				|

		52012PC0185

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Dánsku povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 75 směrnice Rady 2006/112/ES /* COM/2012/0185 final - 2012/0093 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Podle článku 395 směrnice Rady
2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému
daně z přidané hodnoty[1]
(dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh
Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl zvláštní
opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je
zjednodušit postup výběru daně z přidané hodnoty (DPH) nebo
zabránit určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým
povinnostem.
Dopisem zaevidovaným Komisí dne 5. září 2011
Dánsko požádalo o povolení zavést opatření odchylující se od článku
75 směrnice o DPH.
V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o
DPH uvědomila Komise dopisem ze dne 14. března 2012 o žádosti
Dánska ostatní členské státy. Dopisem ze dne 15. března 2012 oznámila
Komise Dánsku, že má již k dispozici veškeré informace, které považuje za
nezbytné k posouzení žádosti způsobem uvedeným níže.
Dánsko v současnosti využívá ustanovení o
zachování původního stavu podle článku 176 směrnice o DPH, pokud
jde o odpočet DPH z kupní ceny a z provozních nákladů lehkých
nákladních vozidel s nejvyšší přípustnou hmotností do tří tun. Hlavní
charakteristiky uvedeného ustanovení: Podnik, který takové lehké nákladní
vozidlo zaregistruje jako výhradně sloužící pro účely podnikání, má
nárok na odpočet DPH z kupní ceny a z provozních nákladů vozidla v
plné výši. Na druhou stranu podnik, který takové lehké nákladní vozidlo
zaregistruje pro účely podnikání i pro osobní potřebu, nemá nárok na
odpočet DPH z kupní ceny, ale může si odečíst DPH z provozních
nákladů vozidla v plné výši. Pokud je lehké nákladní vozidlo
zaregistrované pro použití výlučně pro účely podnikání
následně použito pro soukromé účely (i kdyby k tomu došlo jen
jednou), osoba povinná k dani ztrácí svůj nárok na odpočet DPH z
kupní ceny v plné výši.
Tento systém může být složitý a
administrativně nákladný jak pro osobu povinnou k dani, tak pro
daňovou správu, a Dánsko proto požádalo o odchylku umožňující
zjednodušený postup.
Na základě odchylky by Dánsko zavedlo zvláštní
opatření pro lehká nákladní vozidla s nejvyšší přípustnou hmotností
do tří tun. V souladu s tímto zvláštním opatřením si může osoba
povinná k dani zaregistrovat vozidlo výlučně pro účely podnikání
a odečíst DPH z nákupu a z provozních nákladů vozidla, tak jak je
tomu na základě současného ustanovení o zachování původního
stavu. Pokud by však osoba povinná k dani vozidlo použila pro soukromé
účely, neztratila by již nárok na odpočet z kupní ceny vozidla, ale
namísto toho by byla oprávněna vypočítat daň ze soukromého
využití na paušálním základě, a to nejvýše během dvaceti dnů v
každém kalendářním roce (systém „platby za den“).
Dánské orgány s využitím vnitrostátních statistik
a na základě modelu úplných nákladů stanovily částku 40 DKK
denně, která zahrnuje pouze DPH. Podobná platba na základě odlišných
vnitrostátních právních předpisů bude požadována na pokrytí na
daně z příjmu při likvidaci podnikového automobilu, stejně
jako příplatek k silniční dani. Pokud by osoba povinná k dani vozidlo
používala více než dvacet dnů v kalendářním roce, uplatnila by se
stávající pravidla o zachování původního stavu a osoba povinná k dani by
nárok na odpočet kupní ceny vozidla ztratila v plné výši.
Dánské finanční úřady vytvoří
elektronický systém, jehož prostřednictvím budou osoby povinné k dani tuto
denní částku moci uhradit online.
Dánské orgány se domnívají, že toto nové
opatření osobám povinným k dani zjednoduší splnění jejich povinnosti
ohledně vedení účetnictví (platbou online v rámci systému platby za
den namísto úhrady veškeré DPH původně nárokované při koupi
lehkého nákladního vozidla) a finančním úřadům vybírání a
stanovení daně. Opatření nepovede k rozšíření ustanovení o
zachování původního stavu a dánský systém díky němu bude více v
souladu s obecnými pravidly pro DPH.
Osoba povinná k dani by i nadále mohla
zaregistrovat své lehké nákladní vozidlo pro účely podnikání i pro
soukromé použití a využívat stávající systém, pokud jí vyhovuje.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Rozhodnutí povoluje Dánsku zavést zvláštní
opatření odchylující se od směrnice o DPH, pokud jde o účtování
DPH za soukromé použití některých vozidel.
Toto rozhodnutí vychází z článku 395
směrnice o DPH.
Toto rozhodnutí se týká povolení uděleného
členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a nepředstavuje
žádnou povinnost.
Vzhledem k přísnému časovému omezení a
omezení oblasti působnosti je zvláštní opatření zřejmě
úměrné sledovanému cíli.
Podle článku 395 směrnice o DPH je
odchylka od společných pravidel pro DPH možná pouze v případě,
že ji jednomyslně povolí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je jediným
vhodným nástrojem, neboť může být určeno jednotlivému
členskému státu.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné nepříznivé důsledky pro
rozpočet Evropské unie.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Návrh obsahuje ustanovení o skončení
platnosti.
2012/0093 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se Dánsku povoluje zavést zvláštní
opatření odchylující se od článku 75 směrnice Rady 2006/112/ES
(Pouze dánské znění je závazné)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
hodnoty[2],
a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dopisem zaevidovaným Komisí
dne 5. září 2011 požádalo Dánsko o povolení uplatnit opatření
odchylující se od ustanovení směrnice 2006/112/ES upravující právo
odečíst daň na vstupu.
(2)       V souladu
s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES uvědomila
Komise dopisem ze dne 14. března 2012 o žádosti Dánska
ostatní členské státy. Dopisem ze dne 15. března 2012
uvědomila Komise Dánsko, že má k dispozici všechny údaje, které považuje
za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)       V současnosti podle
článku 176 směrnice 2006/112/ES platí, že pokud je lehké nákladní
vozidlo s nejvyšší přípustnou hmotností do tří tun zaregistrováno u
dánských orgánů výlučně pro účely podnikání, je osoba
povinná k dani oprávněna odečíst daň na vstupu z kupní ceny a z
provozních nákladů vozidla v plné výši. Pokud je toto vozidlo
následně používáno pro soukromé účely, ztrácí osoba povinná k dani
právo na odpočet DPH z kupní ceny vozidla.
(4)       Vzhledem k tomu, že tento
systém osoby povinné k dani i daňovou správu velmi zatěžuje, požádaly
dánské orgány o povolení uplatnit zvláštní opatření odchylující se od
článku 75 směrnice 2006/112/ES. Toto opatření umožňuje
osobám povinným k dani, které vozidlo zaregistrovaly výlučně pro
účely podnikání, aby jej používaly i pro jiné účely a vypočítaly
základ daně za domnělé plnění podle článku 75 směrnice
2006/112/ES na denním paušálním základě, namísto aby ztratily nárok na
odpočet DPH z kupní ceny vozidla.
(5)       Tento zjednodušený
způsob výpočtu je však omezen na dvacet dnů nepodnikatelského
využití v každém kalendářním roce a paušální částka DPH, která má být
uhrazena, je stanovena na 40 DKK za každý den nepodnikatelského využití. Dánská
vláda tuto částku stanovila analýzou vnitrostátních statistik.
(6)       Toto opatření, které se
použije na lehká nákladní vozidla s nejvyšší přípustnou hmotností do
tří tun, by zjednodušilo povinnosti ve vztahu k DPH osob povinných k dani,
které vozidlo registrované pro účely podnikání příležitostně
využívají k nepodnikatelským účelům. Osoba povinná k dani by se však
stále mohla rozhodnout zaregistrovat své vozidlo pro účely podnikání i pro
osobní využití, kdy by ztratila nárok na odpočet DPH při nákupu
lehkého nákladního vozidla, avšak neplatila by denní poplatek za jakékoli
soukromé využití.
(7)       Zavedení opatření
zajišťujícího, že osoba povinná k dani, která vozidlo registrované pro
účely podnikání příležitostně využívá k nepodnikatelským
účelům, není připravena o plný nárok na odpočet daně
na vstupu z uvedeného vozidla, by bylo v souladu s obecnými pravidly pro
odpočet stanovenými ve směrnici 2006/112/ES.
(8)       Uvedené povolení by mělo
platit po omezenou dobu, a jeho platnost by tudíž měla skončit
dnem 31. prosince 2014. S ohledem na zkušenosti získané
k uvedenému datu by mělo být provedeno hodnocení, zda je odchylka i
nadále opodstatněná.
(9)       Toto opatření nebude mít
vliv na vlastní zdroje Evropské unie pocházející z daně
z přidané hodnoty,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pokud osoba povinná k dani využívá pro
soukromé účely své nebo svých zaměstnanců nebo obecněji k
jiným účelům než pro účely svého podnikání lehké nákladní
vozidlo, které bylo zaregistrováno výlučně pro účely podnikání,
povoluje se Dánsku odchylně od článku 75 směrnice 2006/112/ES
stanovit základ daně odkazem na paušální sazbu za každý den uvedeného
využití.
Denní paušální sazba uvedená v prvním
pododstavci je 40 DKK.
Článek 2
Opatření uvedené v článku 1 se
použije pouze na lehká nákladní vozidla o maximální přípustné celkové
hmotnosti tří tun.
Toto opatření se nepoužije, pokud doba
nepodnikatelského využití překročí dvacet dní za kalendářní rok.
Článek
3
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne
31. prosince 2014.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Dánskému
království.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně

