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvenou v čl. 13 odst. 2 SEU stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2019–2023,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních Komise pro rybolov v středozápadním Atlantiku (WEAFC), je uveden v příloze I.

               Článek 2

               Každoroční stanovení postoje, který má Unie zaujmout na zasedáních WECAFC, se provádí v souladu s přílohou II.

               Článek 3

               Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději před výročním zasedáním WECAFC v roce 2024.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 1991 o přistoupení Společenství k Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO).

                     (2)

                        Usnesení FAO 1/131 z roku 2006 pozměňující stanovy WECAFC a revidující usnesení FAO 4/61 z roku 1973 a 3/74 z roku 1978.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (4)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. 11. 2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (8)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (9)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 1991 o přistoupení Společenství k Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO).

                     (10)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (11)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (12)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            PŘÍLOHY
            návrhu
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku (WECAFC)

               1.ZÁSADY

               Unie v rámci komise WECAFC:

               a) jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním principu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, předcházet nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště, a dále pak podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii s cílem zajistit přiměřenou životní úroveň osobám, které jsou na rybolovných činnostech závislé, a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;

               b) usiluje o odpovídající zapojení zúčastněných stran do přípravné fáze usnesení a doporučení komise WECAFC přijatých v rámci WECAFC v souladu s revidovanými stanovami;

               c) zajistí, aby usnesení a doporučení přijatá v rámci komise WECAFC byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, kodexu chování pro odpovědný rybolov z roku 1995 a Dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;

               d)podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu a regionálních rybářských orgánů v téže oblasti a podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a příslušnými organizacemi, jako jsou rybolovné organizace daného subregionu a regionální úmluvy pro mořské prostředí, případně i spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblasti působnosti, včetně mechanismů spolupráce v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu jiných populací než tuňáka podobné procesu zahájenému v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka;

               e) usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, zaměstnanosti, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;

               f)zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;

               g) řídí se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  1
               ;

               h) usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti spadající do pravomoci komise WECAFC na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného uplatňování těchto zásad a standardů;

               i) jedná v souladu se společným sdělením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  2
                a se závěry Rady o uvedeném společném sdělení
                  3
                a podporuje opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti komise WECAFC, případně i na zlepšení její správy a výkonnosti, zejména podporou reformy WECAFC, kterou se komise stane plnohodnotnou regionální organizací pro řízení rybolovu, čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech dimenzích.

               2.SMĚRY

               Tam, kde je to vhodné, usiluje Unie o to, aby byla v rámci komise WECAFC přijata následující opatření:

               a) usnesení a doporučení pro zachování a řízení živých mořských zdrojů v oblasti působnosti komise WECAFC založená na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních;

               b) usnesení a doporučení pro sledování, kontrolu a dohled v oblasti spadající do působnosti komise WECAFC, včetně předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností;

               c) usnesení a doporučení k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností a akvakultury na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti spadající do působnosti komise WECAFC v souladu s mezinárodními pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři a opatření k předcházení nežádoucím úlovkům a co největšímu snížení nežádoucích úlovků, zejména zranitelných mořských druhů, a opatření k postupnému odstranění výmětů;

               d)usnesení a doporučení ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;

               e)usnesení a doporučení mající za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a požadující, aby všichni žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi přirozeně připojenými k tělu;

               f)společné přístupy s ostatními regionálními rybářskými orgány a regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, zejména s těmi, které jsou zapojeny do řízení rybolovu ve stejné oblasti;

               g)doporučení, která podporují provedení úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);

               h) dodatečná technická usnesení a doporučení založená na doporučeních podpůrných orgánů a pracovních skupin komise WECAFC.

               PŘÍLOHA II

               Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat
               na zasedáních Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku

               Před každým zasedáním komise WECAFC, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí, která mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem na základě uvedených údajů Komise předá Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním WECAFC písemný dokument, ve kterém jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.

               Nelze-li v průběhu zasedání komise WECAFC, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat během zasedání Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF) v letech 2019–2023 k plánovanému přijetí nezávazných připomínek a opatření týkajících se řízení živých mořských zdrojů.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Organizace OSN pro výživu a zemědělství

               Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF) byl zřízen usnesením 1/48 Rady Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) podle čl. VI odst. 2 zřizovacího aktu FAO. Stanovy výboru CECAF byly vyhlášeny generálním ředitelem FAO dne 19. září 1967 a naposledy pozměněny v roce 2003, zejména ve vztahu k účelu, funkcím a povinnostem výboru.

               Účelem výboru CECAF je prosazovat udržitelné využívání živých mořských zdrojů v oblasti své působnosti řádným řízením a rozvojem rybolovu a rybolovných operací. Výbor se zaměřuje na všechny živé mořské zdroje v oblasti této působnosti, tedy od mysu Spartel k ústí řeky Kongo.

               Evropská unie je členem výboru CECAF
                  1
               , stejně jako Francie, Itálie, Nizozemsko, Polsko, Rumunsko, Řecko a Španělsko.

               2.2.Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku

               CECAF je konzultativní technický a regionální rybářský orgán zřízený podle čl. VI odst. 2 zřizovacího aktu FAO. Sekretariát CECAF je řízen a financován organizací FAO. Mezi jeho hlavní funkce patří podpora, koordinace a usnadňování vědeckého výzkumu, správa a činnosti související se zachováním a řízením živých mořských zdrojů v oblasti své působnosti. CECAF může rovněž poskytovat poradenství svým členům v oblasti řízení, sledování a kontroly rybolovu a dohledu nad ním. Snaží se také, aby vznikl vědecký základ pro regulační opatření, která by vedla k zachování a řízení mořských rybolovných zdrojů, a poskytuje poradenství ohledně přijímání regulačních opatření vládami členských států.