[1]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.3.2016
            COM(2016) 171 final
            2016/0089(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se mění rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               1.1. Ustanovení čl. 78 odst. 3 Smlouvy a stávající dočasné relokační mechanismy

                  Jako součást společné politiky v oblasti azylu poskytuje čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování EU (SFEU) specifický právní základ pro řešení nouzových situací. Toto ustanovení umožňuje Radě, aby na základě návrhu Evropské komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijala dočasná opatření ve prospěch členského státu (členských států), který (které) čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí na území jednoho nebo více členských států. Dočasná opatření podle čl. 78 odst. 3 SFEU mají výjimečnou povahu. Mohou se použít pouze v případě, je-li dosaženo určité míry naléhavosti a závažnosti problémů vzniklých v azylovém systému členského státu (členských států) v důsledku náhlého přílivu státních příslušníků třetích zemí.

                  Na základě čl. 78 odst. 3 SFEU přijala Rada dvě rozhodnutí, která stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523
                     1
                   má být z Itálie a Řecka do jiných členských států relokováno 40 000 žadatelů o mezinárodní ochranu. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601
                     2
                   má být z Itálie a Řecka a z jiných členských států, pokud čelí nouzové situaci, relokováno 120 000 žadatelů o mezinárodní ochranu.

                  Podle čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 by od 26. září 2016 mělo být 54 000 ze 120 000 žadatelů přemístěno z Itálie a Řecka na území jiných členských států, pokud Komise do uvedeného data (jak stanoví čl. 4 odst. 3 zmíněného rozhodnutí) nenavrhne přidělit je jinému relokujícímu členskému státu (členským státům), který (které) čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem osob.

                  Podle čl. 1 odst. 2 Komise situaci související s masivním přílivem státních příslušníků třetích zemí do členských států neustále sleduje a podle potřeby předloží návrhy na změnu rozhodnutí 2015/1601 s cílem zohlednit vývoj situace na místě a jeho dopad na relokační mechanismus, jakož i měnící se tlak na členské státy, zejména ty, jež jsou vystaveny největšímu náporu.

               Situace je i nadále kritická. Podle údajů agentury Frontex přicházelo během prvních měsíců roku 2016 z Turecka na území Řecka nelegálně v průměru 2 000 až 3 000 osob denně. Omezení zavedená na hranici mezi Řeckem a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií ještě zvýšila tlak na Řecko
                  3
                a také prohloubila riziko vzniku nových migračních tras přes jiné členské státy EU, až se zlepší povětrnostní podmínky. Tyto nové migrační trasy pravděpodobně ovlivní členské státy, jež jsou vystaveny největšímu náporu.

               Dne 16. března přijala Komise první zprávu o relokaci a znovuusídlování, čímž splnila svou povinnost podle článku 12 obou uvedených rozhodnutí Rady
                  4
               . Uvedené sdělení shrnuje zjištěné problémy a zkušenosti získané v počátečních měsících provádění programů relokace a znovuusídlování a navrhuje doporučení a opatření, jež lze v krátkodobém horizontu přijmout, aby se míra plnění zvýšila.

               Hlavy států a předsedové vlád zemí EU se dne 7. března dohodli na souboru zásad, které tvoří základ dohody s Tureckem a mezi něž patří zásada „za každého Syřana, kterého zpětně přebere Turecko z řeckých ostrovů, znovuusídlit jiného Syřana z Turecka do členských států EU v rámci stávajících závazků“.

               Provádění různých stávajících mechanismů pro znovuusídlování, přijímání z humanitárních důvodů nebo jiné formy legálního přijímání by zmírnilo migrační tlak na členské státy, jež jsou vystaveny největšímu náporu migrantů, zejména na Řecko, protože nebezpečné a nelegální migrační toky syrských státních příslušníků nebo osob vysídlených v důsledku konfliktu v Sýrii směrem do EU by byly nahrazeny bezpečnými a legálními cestami.

               V této souvislosti Komise ve svém sdělení o dalších operativních krocích v rámci spolupráce mezi EU a Tureckem v oblasti migrace
                  5
                vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby některé ze závazků podle stávajících rozhodnutí o relokaci, zejména závazků ohledně všech v současnosti nepřidělených 54 000 míst nebo části těchto míst, byly převedeny do tzv. „systému 1:1“. Znovuusídlování nebo jiné legální cesty pro přijímání osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, lze považovat za rovnocenné relokaci, neboť ve všech těchto případech se jedná o konkrétní projevy solidarity s ostatními členskými státy nebo třetími zeměmi postiženými hromadným přílivem migrantů.

               1.2. Jiné nástroje solidarity

               Kromě zavedení povinností podle relokačního mechanismu a s cílem řešit celosvětovou migrační krizi komplexním způsobem a projevit solidaritu se třetími zeměmi, které se nacházejí ve stejné situaci, doporučila Komise vytvořit Evropský program znovuusídlování pro 20 000 osob, které potřebují mezinárodní ochranu. V návaznosti na doporučení Komise ze dne 8. června 2015 k Evropskému programu znovuusídlování
                  6
                se 27 členských států
                  7
                společně se státy přidruženými v rámci dublinského systému dne 20. července 2015
                  8
                dohodlo, že s pomocí mezinárodních a národních režimů znovuusídlí 22 504 vysídlených osob ze zemí mimo EU, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu. Státy, které uskutečňují znovuusídlování, se dohodly, že zohlední prioritní regiony, mezi něž patří severní Afrika, Blízký východ a Africký roh. Počet míst pro přesídlení byl rozdělen mezi členské státy a státy přidružené v rámci dublinského systému podle závazků uvedených v příloze zmíněných závěrů.

               Dne 15. prosince 2015 přijala Komise doporučení o dobrovolném programu přijímání osob z humanitárních důvodů s Tureckem, v němž navrhla, aby zúčastněné státy přijaly osoby vysídlené v důsledku konfliktu v Sýrii, které potřebují mezinárodní ochranu a byly zaregistrovány tureckými úřady před 29. listopadem 2015. Takový systém by byl doprovodným opatřením k vzájemným závazkům obsaženým ve společném akčním plánu EU a Turecka ze dne 29. listopadu 2015.

               2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               2.1. Shrnutí navrhovaných opatření

               Tato změna spočívá v započítání Syřanů pobývajících v Turecku přijatých ze strany členských států prostřednictvím znovuusídlení, přijetí z humanitárních důvodů nebo jiných forem legálního přijetí do počtu žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří mají být relokováni na jejich území podle rozhodnutí Rady 2015/1601. Pokud jde o 54 000 žadatelů zmíněných v čl. 4 odst. 1 písm. c) rozhodnutí Rady 2015/1601, umožňuje tato změna členským státům odečíst z přiděleného množství relokovaných žadatelů počet Syřanů pobývajících v Turecku přijatých na jejich území prostřednictvím znovuusídlení, přijetí z humanitárních důvodů nebo jiných forem legálního přijetí podle národních nebo mezinárodních režimů jiných, než je program znovuusídlování zřízený podle závěrů zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015. Použije se článek 10 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601, to znamená, že členské státy, které využijí tohoto nástroje, obdrží částku ve výši 6 500 EUR.

               2.2. Právní základ

                  Právním základem tohoto návrhu rozhodnutí Rady je čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               2.3. Subsidiarita

                  Hlava V SFEU, která se týká prostoru svobody, bezpečnosti a práva, svěřuje některé pravomoci v této oblasti Evropské unii. Tyto pravomoci musí být vykonávány v souladu článkem 5 Smlouvy o Evropské unii, tj. pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Evropské unie.

                  V této oblasti vykonávala Evropská unie tyto pravomoci formou rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601. Stávající opatření spočívá v tom, že umožňuje členským státům částečně splnit své povinnosti podle uvedeného rozhodnutí prostřednictvím jiného solidárního úsilí.

               2.4. Proporcionalita

                  Vzhledem k naléhavosti a závažnosti situace způsobené současnou uprchlickou krizí nepřekračují opatření stanovená v tomto návrhu rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je účinné řešení situace.

               2.5. Dopad na základní práva

                  Základní práva žadatelů o mezinárodní ochranu, na které se vztahuje oblast působnosti rozhodnutí (EU) 2015/1601, a stanovená v Listině základních práv Evropské unie („Listina“), nejsou dotčena.

                  2.6. Proměnná geometrie

                  Podle ustanovení Protokolu (č. 21) se Irsko a Spojené království tohoto návrhu neúčastní, pokud se do tří měsíců od předložení návrhu nebo od jeho přijetí nerozhodnou se jej účastnit.

                  Navzdory skutečnosti, že Irsko se rozhodlo účastnit se rozhodnutí 2015/1601, předchozí věta se v souladu s článkem 4a Protokolu č. 21 použije i na Irsko.

                  Vzhledem k tomu, že Spojené království se dosud nerozhodlo účastnit se rozhodnutí (EU) 2015/1601, muselo by se, kdyby chtělo využít tohoto opatření, rozhodnout i k účasti na uvedeném rozhodnutí, jelikož není možné účastnit se změny opatření, a přitom nebýt vázán samotným opatřením.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Tento návrh neobnáší dodatečné náklady pro rozpočet EU.

               2016/0089 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se mění rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 3 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  9
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

                (1)Na základě čl. 78 odst. 3 SFEU přijala Rada dvě rozhodnutí, která stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523
                  10
                má být z Itálie a Řecka relokováno do jiných členských států 40 000 žadatelů o mezinárodní ochranu. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601
                  11
                má být z Itálie a Řecka relokováno do jiných členských států 120 000 žadatelů o mezinárodní ochranu.

               (2) Podle čl. 4 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2015/1601 by od 26. září 2016 mělo být 54 000 žadatelů přemístěno z Itálie a Řecka na území jiných členských států, pokud Komise do uvedeného data (jak stanoví čl. 4 odst. 3) nenavrhne přidělit je jiným relokujícím členským státům, které čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem osob.

               (3) V čl. 1 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2015/1601 se stanoví, že Komise má situaci související s masivním přílivem státních příslušníků třetích zemí do členských států neustále sledovat. Komise by měla podle potřeby předložit návrhy na změnu uvedeného rozhodnutí s cílem zohlednit vývoj situace na místě a jeho dopad na relokační mechanismus, jakož i měnící se tlak na členské státy, zejména ty, jež jsou vystaveny největšímu náporu.

               (4)Hlavy států a předsedové vlád zemí EU se dne 7. března dohodli na vypracování souboru zásad, které tvoří základ dohody s Tureckem a mezi něž patří zásada znovuusídlit za každého Syřana, kterého zpětně přebere Turecko z řeckých ostrovů, jiného Syřana z Turecka v členských státech v rámci stávajících závazků. Uvedené zásady byly dále rozpracovány ve sdělení Komise o dalších operativních krocích v rámci spolupráce mezi EU a Tureckem v oblasti migrace
                  12
               , v němž Komise vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby některé ze závazků podle stávajících rozhodnutí o relokaci, zejména ohledně všech v současnosti nepřidělených 54 000 míst nebo části těchto míst, byly převedeny do tzv. „systému 1:1“.

               (5) Lze očekávat, že znovuusídlování, přijímání z humanitárních důvodů nebo jiné formy legálního přijímání osob z Turecka podle národních nebo mezinárodních režimů zmírní migrační tlak na členské státy, které jsou příjemci relokace podle rozhodnutí (EU) 2015/1601, protože vytvoří legální a bezpečnou cestu pro vstup do Unie a bude odrazovat od nelegálních vstupů. Solidární úsilí členských států, které na své území přijmou syrské státní příslušníky, kteří pobývají v Turecku a jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, by proto mělo být zohledněno ve vztahu k oněm 54 000 žadatelům o mezinárodní ochranu zmíněným výše. Počet osob, které určitý členský stát takto přijme z Turecka, by měl být odečten od počtu osob, které mají být do daného členského státu relokovány podle rozhodnutí 2015/1601, pokud jde o uvedených 54 000 žadatelů.

               (6)Mechanismy pro přijímání mohou zahrnovat znovuusídlování, přijímání z humanitárních důvodů nebo jiné legální cesty pro přijímání osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, například programy humanitárních víz, humanitární přesuny, programy pro sloučení rodiny, projekty soukromých sponzorů, stipendijní programy, programy mobility práce a jiné.