               Zasedání CECAF se obvykle konají každé dva roky. Unie má jako člen právo účasti a hlasovací práva. Rozhodnutí CECAF se přijímají většinou odevzdaných hlasů, pokud jednací řád nestanoví jinak.

               2.3.Rozhodnutí přijatá Výborem pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku

               Na základě rozsahu působnosti podle svých revidovaných stanov poskytuje CECAF poradenství ohledně řídících opatření („opatření“) vládám členských států a příslušným regionálním organizacím. Protože má výbor pouze poradní funkci, nejsou jeho rozhodnutí pro jeho členy závazná.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               V souladu s postupy platnými pro regionální organizace pro řízení rybolovu bude postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních regionálních rybářských orgánů, jako je například CECAF, stanoven podle dvouúrovňového postupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté před každým výročním zasedání upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.

               Tento návrh rozhodnutí:

               ·obsahuje obecné zásady a směry, ale pokud možno také zohledňuje specifické vlastnosti CECCAF,

               ·stanovuje standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadují členské státy,

               ·zahrnuje zásady a směry nové společné rybářské politiky stanovené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  2
               , přičemž rovněž zohledňuje cíle sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  3
               ,

               ·zohledňuje společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  4
                a závěry Rady o něm
                  5
                a

               ·zohledňuje sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
                  6
               .

               4. Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  7
               .

               4.1.2.Použití v tomto případě

               CECAF je technický a regionální rybářský orgán zřízený usnesením FAO 1/48 z roku 1967 podle čl. VI odst. 2 zřizovacího aktu FAO. Rozhodnutí výboru CECAF („opatření“) sice nejsou pro jeho členy závazná, ale akty, které má CECAF přijímat, jsou akty, které mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je vedlejší, musí mít rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU jediný hmotněprávní základ, a sice ten, který si žádá hlavní účel nebo složka.

               4.2.2.Použití v tomto případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají rybolovu. Právním základem, který stanoví zásady, jež se mají v tomto stanovisku odrážet, je nařízení (EU) č. 1380/2013.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 43 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl tudíž být čl. 43 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie je členem Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF), regionálního rybářského výboru patřícího do Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO), zřízeného podle čl. VI odst. 2 zřizovacího aktu FAO.

               (2)Evropská unie je členem FAO.
                  8

               (3)Na základě rozsahu působnosti podle svých revidovaných stanov poskytuje CECAF poradenství ohledně řídících opatření („opatření“). Protože má výbor pouze poradní funkci, nejsou jeho rozhodnutí pro jeho členy závazná.

               (4)CECAF během zasedání výboru poskytne poradenství ohledně zachování a řízení živých mořských zdrojů.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve výboru CECAF v letech 2019–2023, neboť CECAF má přijímat akty, které mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie. Většina rozhodnutí Rady, která stanoví postoj Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu, jichž je Unie smluvní stranou, má být přezkoumána před výročním zasedáním těchto regionálních organizací pro řízení rybolovu v roce 2024. V zájmu zajištění soudržnosti postojů Unie ve všech regionálních organizacích pro řízení rybolovu a regionálních rybářských orgánech a zefektivnění přezkumného procesu by proto toto rozhodnutí Rady mělo být revidováno nejpozději před jakýmkoliv zasedáním výboru CECAF v roce 2024.

               (6)Společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  9
                a závěry Rady o něm
                  10
                stanoví, že hlavním prvkem činnosti Unie v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy a posílení spolupráce v klíčových oblastech oceánu s cílem zaplnit mezery v regionální správě.

               (7)Jak je uvedeno ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
                  11
               , měla by být přijata konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i ke snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.

               (8)S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti působnosti výboru CECAF a skutečnost, že v postoji Unie musí být zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání výboru CECAF, musí být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvenou v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2019–2023,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat během zasedání Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF), je uveden v příloze I.

               Článek 2

               Každoroční stanovení postoje, který má Unie zaujmout na zasedáních CECAF, se provádí v souladu s přílohou II.

               Článek 3

               Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději před jakýmkoliv zasedáním CECAF v roce 2024.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 1991 o přistoupení Evropského hospodářského společenství k Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO).

                     (2)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (5)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (6)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (8)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 1991 o přistoupení Evropského hospodářského společenství k Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO).