               (7)Závazky, které členské státy přijaly jako součást programu znovuusídlování dohodnutého v závěrech zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015, by neměly být tímto rozhodnutím dotčeny a neměly by se započítávat jako splnění povinností podle rozhodnutí 2015/1601. Členský stát, který se rozhodne splnit své povinnosti podle rozhodnutí (EU) 2015/1601 tím, že přijme Syřany pobývající v Turecku prostřednictvím znovuusídlení, tedy nemůže tento počin započítat jako součást svého závazku podle programu znovuusídlování ze dne 20. července 2015.

               (8) Aby se zajistila řádná kontrola situace, měly by členské státy podávat Komisi každý měsíc zprávy o Syřanech pobývajících v Turecku, které přijaly na své území podle možnosti stanovené touto změnou, a upřesnit, podle kterého režimu (národního nebo mezinárodního) byla daná osoba přijata a o jakou formu legálního přijetí se jedná.

               (9)Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (SEU). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (10)Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie.

               (11)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (12)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž jsou dotčeny články 4 a 4a uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (13)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (14)S ohledem na naléhavost situace by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V článku 4 rozhodnutí (EU) 2015/1601 se vkládá nový odstavec 3a, který zní:

                     „3a. Pokud jde o relokaci žadatelů podle odst. 1 písm. c), jestliže členské státy přijmou na své území syrské státní příslušníky pobývající v Turecku v rámci národních nebo mezinárodních režimů legálního přijímání osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, jiných, než je program znovuusídlování, jenž byl předmětem závěrů zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015, závazek daného členského státu se odpovídajícím způsobem sníží.

               Na každý případ takového legálního přijetí, které vede ke snížení závazku ohledně relokace, se obdobným způsobem použije článek 10.

               Členské státy každý měsíc informují Komisi o počtu osob legálně přijatých pro účely tohoto odstavce a uvedou, podle kterého režimu k přijetí došlo a o jakou formu legálního přijetí se jedná.

               Článek 2
               Vstup v platnost

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 239, 15.9.2015, s. 146).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80).

                     (3)
                  Jelikož příliv migrantů pokračuje, mohlo by v Řecku podle Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky během jednoho měsíce uvíznout více než 100 000 migrantů.

                     (4)
                  COM(2016) 165 final.

                     (5)
                  COM(2016) 166 final.

                     (6)
                  C(2015) 3560 final.

                     (7)
                  Maďarsko se neúčastní.

                     (8)
                  11130/15; „Závěry zástupců vlád členských států zasedajících v Radě o přesídlení 20 000 osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, prostřednictvím mnohostranných a vnitrostátních programů.“

                     (9)
                  Úř. věst. C, , s. .

                     (10)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 239, 15.9.2015, s. 146).

                     (11)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80).

                     (12)
                  COM(2016) 166 final.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.5.2016
            COM(2016) 351 final
            2016/0162(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v příslušných výborech Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů k návrhům změn předpisů OSN č. 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 a 134, k návrhům změn celosvětových technických předpisů OSN č. 15 a 16, ke čtyřem návrhům nových předpisů OSN o systémech asistence při brzdění (BAS), o elektronické kontrole stability (ESC), o systémech sledování tlaku v pneumatikách (TPMS) a o montáži pneumatik, k návrhu nového celosvětového technického předpisu OSN o postupu měření dvoukolových a tříkolových motorových vozidel z hlediska emisí a k návrhu nové zvláštní rezoluce č. 2 (S.R.2) o zlepšování provádění celosvětové dohody z roku 1998

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Evropská hospodářská komise OSN (EHK OSN) vyvíjí na mezinárodní úrovni harmonizované požadavky, které mají odstraňovat technické překážky obchodu s motorovými vozidly mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958 a zajišťovat vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí u těchto vozidel.

               V souladu s rozhodnutím Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK OSN“) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel („revidovaná dohoda z roku 1958“) a v souladu s rozhodnutím Rady 2000/125/ES ze dne 31. ledna 2000 o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech („paralelní dohoda“), přistoupila Unie k paralelní dohodě.

               Zasedání WP.29 EHK OSN, Světového fóra pro harmonizaci předpisů týkajících se vozidel, se konají třikrát během každého kalendářního roku, a sice v březnu, červnu a listopadu. Na každém z těchto zasedání se za účelem přizpůsobení technickému pokroku přijímají nové předpisy OSN a změny stávajících předpisů OSN nebo celosvětové technické předpisy OSN. Před každým z těchto zasedání WP.29 přijímá tyto změny jedna ze šesti pracovních skupin, které jsou činné v rámci WP.29.

               Poté dochází na zasedání WP.29 ke konečnému hlasování o přijetí těchto změn, doplňků a oprav, pokud je dosaženo usnášeníschopného počtu a je přítomna kvalifikovaná většina smluvních stran. EU je smluvní stranou dvou dohod (z let 1958 a 1998) v rámci WP.29. Vždy je připraveno rozhodnutí Rady (též „souhrnné rozhodnutí“), které obsahuje seznam předpisů, změn, doplňků a oprav a které zmocňuje Komisi hlasovat jménem Unie na každém zasedání WP.29.

               V tomto rozhodnutí Rady je vymezen postoj Unie k hlasování o předpisech, změnách, doplňcích a opravách, které budou předloženy k hlasování na zasedání WP.29, jež se bude konat ve dnech 20. až 24. června 2016.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Tento návrh doplňuje politiku Unie v oblasti vnitřního trhu, pokud jde o politiku týkající se automobilového průmyslu, a je s ní plně v souladu.

               Systém uplatňovaný v rámci skupiny WP.29 přispívá k mezinárodní harmonizaci norem týkajících se vozidel. Pro tento účel má klíčový význam dohoda z roku 1958, díky které platí pro všechny výrobce v EU společný soubor předpisů pro schvalování typu, což v důsledku znamená, že výrobky jsou uznávány všemi smluvními stranami jako splňující požadavky jejich příslušných vnitrostátních právních předpisů. Tento systém tak umožnil, aby nařízením (ES) č. 661/2009 o obecné bezpečnosti motorových vozidel bylo zrušeno více než padesát různých směrnic EU a nahrazeno odpovídajícími předpisy vypracovanými v rámci dohody z roku 1958.

               Obdobně, na základě směrnice 2007/46/ES, byly systémy schvalování platné v jednotlivých členských státech nahrazeny schvalovacím postupem Unie a byl zaveden harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Uvedená směrnice začlenila předpisy OSN do systému EU schvalování typu, a to buď jako požadavky na schválení typu, nebo jako alternativy k právním předpisům Unie. Od přijetí uvedené směrnice jsou předpisy OSN ve stále větší míře začleňovány do právních předpisů Unie v rámci EU schvalování typu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Systém WP.29 je provázán s politikou Unie v oblasti konkurenceschopnosti a má na ni pozitivní dopad. Tento návrh je rovněž v souladu s politikami Unie v oblasti dopravy a energetiky, jimž je při přípravě a přijímání předpisů vypracovávaných v rámci dohody z roku 1958 věnována patřičná pozornost.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem tohoto návrhu je článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Subsidiarita

               Hlasovat pro mezinárodní nástroje, jako jsou návrhy předpisů OSN, změny předpisů OSN a návrhy celosvětových technických předpisů a jejich začlenění do systému Unie pro schvalování typu motorových vozidel, může pouze Unie. Tím se nejen zamezí fragmentaci vnitřního trhu, ale rovněž se zajistí shodné normy pro bezpečnost a ochranu zdraví v celé Unii. Lze tak rovněž dosáhnout úspor z rozsahu: výrobky lze vyrábět pro celý trh Unie, a dokonce i pro trh mezinárodní, přičemž je není nutné upravovat, aby získaly vnitrostátní schválení typu v každém členském státě.

               Tento návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity.

               •Proporcionalita

                  Toto rozhodnutí Rady zmocňuje Komisi, aby hlasovala jménem Unie, a je přiměřeným nástrojem v souladu s čl. 5 odst. 1 rozhodnutí Rady 97/836/ES k vymezení jednotného postoje EU v EHK OSN, pokud jde o hlasování o pracovních dokumentech navržených na program zasedání WP.29. Tento návrh je tudíž v souladu se zásadou proporcionality, protože nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů k zajištění řádného fungování vnitřního trhu, přičemž zároveň poskytuje vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany veřejnosti.

               •Volba nástroje

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU vyžaduje, aby za účelem stanovení postojů, které mají být jménem Unie zaujaty v rámci orgánu zřízeného na základě mezinárodní dohody, bylo přijato rozhodnutí Rady.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Využití externích odborných konzultací není v případě tohoto návrhu relevantní. Nicméně Technický výbor pro motorová vozidla provedl jeho přezkum.

               •Posouzení dopadů

               Tento návrh nemůže být předmětem posouzení dopadů, jelikož není legislativní povahy a nejsou k dispozici nebo nejsou možná žádná alternativní řešení.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

               Pokud jde o administrativní zátěž, nemá tato iniciativa žádné dopady, neboť odkazy na změny uvedené v příloze souhrnného rozhodnutí nezavádí pro podniky, včetně malých a středních podniků, žádné nové oznamovací nebo jiné administrativní povinnosti. Snahou je naopak administrativní zátěž snížit, neboť uplatňování celosvětově harmonizovaných požadavků výrobcům umožňuje předkládat schvalovací dokumentaci systémů a konstrukčních částí nejen v EU, ale i na vývozních trzích zemí mimo EU, jež jsou smluvními stranami dohody z roku 1958.

               Návrh má velmi pozitivní dopad na konkurenceschopnost automobilového průmyslu EU a mezinárodní obchod. Má se za to, že akceptace mezinárodně harmonizovaných předpisů týkajících se vozidel ze strany obchodních partnerů EU je nejlepším způsobem, jak odstranit necelní překážky obchodu a otevřít nebo rozšířit přístup na trh pro podniky působící v automobilovém průmyslu v EU.

               •Základní práva

               Návrh nemá žádné dopady na ochranu základních práv.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Tato iniciativa nemá žádné důsledky pro rozpočet.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a ustanovení o monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Informativní dokumenty (pro směrnice)

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobný výklad konkrétních ustanovení návrhu

               Návrh vymezuje postoj Unie k hlasování o

               změnách předpisů OSN č. 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 a 134,

               návrzích změn celosvětových technických předpisů OSN č. 15 a 16,

               čtyřech návrzích nových předpisů OSN o systémech asistence při brzdění (BAS), o elektronické kontrole stability (ESC), o systémech sledování tlaku v pneumatikách (TPMS) a o montáži pneumatik,

               návrhu nového celosvětového technického předpisu OSN o postupu měření dvoukolových a tříkolových motorových vozidel z hlediska emisí z klikové skříně a emisí způsobených vypařováním a

               návrhu nové zvláštní rezoluce č. 2 (S.R.2) o zlepšování provádění celosvětové dohody z roku 1998.

               2016/0162 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v příslušných výborech Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů k návrhům změn předpisů OSN č. 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 a 134, k návrhům změn celosvětových technických předpisů OSN č. 15 a 16, ke čtyřem návrhům nových předpisů OSN o systémech asistence při brzdění (BAS), o elektronické kontrole stability (ESC), o systémech sledování tlaku v pneumatikách (TPMS) a o montáži pneumatik, k návrhu nového celosvětového technického předpisu OSN o postupu měření dvoukolových a tříkolových motorových vozidel z hlediska emisí a k návrhu nové zvláštní rezoluce č. 2 (S.R.2) o zlepšování provádění celosvětové dohody z roku 1998

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím Rady 97/836/ES
                  1
                přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).

               (2)V souladu s rozhodnutím Rady 2000/125/ES
                  2
                přistoupila Unie k Dohodě o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech (dále jen „paralelní dohoda“).

               (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES
                  3
                nahradila systémy schvalování členských států schvalovacím postupem Unie a zavedla harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Uvedená směrnice začlenila předpisy OSN do systému EU schvalování typu, a to buď jako požadavky na schválení typu, nebo jako alternativy k právním předpisům Unie. Od přijetí uvedené směrnice jsou předpisy OSN ve stále větší míře začleňovány do právních předpisů Unie v rámci EU schvalování typu.

               (4)S ohledem na zkušenosti a na technický rozvoj je třeba technickému pokroku přizpůsobit požadavky týkající se některých prvků nebo rysů, na něž se vztahují předpisy OSN č. 9, 11, 13, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 a 134 a celosvětové technické předpisy OSN č. 15 a 16.

               (5)S cílem stanovit jednotná ustanovení týkající se schvalování systémů asistence při brzdění (BAS), elektronické kontrole stability (ESC), systémů sledování tlaku v pneumatikách (TPMS) a montáže pneumatik by měly být přijaty čtyři nové předpisy OSN.

               (6)S cílem stanovit jednotná technická ustanovení týkající se postupu měření dvoukolových a tříkolových motorových vozidel z hlediska některých typů emisí by měl být přijat nový celosvětový technický předpis OSN.

               (7)S cílem zlepšit provádění celosvětové dohody z roku 1998 by měla být přijata nová zvláštní rezoluce č. 2 (S.R.2).

               (8)Je proto nutné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve správním výboru revidované dohody z roku 1958 a ve výkonném výboru paralelní dohody k přijetí uvedených aktů OSN,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve správním výboru revidované dohody z roku 1958 a ve výkonném výboru paralelní dohody ve dnech 20. až 24. června 2016, je hlasovat pro návrhy, jež jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 o přistoupení Evropského společenství k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel („revidovaná dohoda z roku 1958“) ( Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 78).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady 2000/125/ES ze dne 31. ledna 2000 o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech („paralelní dohoda“) ( Úř. věst. L 35, 10.2.2000, s. 12).