                     (9)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (10)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (11)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            PŘÍLOHY
            návrhu
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku

               PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF)

               1.ZÁSADY

               Unie v rámci výboru CECAF:

               a) jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním principu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, předcházet nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště, a dále pak podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii s cílem zajistit přiměřenou životní úroveň osobám, které jsou na rybolovných činnostech závislé, a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;

               b) usiluje o odpovídající zapojení zúčastněných stran do přípravné fáze pro opatření výboru CECAF přijatých v rámci CECAF v souladu se svými revidovanými stanovami;

               c) zajistí, aby opatření přijatá v rámci CECAF byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, jakož i Dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;

               d)podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu a regionálních rybářských orgánů v téže oblasti a podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a příslušnými organizacemi, jako jsou rybolovné organizace daného subregionu a regionální úmluvy pro mořské prostředí, případně i spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblasti působnosti, včetně mechanismů spolupráce v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu jiných populací než tuňáka podobné procesu zahájenému v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka;

               e) usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, zaměstnanosti, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;

               f)zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;

               g) řídí se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  1
               ;

               h) usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti spadající do pravomoci výboru CECAF na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného uplatňování těchto zásad a standardů;

               i) jedná v souladu se společným sdělením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  2
                a se závěry Rady o uvedeném společném sdělení
                  3
                a podporuje opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti výboru CECAF, případně i na zlepšení jeho správy a výkonnosti, zejména podporou reformy CECAF, kterou se výbor stane plnohodnotnou regionální organizací pro řízení rybolovu, čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech dimenzích.

               2.SMĚRY

               Tam, kde je to vhodné, usiluje Unie o to, aby byla v rámci výboru CECAF přijata následující opatření:

               a) opatření pro zachování a řízení živých mořských zdrojů v oblasti působnosti CECAF založená na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních;

               b) opatření pro sledování, kontrolu a dohled v oblasti spadající do působnosti výboru CECAF, včetně předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností;

               c) opatření k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností a akvakultury na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti spadající do působnosti výboru CECAF v souladu s mezinárodními pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři a opatření k předcházení nežádoucím úlovkům a co největšímu snížení nežádoucích úlovků, zejména zranitelných mořských druhů, a opatření k postupnému odstranění výmětů;

               d)opatření ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;

               e)společné přístupy s ostatními regionálními rybářskými orgány a regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, zejména s těmi, které jsou zapojeny do řízení rybolovu ve stejné oblasti;

               f)doporučení, která podporují provedení úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);

               g) dodatečná technická opatření založená na doporučeních podpůrných orgánů a pracovních skupin výboru CECAF.

               PŘÍLOHA II

               Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat
                  na zasedáních Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku

               Před každým zasedáním výboru CECAF, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí, která mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem a na základě uvedených údajů Komise předá Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním CECAF písemný dokument, ve kterém jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.

               Nelze-li v průběhu zasedání výboru CECAF, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. 11. 2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24. 3. 2017.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            2017/0314(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XIII (Doprava) Dohody o EHP

               Důvodová zpráva

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Cílem předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojené k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) je změnit přílohu XIII (Doprava) Dohody o EHP tak, aby se do Dohody o Evropském hospodářském prostoru začlenila směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/94/EU ze dne 22. října 2014 o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva
                  1
               .

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Připojená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru rozšiřuje stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jeho začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článku 91 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  2
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) ve spolupráci s Komisí předkládá předlohu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. ESVČ doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               cíle tohoto návrhu, kterým je zejména zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

               Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

               •Proporcionalita

               V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Žádné dopady na rozpočet vyplývající ze začlenění směrnice 2014/94/EU do Dohody o EHP se neočekávají.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Hlavní úpravy požadované ze strany ESVO

               Úprava b), článek 6

               Využití zemního plynu na Islandu není rozšířené, jelikož zde v současné době v oblasti zemního plynu neexistuje žádný trh, infrastruktura nebo podniky, a to ani v silniční dopravě či pro námořní plavidla. Žádný takový trh ani podniky zde v minulosti neexistovaly, ani se neočekává, že v budoucnu vzniknou, a žádné distribuční sítě pro plyn nebyly zatím vybudovány. S ohledem na výše uvedené skutečnosti by se článek 6 směrnice 2014/94/EU neměl na Island vztahovat.

               Úprava c), směrnice jako celek

               Vzhledem ke své specifické situaci bylo Lichtenštejnsko zcela osvobozeno z oblasti působnosti směrnice 2009/28/ES o využívání energie z obnovitelných zdrojů
                  3
               , která byla začleněna do Dohody o EHP a na níž směrnice 2014/94/ES na různých místech odkazuje.

               Lichtenštejnsko totiž nemá žádné pobřeží/přístavy ani letiště (kromě malého heliportu). Nejsou zde dálnice a co je nejdůležitější, Lichtenštejnsko se neúčastní sítě TEN-T, a žádá proto o osvobození od povinnosti provést směrnici 2014/94/EU.

               2017/0314 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XIII (Doprava) Dohody o EHP

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  4
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  5
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy XIII (Doprava) této dohody.

               (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/94/EU
                  6
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (4)Příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (5)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl být založen na připojeném návrhu rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy XIII (Doprava) Dohody o EHP, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 307, 28.10.2014, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (3)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).

                     (4)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (5)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (6)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/94/EU ze dne 22. října 2014 o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva (Úř. věst. L 307, 28.10.2014, s. 1.)

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            PŘÍLOHA

            návrh rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XIII (Doprava) Dohody o EHP

               PŘÍLOHA

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. .../2017

                  ze dne   ,

                  kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/94/EU ze dne 22. října 2014 o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva
                  1
                má být začleněna do Dohody o EHP.

               (2)Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Za bod 5 (zrušený) přílohy XIII Dohody o EHP se vkládá nový bod, který zní:

               „5a.32014 L 0094: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/94/EU ze dne 22. října 2014 o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva (Úř. věst. L 307, 28.10.2014, s. 1.)