                     (3)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.5.2016
            COM(2016) 351 final
            PŘÍLOHY
            to the
            Proposal for a Council Decision
            establishing the position to be adopted on behalf of the European Union in the relevant Committees of the United Nations Economic Commission for Europe as regards the proposals for amendments to UN Regulations Nos. 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 and 134, the proposals for amendments to UN Global Technical Regulations 15 and 16, four proposals for a new UN Regulation on Brake Assist Systems (BAS), on Electronic Stability Control (ESC), on Tyre Pressure Monitoring Systems (TPMS) and on Tyre Installation, a proposal for a new UN Global Technical Regulation on the measurement procedure for emissions of two- or three-wheeled motor vehicles and a proposal for a new Special Resolution No. 2 (S.R.2) for improving the implementation of the 1998 Global Agreement

               PŘÍLOHA

                        Předmět jednání

                        Referenční dokument

                        Návrh doplňku 2 k sérii změn 07 předpisu OSN č. 9 (Hluk tříkolových vozidel)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/45

                        Návrh doplňku 4 k sérii změn 03 předpisu OSN č. 11 (Zámky a závěsy dveří)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/33

                        Návrh doplňku 1 k sérii změn 04 předpisu OSN č. 11 (Zámky a závěsy dveří)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/34

                        Návrh doplňku 14 k sérii změn 11 předpisu OSN č. 13 (Brzdění těžkých vozidel)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/49

                        Návrh série změn 01 předpisu OSN č. 13-H (Brzdy vozidel kategorií M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/50

                        Návrh doplňku 7 k sérii změn 07 předpisu OSN č. 14 (Kotevní úchyty bezpečnostních pásů, systému ISOFIX a i-Size)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/35

                        Návrh doplňku 7 k sérii změn 06 předpisu OSN č. 16 (Bezpečnostní pásy, systém ISOFIX a i-Size)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/36

                        Návrh doplňku 18 k sérii změn 02 předpisu OSN č. 30 (Pneumatiky pro osobní automobily a jejich přívěsy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/51

                        Návrh doplňku 5 k sérii změn 04 předpisu OSN č. 41 (Emise hluku z motocyklů)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/46

                        Návrh doplňku 11 k sérii změn 04 předpisu OSN č. 44 (Dětské zádržné systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/37

                        Návrh doplňku 8 k sérii změn 05 předpisu OSN č. 49 (Emise vznětových a zážehových motorů (LPG a CNG))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/40

                        Návrh doplňku 4 k sérii změn 06 předpisu OSN č. 49 (Emise vznětových a zážehových motorů (LPG a CNG))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/41

                        Návrh doplňku 21 k sérii změn 01 předpisu OSN č. 54 (Pneumatiky pro užitková vozidla a jejich přípojná vozidla)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/52

                        Návrh doplňku 6 k sérii změn 01 předpisu OSN č. 55 (Mechanická spojovací zařízení)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/53

                        Návrh doplňku 5 k předpisu OSN č. 60 (Ovladače ovládané řidičem pro mopedy a motocykly)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/27

                        Návrh nové série změn 03 předpisu OSN č. 64 (Náhradní celek pro dočasné užití, pneumatiky schopné jízdy bez vzduchu, systém pro jízdu bez vzduchu v pneumatice a systém monitorování tlaku v pneumatikách)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/54

                        Návrh doplňku 16 k předpisu OSN č. 75 (Pneumatiky pro vozidla kategorií L)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/55

                        Návrh doplňku 3 k sérii změn 03 předpisu OSN č. 78 (Brzdění vozidel kategorie L)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/56

                        a WP.29-169-03

                        Návrh doplňku 5 k sérii změn 01 předpisu OSN č. 79 (Mechanismus řízení)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/57

                        Návrh doplňku 7 k sérii změn 06 předpisu OSN č. 83 (Emise vozidel kategorií M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/42

                        Návrh doplňku 3 k sérii změn 07 předpisu OSN č. 83 (Emise vozidel kategorií M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/43

                        Návrh doplňku 3 k sérii změn 02 předpisu OSN č. 90 (Náhradní díly brzdového systému)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/58

                        Návrh doplňku 14 k předpisu OSN č. 106 (Pneumatiky pro zemědělská vozidla)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/59

                        Návrh doplňku 6 k sérii změn 01 předpisu OSN č. 113 (Světlomety se symetrickým potkávacím světlem)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/74

                        Návrh doplňku 7 k původnímu znění předpisu OSN č. 115 (Systémy pro dodatečnou montáž LPG a CNG)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/44

                        Návrh doplňku 9 k sérii změn 02 předpisu OSN č. 117 (Pneumatiky, valivý odpor, hluk odvalování a přilnavost za mokra)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/60

                        Návrh série změn 01 předpisu OSN č. 129 (Zdokonalené dětské zádržné systémy (ECRS))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/38

                        Návrh doplňku 2 k předpisu OSN č. 134 (Vozidla na vodíkový pohon a na palivové články (HFCV))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/39

                        Návrh nového předpisu OSN o systémech asistence při brzdění (BAS)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/61

                        Návrh nového předpisu OSN o elektronické kontrole stability (ESC)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/62

                        Návrh nového předpisu OSN o systémech sledování tlaku v pneumatikách (TPMS)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/63

                        Návrh nového předpisu OSN o montáži pneumatik

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/64

                        Návrh změny 1 celosvětového technického předpisu OSN č. 15 (Celosvětové harmonizované zkušební postupy pro lehká vozidla (WLTP))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/68

                        Návrh změny 1 celosvětového technického předpisu OSN č. 16 (Pneumatiky)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/70

                        Návrh nové zvláštní rezoluce č. 2 (S.R.2) – Zlepšování provádění celosvětové dohody z roku 1998

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/65

                        Návrh celosvětového technického předpisu o postupu měření dvoukolových a tříkolových motorových vozidel vybavených spalovacím motorem z hlediska emisí z klikové skříně a emisí způsobených vypařováním

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/66


Důležité právní upozornění

|

52008PC0631

Návrh rozhodnutí Rady o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2009–2010  /* KOM/2008/0631 konečném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 10.10.2008KOM(2008) 631 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2009–2010(předložený Komisí)Vnitřní dohoda a finanční nařízení 10. ERF uvádí nový postup týkající se výzev k úhradě příspěvků členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu. Podle článku 157 finančního nařízení se tento nový postup v praxi použije poprvé pro příspěvky rozpočtového roku 2009.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení se současný návrh týká:-  stropu pro roční výši příspěvků pro rozpočtový rok 2010;-  roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2009 a-  výše první splátky příspěvků pro rozpočtový rok 2009.V souladu s čl. 57 odst. 7 finančního nařízení uvádí každá z těchto částek položky, jejichž správu zajišťuje z části Komise a z části EIB.V souladu s článkem 145 finančního nařízení oznámila EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení se Rada k tomuto návrhu musí vyjádřit k 15. listopadu 2008 a členské státy musí provést první splátku příspěvků nejpozději k 21. lednu 2009.Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Co se týká výzev, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se tudíž jedná o částky z 9. ERF.Nakonec se připomíná, že čl. 60 odst. 1 finančního nařízení stanoví, že nejsou-li splátky příspěvků uhrazeny ve stanovené lhůtě, bude příslušný členský stát požádán o zaplacení úroků z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2009–2010RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[1], a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedené dohody,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[2], a zejména na článek 7 uvedené dohody,s ohledem na finanční nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond[3] ze dne 18. února 2008, dále jen finanční nařízení 10. ERF , a zejména na článek 57 a čl. 58 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Je proto vhodné vyzvat k poskytnutí prostředků v rámci 9. ERF na základě čl. 10 odst. 1 vnitřní dohody 9. ERF.(2) Článek 157 finančního nařízení pro 10. ERF nicméně stanoví, že postup uvedený v článcích 57 až 61 tohoto nařízení se použije poprvé pro rozpočtový rok 2009. Podle tohoto postupu Komise předloží k 15. říjnu 2008 návrh, který se týká a) stropu roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2010, b) roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2009 a c) výše první splátky příspěvků pro rozpočtový rok 2009. Rada se k tomuto návrhu vyjádří k 15. listopadu 2008 a členské státy provedou první splátku příspěvků pro rozpočtový rok 2009 nejpozději do 21. ledna 2009.(3) V souladu s čl. 145 prvním pododstavcem finančního nařízení 10. ERF oznámila Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Strop pro roční výši příspěvků pro rozpočtový rok 2010 je stanoven na 3 500 000 000 EUR pro Komisi a na 280 000 000 EUR pro EIB.Článek 2Roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2009 je stanovena na 3 300 000 000 EUR pro Komisi a na 200 000 000 EUR pro EIB.Článek 3Příspěvky, které členské státy poskytnou Komisi a Evropské investiční bance v rámci první splátky roku 2009, jsou shrnuty v tabulce v příloze.Článek 4Toto rozhodnutí se použije ode dne přijetí.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno členským státům přispívajícím do 9. ERF.V Bruselu dne .Za Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHAPrvní splátka příspěvků za rok 2009 (v eurech)Členský stát | Evropské investiční bance | Komisi |NĚMECKO | 16 352.000 | 408 800 000 |BELGIE | 2 744.000 | 68 600 000 |DÁNSKO | 1 498 000 | 37 450 000 |ŠPANĚLSKO | 4 088 000 | 102 200 000 |FRANCIE | 17 010 000 | 425.250.000 |ŘECKO | 875 000 | 21 875 000 |IRSKO | 434 000 | 10 850 000 |ITÁLIE | 8 778 000 | 219.450.000 |LUCEMBURSKO | 203 000 | 5 075 000 |NIZOZEMSKO | 3 654 000 | 91 350 000 |PORTUGALSKO | 679 000 | 16 975 000 |SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ | 8 883 000 | 222 075 000 |RAKOUSKO | 1 855 000 | 46 375 000 |FINSKO | 1 036 000 | 25 900 000 |ŠVÉDSKO | 1 911 000 | 47 775 000 |CELKEM | 70 000 000 | 1 750 000.000 |[1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.[3] Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.[4] Úř. věst. C , , s. .


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.6.2017
            COM(2017) 296 final
            2017/0126(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu, včetně druhé splátky na rok 2017

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Tento návrh se týká návrhu rozhodnutí Rady o druhé splátce finančních příspěvků do Evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“), kterou mají členské státy uhradit v roce 2017.

                  11. ERF a další dosud otevřené ERF (tj. 8. ERF, 9. ERF a 10. ERF) jsou řízeny podle následujícího souboru pravidel:

                  stávající Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“), v platném znění
                     1
                  ,

                  Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                     2
                   (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“),

                  nařízení Rady (EU) 2015/323 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
                     3
                   (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“).

                  Výše uvedené dokumenty obsahují víceleté závazky členských států finančně přispívat do ERF. Finanční nařízení pro 11. ERF stanoví pravidelné příspěvky členských států do ERF na základě předem stanovených finančních závazků. Výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků se provádějí prostřednictvím technických rozhodnutí Rady, která odrážejí provádění dříve schválených finančních závazků.

                  Některé položky důvodové zprávy se proto nevztahují na výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků, jako je tato.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  V souladu s čl. 21 odst. 7 finančního nařízení pro 11. ERF je zvlášť uvedena částka spravovaná Evropskou komisí a zvlášť částka spravovaná Evropskou investiční bankou (EIB).

                  V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala EIB Evropské komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

                  V souladu s čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF využijí výzvy k poskytnutí příspěvků nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF, a to v postupném pořadí. Výzvy k poskytnutí příspěvků, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se proto vztahují k částkám z 10. ERF pro EIB a částkám z 10. ERF a z 11. ERF pro Evropskou komisi.

                  V souladu s čl. 21 odst. 3 finančního nařízení pro 11. ERF rozhodne Rada o tomto návrhu nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Evropskou komisí jednající jménem Evropské unie.

                  V čl. 23 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF se stanoví, že není-li splatná splátka příspěvků uhrazena v příslušné lhůtě, musí příslušný členský stát zaplatit úroky z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v témže článku.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Proporcionalita

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Volba nástroje

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  V této konkrétní výzvě k poskytnutí příspěvků se navrhuje:

                  - aby z prostředků uvolněných z osmého a devátého ERF byla vrácena částka 200 milionů EUR a

                  - aby členské státy provedly odpovídající úpravy plateb tak, aby každému členskému státu byla vrácena částka odpovídající podílu, kterým na uvedené prostředky přispěl.

                  Návrh Evropské komise navazuje na související politickou dohodu uzavřenou členskými státy ve Výboru stálých zástupců v květnu 2016 v rámci rozhodování o doplnění finančních prostředků pro africký mírový projekt
                     4
                  .

               2017/0126 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu, včetně druhé splátky na rok 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                  5
                (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na článek 7 uvedené dohody,

               s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“)
                  6
               , a zejména na čl. 21 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s postupem uvedeným v článcích 21 až 24 finančního nařízení pro 11. ERF předloží Evropská komise do 15. června 2017 návrh upřesňující a) výši druhé splátky příspěvku na rok 2017 a b) revidovanou výši ročního příspěvku na rok 2017, pokud se tato částka liší od skutečných potřeb.

               (2)V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala Evropská investiční banka dne 6. dubna 2017 Evropské komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

               (3)Ustanovení čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků využijí nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF. Měla by být tudíž učiněna výzva k poskytnutí příspěvků podle 10. a 11. ERF.

               (4)Na návrh Evropské komise přijala Rada dne 11. listopadu 2016 rozhodnutí (EU) 2016/2026
                  7
               , ve kterém stanovila strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2017 na 3 850 000 000 EUR pro Evropskou komisi a na 150 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku.

               (5)V rozhodnutí (EU) 2016/1337
                  8
                ze dne 2. srpna 2016 stanovila Rada přidělení finančních prostředků uvolněných z projektů v rámci 10. Evropského rozvojového fondu (ERF) pro účely doplnění afrického mírového projektu na období 2016–2018. Následně dosáhly členské státy ve Výboru stálých zástupců politické dohody, aby z prostředků uvolněných z osmého a devátého ERF byla vrácena celková částka 200 milionů EUR a aby členské státy provedly odpovídající úpravy plateb tak, aby každému členskému státu byla vrácena částka odpovídající podílu, kterým na uvedené prostředky přispěl. Úpravy plateb se uskuteční ve třetí výzvě k poskytnutí příspěvků na rok 2017 a/nebo první výzvě k poskytnutí příspěvků na rok 2018.

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příspěvky do Evropského rozvojového fondu, které mají jednotlivé členské státy uhradit Evropské komisi a Evropské investiční bance v rámci druhé splátky na rok 2017, jsou uvedeny v tabulce v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Příspěvky členských států stanovené v čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřní dohody o osmém a devátém ERF se odpovídajícím způsobem sníží o částku ve výši 200 000 000 EUR z finančních prostředků uvolněných z osmého a devátého Evropského rozvojového fondu (ERF). Podle preferencí každého jednotlivého členského státu se finanční úpravy provedou ve třetí splátce na rok 2017 a/nebo první splátce na rok 2018.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)
                  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (3)
                  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17–38.

                     (4)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1337 ze dne 2. srpna 2016 o přidělení finančních prostředků uvolněných z projektů v rámci 10. Evropského rozvojového fondu pro účely doplnění afrického mírového projektu.

                     (5)
                  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)
                  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17–38.