               Pro účely této dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)Slova „ve Smlouvě o fungování EU“ v čl. 3 odst. 5 se ve vztahu ke státům ESVO nahrazují slovy „v Dohodě o EHP“.

               b)Článek 6 se nepoužije na Island.

               c)Tato směrnice se nevztahuje na Lichtenštejnsko.“

               Článek 2

               Znění směrnice 2014/94/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  2Článek 4

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

                     (1)

                        Úř. věst. L 307, 28.10.2014, s. 1.

                     (2)
                  * [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.2.2018
            COM(2018) 150 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku, Španělsku, Francii a Portugalsku

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Souvislosti návrhu

               Předmětem tohoto rozhodnutí je uvolnění prostředků ve výši 104 166 951 EUR z Fondu solidarity Evropské unie (FSEU), jehož účelem je poskytnout pomoc Řecku, Francii, Portugalsku a Španělsku na vypořádání se s následky katastrof, které tyto země postihly v průběhu roku 2017. Doprovodným dokumentem k tomuto rozhodnutí je návrh opravného rozpočtu (NOR) č. 1/2018
                  1
               , podle něhož by měly být do souhrnného rozpočtu na rok 2018 zapsány potřebné prostředky na závazky i platby, a to ve výši snížené o zálohu, jež byla již vyplacena (6 520 846 EUR).

               2.Informace a podmínky

               2.1Řecko – zemětřesení na ostrově Lesbos

               Dne 12. června 2017 postihlo ostrov Lesbos v kraji Severní Egeis zemětřesení o síle 6,3 stupně Richterovy stupnice. Série následných otřesů způsobila škody na soukromých obydlích, podnicích a místní infrastruktuře.

               1)Řecko požádalo o příspěvek z fondu FSEU dne 1. září 2017, tedy ve lhůtě 12 týdnů od vzniku prvních škod.

               2)Jedná se o přírodní katastrofu.

               3)Řecké orgány odhadují celkové přímé škody na 54,4 milionu EUR. Žádost byla předložena na základě kritérií pro „regionální přírodní katastrofu“ podle čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  2
                (dále jen „nařízení“), kterým se „regionální přírodní katastrofou“ rozumí jakákoli přírodní katastrofa, jež má v regionu na úrovni NUTS 2 způsobilého státu za následek přímé škody přesahující 1,5 % hrubého domácího produktu (HDP) daného regionu. Škody způsobené na ostrově Lesbos představují 2,14 % HDP kraje Severní Egeis
                  3
               , který je regionem na úrovni NUTS 2, a tudíž přesahují prahovou hodnotu ve výši 1,5 % regionálního HDP stanovenou v nařízení.

               4)Řecko ve své žádosti požádalo o vyplacení zálohy podle článku 4a nařízení. Dne 24. října 2017 Komise přijala prováděcí rozhodnutí C(2017) 7203, kterým se Řecku poskytuje 10% záloha z předpokládaného finančního příspěvku z fondu FSEU, tedy 135 912 EUR. Tato částka byla 9. listopadu 2017 Řecku v plném rozsahu vyplacena.

               5)Řecko ve své žádosti podrobně popsalo situaci po zemětřesení a úsilí vyvinuté na pomoc postiženému obyvatelstvu. Ve své zprávě Řecko uvedlo, že na ostrově Lesbos bylo zemětřesením poškozeno 12 obcí. Došlo ke zničení více než poloviny obce Vrisa, jejíchž 850 obyvatel muselo být kvůli silným následným otřesům na delší dobu evakuováno. Bylo nutné opravit 776 domů a znovu postavit 200 domů. Školy v postižené oblasti zůstaly uzavřeny. Zřítila se kupole kostela sv. Pantaleona v Plomari. Sesuvy půdy uzavřely hlavní komunikaci mezi městy Mytilini a Plomari v obci Agios Isidoros a silnici do Melinty. Vážným způsobem byly poškozeny i historické památky, včetně přírodovědného muzea v obci Vrisa, které spadá pod Národní Kapodistriovu univerzitu v Athénách. Ke škodám menšího rozsahu došlo ve městě Chios a obci Kampos.

               6)Náklady na záchranná opatření a opatření na obnovu, která jsou způsobilá pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, odhadlo Řecko na 12,7 milionu EUR.

               7)Řecké orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.

               8)Zasažená oblast je „přechodovým regionem“ ve smyslu klasifikace pro účely evropských strukturálních a investičních fondů (2014–2020). Řecké orgány v žádosti Komisi neoznámily, že by měly v úmyslu přesunout prostředky z programů v rámci ESI fondů na opatření na obnovu.

               9)Řecko nespustilo mechanismus civilní ochrany Unie.

               10)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, není v současnosti proti Řecku vedeno žádné řízení o nesplnění povinnosti.

               11)Na základě série silných zemětřesení, které Řecko postihly v letech 1978–1981, se řecká vláda rozhodla vytvořit rámec pro prevenci a řízení rizika přírodních katastrof. Jeho cílem je zvýšit odolnost místních komunit prostřednictvím rámce pro provádění politik na snižování známých rizik, řízení dopadu zemětřesení a postupů/opatření k prevenci nových rizik. Řecký systém antiseismické civilní ochrany se opírá o opatření zaměřená především na snížení zranitelnosti, čehož dosahuje předcházením a snižováním rizik (a škod) a řešením nouzových situací a následků katastrof.

               2.2Francie – hurikány Irma a Maria na ostrovech Svatý Martin a Guadeloupe

               Ve dnech 5. a 6. září 2017 postupoval hurikán 5. kategorie pojmenovaný Irma s nebývalou silou napříč severozápadním Karibikem, kde usmrtil a zranil mnoho lidí a zanechal po sobě zpustošená území. Oko hurikánu Irma se přehnalo přes ostrov Svatý Martin průměrnou rychlostí 290–295 km/h a zničilo více než 90 % ostrova. Pouhé dva týdny poté, ve dnech 18. a 19. září, se přes Karibik přehnal další hurikán 5. kategorie pojmenovaný Maria, který se zformoval za stejných meteorologických a klimatických podmínek jako Irma, a opět způsobil závažné škody na ostrovech Svatého Martina, Guadeloupe a v části Martiniku.

               1)Francie požádala o příspěvek z fondu FSEU dne 27. listopadu 2017, tedy ve lhůtě 12 týdnů od zaznamenání prvních škod.

               2)Jedná se o přírodní katastrofu.

               3)Francouzské orgány odhadují celkové přímé škody v důsledku této katastrofy na 1 956,2 milionu EUR. Žádost byla předložena na základě kritérií pro „regionální přírodní katastrofu“ podle čl. 2 odst. 3 nařízení. Žádost Francie se týká jediného regionu na úrovni NUTS 2, do kterého patří Svatý Martin a Guadeloupe. Jelikož se jedná o nejvzdálenější region ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie, použije se na škodu nižší prahová hodnota ve výši 1 % HDP regionu. Oznámené přímé škody představují 21,9 % HDP regionu
                  4
                a výrazně přesahují 1% strop, který podle nařízení platí pro nejvzdálenější regiony.

               4)Francie ve své žádosti požádala o vyplacení zálohy podle článku 4a nařízení. Dne 12. prosince 2017 Komise přijala prováděcí rozhodnutí C(2017) 8726, kterým se poskytuje 10% záloha z předpokládaného finančního příspěvku z fondu FSEU, tedy 4 890 603 EUR. Záloha byla Francii vyplacena ve dvou splátkách: v prosinci 2017 (2 369 757 EUR) a lednu 2018 (2 520 846 EUR).

               5)Francouzské orgány ve své žádosti podrobně popisují rozsah zkázy, již po sobě oba hurikány zanechaly. Síla větru o rychlosti přes 275 km/h, s jakou Irma, hurikán 5. kategorie, bičovala dané území po dobu 3 dnů, nemá v historii obdoby. Ani ne dva týdny poté, zasáhl Karibik další hurikán, tentokrát Maria, jenž způsobil škody zejména na Guadeloupu. Nejméně 35 lidí v karibské oblasti zahynulo. V nejkrizovějším období bylo do postižených oblastí vysláno 3 000 hasičů, záchranářů, lékařů, policistů a vojáků, aby se podíleli na záchranných operacích a poskytovali pomoc a ochranu místnímu obyvatelstvu. Mezi obyvatelstvo bylo rozděleno 226 tun potravin a 735 000 litrů vody. Bylo zajištěno provizorní ubytování, jež zabezpečilo přijatelné podmínky bydlení. Na ostrově Svatý Martin bylo poryvy větru poškozeno 90 % budov, z čehož 25 % bylo zcela zničeno a 40 % bude vyžadovat rozsáhlejší stavební zásahy. Hospodářství ostrova je založeno především na cestovním ruchu. Kvůli hurikánu lze v tomto odvětví očekávat dlouhodobou nezaměstnanost, přičemž strmě roste celková míra nezaměstnanosti. Na Guadeloupu byly po úderu hurikánu Maria v noci z 18. na 19. září 2017 mobilizovány veškeré složky státu na odklízení překážek z komunikací, záchranné operace a pomoc obyvatelstvu k návratu do běžného života. 60 000 domácností na Guadeloupu se ocitlo na několik dní bez elektřiny a v řadě oblastí byla přerušena dodávka vody. Byla poškozena řada banánových plantáží, jednoho z důležitých zdrojů příjmů na Guadeloupu, a potrvá dva roky, než dojde k úplnému obnovení produkce.

               6)Náklady na záchranná opatření a opatření na obnovu, která jsou způsobilá pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, odhadla Francie na 191,4 milionu EUR.

               7)Francouzské orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.

               8)Zasažené nejvzdálenější regiony jsou „méně rozvinutými regiony“ ve smyslu klasifikace pro účely evropských strukturálních a investičních fondů (2014–2020). Francouzské orgány Komisi oznámily, že mají v úmyslu přesunout prostředky z programů v rámci ESI fondů na opatření na obnovu.

               9)Na žádost Francie byl aktivován mechanismus civilní ochrany Unie. Komise navíc uvolnila částku ve výši 2,4 milionu EUR na okamžitou humanitární pomoc ostrovům ležícím v regionu zasaženém hurikánem Irma. Na podporu humanitární pomoci byla také využita služba satelitního mapování v rámci programu Copernicus.

               10)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, není v současnosti proti Francii vedeno žádné řízení o nesplnění povinnosti.

               2.3Portugalsko – lesní požáry v regionu Centro

               Od června do října 2017 Portugalsko čelilo několika vlnám rozsáhlých lesních požárů vyvolaných vedry, silným větrem a extrémně nízkou vlhkostí. Požáry postihly především regiony středního a severního Portugalska a zničily základní veřejnou infrastrukturu, veřejné budovy, soukromá obydlí a podniky a znehodnotily zemědělskou a zalesněnou půdu.

               1)První vlna požárů vypukla v regionu Centro 17. června 2017. Portugalsko velmi rychle již 17. července 2017, a tedy dalece před uplynutím dvanáctitýdenní lhůty pro podávání žádostí, předložilo první žádost o příspěvek z fondu FSEU. Mezi červencem a říjnem však bylo znovu zasaženo rozsáhlými požáry. S ohledem na tyto události Portugalsko svou žádost aktualizovalo 13. října 2017 a poté znovu 14. prosince 2017. Rovněž pozměnilo odhad souhrnné výše škod, jež požáry od června do října 2017 způsobily.

               2)Jedná se o přírodní katastrofu.

               3)Portugalské orgány ve své konečné žádosti odhadují výši celkových přímých škod způsobených požáry od června do října na 1 458,0 milionů EUR. Žádost byla předložena s odvoláním na „závažnou přírodní katastrofu“ podle čl. 2 odst. 2 nařízení. Uvedená částka představuje 0,832 % HND Portugalska, a překračuje tedy prahovou hodnotu pro uvolnění prostředků z Fondu solidarity na pomoc při „závažných katastrofách“. V roce 2017 tato prahová hodnota činila 1 051,6 milionu EUR (tj. 0,6 % HND Portugalska). Katastrofa tedy naplňuje znaky „závažné přírodní katastrofy“, a tudíž spadá do oblasti působnosti nařízení.

               4)Portugalsko ve své žádosti požádalo o vyplacení zálohy podle článku 4a nařízení. Dne 9. listopadu 2017 Komise přijala prováděcí rozhodnutí C(2017) 7517, kterým se poskytuje záloha ve výši 1 494 331 EUR. Tato částka byla určena na základě prvního odhadu škody z července 2017 a představuje 10 % finančního příspěvku z fondu FSEU stanoveného v té době. Záloha byla Portugalsku vyplacena v plné výši dne 29. listopadu 2017.

               5)Portugalské orgány ve své žádosti podrobně popisují snahy o uhašení požárů, jakož i následky a důsledky katastrofy. Požáry mezi 17. červnem a 17. říjnem 2017 postihly zejména regiony ve střední a severní části země. Při červnovém požáru u obce Pedrógão Grande zemřelo 64 lidí. Celkově si požáry vyžádaly životy téměř stovky lidí a velký počet zraněných. Měly závažný dopad na běžný život obyvatelstva a jeho majetek. Rozsáhlá plocha zničená požáry, která je popsána v žádosti, byla zmapována v Evropském systému informací o lesních požárech (EFFIS). Podle EFFIS byla požáry závažně postižena plocha o rozsahu 491 094 hektarů, z čehož 89 419 hektarů tvoří zemědělská půda a 401 675 hektarů lesy a jiná zalesněná půda.

               6)Náklady na záchranná opatření a opatření na obnovu, která jsou způsobilá pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, odhadlo Portugalsko na 211,0 milionů EUR.

               7)Portugalské orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.

               8)Zasažené oblasti jsou „méně rozvinutými regiony“ ve smyslu klasifikace pro účely evropských strukturálních a investičních fondů (2014–2020). Portugalské orgány Komisi oznámily, že mají v úmyslu přesunout prostředky z programů v rámci ESI fondů na opatření na obnovu.

               9)Na základě žádosti Portugalska byl aktivován mechanismus civilní ochrany Unie s cílem pomoci v boji proti požárům.

               10)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, není v současnosti proti Portugalsku vedeno žádné řízení o nesplnění povinnosti.

               11)Žádost Portugalska podává přehled o prováděných preventivních opatřeních. Jedná se například o usnesení Rady ministrů č. 56/2015, jež bylo zveřejněno v Úředním věstníku Portugalské republiky č. 147 ze dne 30. července 2015. Tímto usnesením se schvaluje Strategický rámec politiky v oblasti klimatu, Vnitrostátní program pro změnu klimatu a Národní strategie adaptace na změnu klimatu, tedy strategické dokumenty, které jsou v souladu s legislativou EU v oblasti prevence a řízení rizik souvisejících s katastrofálními lesními požáry.

               2.3Španělsko – lesní požáry v Galicii

               Rozsáhlé přírodní požáry propukly na severozápadě Španělska v Galicii v období od 10. do 17. října 2017. Příčinou požárů byly stejné meteorologické podmínky jako v Portugalsku, tj. vedra, vítr a extrémně nízká vlhkost. Požáry značně poničily základní veřejnou infrastrukturu, soukromá obydlí, podniky a zalesněnou půdu.

               1)Španělsko požádalo o příspěvek z fondu FSEU dne 22. prosince 2017, tedy ve lhůtě 12 týdnů od zaznamenání prvních škod dne 10. října 2017.

               2)Jedná se o přírodní katastrofu.

               3)Španělské orgány odhadují celkové přímé škody způsobené touto katastrofou na 129,1 milionu EUR. Částka je výrazně pod prahovou hodnotou pro závažnou katastrofu, která v případě Španělska v roce 2017 činila 3 378,5 milionu EUR (tj. 3 miliardy EUR v cenách roku 2011). Je rovněž pod prahovou hodnotou pro tzv. regionální katastrofu, která činí 1,5 % hrubého domácího produktu daného regionu, což je v případě Galicie 808 milionů EUR. Katastrofa tak nenaplňuje znaky „závažné přírodní katastrofy“ ani „regionální přírodní katastrofy“, jak je definuje nařízení. Španělsko však bylo postiženo kvůli stejným meteorologickým podmínkám, které způsobily závažnou katastrofu v Portugalsku. Španělské orgány proto podaly žádost s odkazem na „závažnou přírodní katastrofu v sousedním způsobilém státě“ podle čl. 2 odst. 4 nařízení, v kterém se stanoví, že způsobilý stát postižený stejnou katastrofou, jaká byla v sousedním způsobilém státě označena za závažnou katastrofu, může rovněž čerpat pomoc z fondu FSEU.

               4)Španělské orgány ve své žádosti požádaly o vyplacení zálohy. Vzhledem k nízké úrovni škody a nízké výši předpokládané pomoci nebyla výplata zálohy odůvodněná.

               5)Španělské orgány poskytly podrobný popis dopadů katastrofy. Byla spálena plocha o rozloze 49 171 hektarů lesa a lesních porostů, včetně lokalit Natura 2000. Záchranné složky nasadily 300 pracovníků a 112 vozidel. Hašení požárů se účastnilo 487 dobrovolníků. Požáry postihly 96 730 obyvatel. Čtyři lidé zahynuli. Celkově bylo postiženo 151 z 315 měst a obcí v Galicii. Z hospodářského hlediska bylo nejvíce zasaženo lesnictví, jehož celkové přímé škody se odhadují na více než 93,4 milionu EUR. Španělsko rychle reagovalo na nejnaléhavější potřeby obyvatelstva postiženého požáry, například poskytováním sociální pomoci, dočasného ubytování a prováděním základních nouzových operací a obnovy infrastruktury.

               6)Náklady na záchranná opatření a opatření na obnovu, která jsou způsobilá pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, odhadlo Španělsko na 18,7 milionu EUR.

               7)Španělské orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.

               8)Zasažený region Galicie je „rozvinutějším regionem“ ve smyslu klasifikace pro účely evropských strukturálních a investičních fondů (2014–2020). Španělské orgány v žádosti Komisi neoznámily, že by měly v úmyslu přesunout prostředky z programů v rámci ESI fondů na opatření na obnovu.

               9)Španělsko nepožádalo o aktivaci mechanismu civilní ochrany Unie.

               10)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, není v současnosti proti Španělsku vedeno žádné řízení o nesplnění povinnosti.

               11)Španělsko ve své žádosti odkazuje na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU ze dne 17. prosince 2013 o mechanismu civilní ochrany Unie. Územní havarijní plán pro Galicii (PLATERGA) stanoví soubor pravidel a postupů, kterými se řídí orgány veřejné správy při přijímání opatření a prevence v případě mimořádných situací, jež se v Galicii vyskytnou. Kromě toho existuje zvláštní plán civilní ochrany v případě lesních požárů nazvaný PEIFOGA, aktualizovaný v roce 2015.

               2.5Závěr

               Katastrofy uvedené v žádostech, které podaly Řecko, Francie, Portugalsko a Španělsko, z výše uvedených důvodů splňují podmínky pro uvolnění prostředků z fondu FSEU stanovené v nařízení.

               3.Financování z přídělů z FSEU na rok 2018

               Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  5
                (dále jen „nařízení o VFR“), a zejména článek 10 uvedeného nařízení, umožňuje uvolnit z FSEU prostředky do výše ročního stropu 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011). Způsoby uvolnění prostředků z fondu jsou stanoveny v bodě 11 Interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  6
               .

               Jelikož hlavním důvodem zřízení FSEU byla solidarita, zastává Komise názor, že pomoc z fondu by měla být progresivní. To znamená, že v souladu s dosavadní praxí by na část škody, která přesahuje prahovou hodnotu částky pro uvolnění finančních prostředků FSEU v případě „závažné přírodní katastrofy“ (tj. 0,6 % HND nebo 3 miliardy EUR v cenách roku 2011, podle toho, která částka je nižší), měla být poskytnuta pomoc vypočítaná podle vyšší sazby než na část škody do výše prahové hodnoty. V minulosti se při stanovování příspěvků na závažné katastrofy používala sazba 2,5 % z objemu celkových přímých škod pod úrovní stropu a sazba 6 % z objemu škod nad úrovní stropu. U regionálních katastrof a katastrof uznávaných v rámci ustanovení o „sousedním státu“ se použije sazba 2,5 %.

               Příspěvek nesmí přesáhnout celkové odhadované náklady na způsobilá opatření. Metodika výpočtu pomoci byla stanovena ve výroční zprávě FSEU (2002–2003) a schválena Radou a Evropským parlamentem.

               V reakci na žádosti Řecka, Francie, Portugalska a Španělska byl finanční příspěvek z FSEU vypočten na základě odhadu celkových přímých škod takto:

                        Členský stát

                        Zařazení katastrofy

                        Celkové přímé škody

                        (v mil. EUR)

                        Strop pro závažnou katastrofu

                        (v mil. EUR)

                        2,5 % přímých škod do výše stropu

                        (v EUR)

                        6 % přímých škod převyšujících strop

                        (v EUR)

                        Celková výše navrhované pomoci

                        (v EUR)

                        Vyplacená záloha

                        (v EUR)

                        ŘECKO

                        Regionální

                        (čl. 2 odst. 3)

                        54,365

                        1 057,800

                        1 359 119

                        -

                        1 359 119

                        135 912

                        FRANCIE

                        Regionální

                        (čl. 2 odst. 3)

                        1 956,241

                        3 378,487

                        48 906 025

                        -

                        48 906 025

                        4 890 603

                        PORTUGALSKO

                        Závažná

                        (čl. 2 odst. 2)

                        1 457,966

                        1 051,566

                        26 289 150

                        24 383 982

                        50 673 132

                        1 494 331

                        ŠPANĚLSKO

                        Regionální

                        (čl. 2 odst. 4)

                        129,147

                        3 378,487

                        3 228 675

                        -

                        3 228 675

                        CELKEM

                        104 166 951

                        6 520 846

               V souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o VFR na počátku roku 2018 bylo na uvolnění prostředků z FSEU k dispozici celkem 421 142 057 EUR. Jedná se o součet zbývajícího přídělu na rok 2018 ve výši 280 371 754 EUR (tj. rozdíl částky 574 342 834 EUR a částky 293 971 080 EUR uvolněné již v roce 2017
                  7
               ), a zbývajícího přídělu na rok 2017 ve výši 140 770 303 EUR, jenž zůstal nevyčerpán a byl přenesen do roku 2018.

               V této fázi roku 2018 lze z FSEU uvolnit částku ve výši 277 556 348 EUR. Tato částka odpovídá rozdílu celkové částky, kterou bylo možno z FSEU uvolnit na počátku roku 2018 (421 142 057 EUR), a částky ve výši 143 585 709 EUR, jejímž zadržením v FSEU je plněna povinnost podle čl. 10 odst. 1 nařízení o VFR ponechat zde 25 % z přídělu na rok 2018 do 1. října 2018.

                        Financování z FSEU – souhrn

                        Částka

                        EUR

                        Příděl na rok 2017 přenesený do roku 2018

                        140 770 303

                        Příděl na rok 2018

                        574 342 834

                        Příděl na rok 2018 přidělený v předstihu již v roce 2017 v souladu s čl. 10 odst. 2 nařízení o VFR

                        –293 971 080

                        ----------------

                        Počátkem roku 2018 k dispozici celkem

                        421 142 057

                        Minus uvolněno již v roce 2018

                        -

                        Minus zadržených 25 % z přídělu na rok 2018

                        –143 585 709

                        ----------------

                        Maximální aktuálně disponibilní částka (příděly na rok 2017 a 2018)

                        277 556 348

                        Celková částka navržené pomoci pro Řecko, Francii, Portugalsko a Španělsko

                        104 166 951

                        Zbývající disponibilní částka do 1. října 2018

                        173 389 387

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku, Španělsku, Francii a Portugalsku

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  8
               , a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  9
               , a zejména na bod 11 této dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Cílem Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem oblastí postižených přírodními katastrofami.

               (2)Podle článku 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  10
                nesmí výše fondu přesáhnout maximální roční částku 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011).

               (3)V návaznosti na zemětřesení, které dne 12. června 2017 zasáhlo ostrov Lesbos v kraji Severní Egeis, předložilo Řecko dne 1. září 2017 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

               (4)V návaznosti na přírodní požáry, které od 10. do 17. října 2017 sužovaly severozápadní Španělsko v regionu Galicie, předložilo Španělsko dne 22. prosince 2017 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

               (5)V návaznosti na hurikán Irma, který ve dnech 5. a 6. září 2017 zasáhl ostrov Svatý Martin, a na hurikán Maria, který ve dnech 18. a 19. září 2017 zasáhl Guadeloupe, předložila Francie dne 27. listopadu 2017 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

               (6)V návaznosti na silné požáry, které propukly dne 17. června 2017, předložilo Portugalsko žádost o uvolnění prostředků z fondu poprvé dne 17. července 2017. Avšak s ohledem na další požáry, které Portugalsko zasáhly v období od června do října 2017, Portugalsko svou žádost aktualizovalo dne 13. října 2017 a poté znovu dne 14. prosince 2017. Rovněž pozměnilo odhad souhrnné výše škod, jež požáry od června do října 2017 způsobily.

               (7)Žádosti Řecka, Španělska, Francie i Portugalska splňují podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z fondu podle článku 4 nařízení (ES) č. 2012/2002.

               (8)Z fondu by proto měly být uvolněny prostředky na finanční příspěvek Řecku, Francii, Portugalsku a Španělsku.

               (9)K tomu, aby doba potřebná pro uvolnění prostředků z fondu byla co nejkratší, by toto rozhodnutí mělo být použitelné ode dne svého přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2018 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje ve prospěch Řecka částka ve výši 1 359 119 EUR, ve prospěch Španělska částka ve výši 3 228 675 EUR, ve prospěch Francie částka ve výši 48 906 025 EUR a ve prospěch Portugalska částka ve výši 50 673 132 EUR, a to formou prostředků na závazky a prostředků na platby.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se ode dne … [datum jeho přijetí]**.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                     (1)

                        COM(2018) 155, 22.2.2018.

                     (2)

                        Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (3)

                        EL41 = Podle údajů z roku 2014 je HDP regionu Voreio Aigaio / Severní Egeis 2 545 milionů EUR.

                     (4)

                        Podle údajů z roku 2014 jde o částku 8 928 milionů EUR.

                     (5)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (6)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (7)

                        Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1599 ze dne 13. září 2017 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Itálii.

                     (8)

                        Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (9)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (10)

                        Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).