                     (7)
                  Úř. věst. L 313, 19.11.2016, s. 25–27.

                     (8)
                  Úř. věst. L 212, 5.8.2016, s. 107–108.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.6.2017
            COM(2017) 296 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu, včetně druhé splátky na rok 2017

               PŘÍLOHA

                        ČLENSKÉ STÁTY

                        Klíč pro 10. ERF (v %)

                        Klíč pro 11. ERF (v %)

                        2. splátka na rok 2017

                        Celkem

                        Komise

                        Komise

                        Komise

                        EIB

                        10. ERF

                        11. ERF

                        celkem

                        10. ERF

                        BELGIE

                        3,53

                        3,24927

                        2 586 394,39

                        39 859 803,57

                        42 446 197,96

                        1 765 000,00

                        44 211 197,96

                        BULHARSKO

                        0,14

                        0,21853

                        102 576,55

                        2 680 775,34

                        2 783 351,88

                        70 000,00

                        2 853 351,88

                        ČESKÁ REPUBLIKA

                        0,51

                        0,79745

                        373 671,71

                        9 782 566,65

                        10 156 238,37

                        255 000,00

                        10 411 238,37

                        DÁNSKO

                        2,00

                        1,98045

                        1 465 379,26

                        24 294 794,82

                        25 760 174,08

                        1 000 000,00

                        26 760 174,08

                        NĚMECKO

                        20,50

                        20,5798

                        15 020 137,42

                        252 458 793,95

                        267 478 931,37

                        10 250 000,00

                        277 728 931,37

                        ESTONSKO

                        0,05

                        0,08635

                        36 634,48

                        1 059 282,25

                        1 095 916,73

                        25 000,00

                        1 120 916,73

                        IRSKO

                        0,91

                        0,94006

                        666 747,56

                        11 532 007,79

                        12 198 755,35

                        455 000,00

                        12 653 755,35

                        ŘECKO

                        1,47

                        1,50735

                        1 077 053,76

                        18 491 130,29

                        19 568 184,04

                        735 000,00

                        20 303 184,04

                        ŠPANĚLSKO

                        7,85

                        7,93248

                        5 751 613,60

                        97 310 194,16

                        103 061 807,76

                        3 925 000,00

                        106 986 807,76

                        FRANCIE

                        19,55

                        17,81269

                        14 324 082,27

                        218 513 796,75

                        232 837 879,02

                        9 775 000,00

                        242 612 879,02

                        CHORVATSKO

                        0,00

                        0,22518

                        0,00

                        2 762 352,95

                        2 762 352,95

                        0,00

                        2 762 352,95

                        ITÁLIE

                        12,86

                        12,53009

                        9 422 388,64

                        153 710 502,99

                        163 132 891,64

                        6 430 000,00

                        169 562 891,64

                        KYPR

                        0,09

                        0,11162

                        65 942,07

                        1 369 277,18

                        1 435 219,25

                        45 000,00

                        1 480 219,25

                        LOTYŠSKO

                        0,07

                        0,11612

                        51 288,27

                        1 424 480,08

                        1 475 768,35

                        35 000,00

                        1 510 768,35

                        LITVA

                        0,12

                        0,18077

                        87 922,76

                        2 217 561,70

                        2 305 484,45

                        60 000,00

                        2 365 484,45

                        LUCEMBURSKO

                        0,27

                        0,25509

                        197 826,20

                        3 129 268,20

                        3 327 094,40

                        135 000,00

                        3 462 094,40

                        MAĎARSKO

                        0,55

                        0,61456

                        402 979,30

                        7 538 998,26

                        7 941 977,56

                        275 000,00

                        8 216 977,56

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        21 980,69

                        466 280,47

                        488 261,16

                        15 000,00

                        503 261,16

                        NIZOZEMSKO

                        4,85

                        4,77678

                        3 553 544,71

                        58 598 242,83

                        62 151 787,53

                        2 425 000,00

                        64 576 787,53

                        RAKOUSKO

                        2,41

                        2,39757

                        1 765 782,01

                        29 411 735,32

                        31 177 517,33

                        1 205 000,00

                        32 382 517,33

                        POLSKO

                        1,30

                        2,00734

                        952 496,52

                        24 624 662,80

                        25 577 159,32

                        650 000,00

                        26 227 159,32

                        PORTUGALSKO

                        1,15

                        1,19679

                        842 593,07

                        14 681 394,38

                        15 523 987,45

                        575 000,00

                        16 098 987,45

                        RUMUNSKO

                        0,37

                        0,71815

                        271 095,16

                        8 809 768,94

                        9 080 864,11

                        185 000,00

                        9 265 864,11

                        SLOVINSKO

                        0,18

                        0,22452

                        131 884,13

                        2 754 256,52

                        2 886 140,66

                        90 000,00

                        2 976 140,66

                        SLOVENSKO

                        0,21

                        0,37616

                        153 864,82

                        4 614 471,47

                        4 768 336,29

                        105 000,00

                        4 873 336,29

                        FINSKO

                        1,47

                        1,50909

                        1 077 053,76

                        18 512 475,41

                        19 589 529,16

                        735 000,00

                        20 324 529,16

                        ŠVÉDSKO

                        2,74

                        2,93911

                        2 007 569,59

                        36 054 974,58

                        38 062 544,17

                        1 370 000,00

                        39 432 544,17

                        SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        14,82

                        14,67862

                        10 858 460,32

                        180 067 187,34

                        190 925 647,66

                        7 410 000,00

                        198 335 647,66

                        EU-28 CELKEM

                        100,00

                        100,00

                        73 268 963,00

                        1 226 731 037,00

                        1 300 000 000,00

                        50 000 000,00

                        1 350 000 000,00


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.4.2017
            COM(2017) 182 final
            2017/0081(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o prodloužení platnosti nároku koprodukcí stanoveném v článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci připojeného k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy a Korejskou republikou byla podepsána dne 6. října 2010 a byla uzavřena v roce 2015 přijetím rozhodnutí Rady 2015/2169 o uzavření Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „rozhodnutí“). Protokol o kulturní spolupráci (dále jen „protokol“), uzavřený mezi stranami v rámci dohody o volném obchodu, stanovil rámec pro spolupráci mezi stranami k usnadnění výměny kulturních činností, statků a služeb, včetně audiovizuálního odvětví, a ke zlepšování podmínek pro takovou výměnu.

                  Tento nárok byl původně stanoven na dobu tří let (od 1. července 2011 do 30. června 2014). Následně byl prováděcím rozhodnutím Rady 2014/226/EU k prodloužení platnosti nároku audiovizuálních koprodukcí stanovenému v článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci připojeného k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé obnoven na další tři roky do 30. června 2017. Nyní se navrhuje, aby byl tento nárok znovu obnoven na další tři roky.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Podle protokolu se strany v souladu se svými právními předpisy mimo jiné dohodly, že audiovizuální koprodukce mezi tvůrci z EU a Koreje mohou podle určitých zvláštních podmínek využívat programů na podporu místního a regionálního kulturního obsahu.

                  Takové koprodukce lze považovat za evropská díla v rámci EU a za korejská díla v rámci Koreje za předpokladu, že respektují podmínky stanovené v článku 5 protokolu (viz zejména odst. 8 písm. a) až c)).

                  Kreativní Evropa – dílčí program MEDIA podporuje rozvoj a distribuci evropských audiovizuálních děl zúčastněných evropských zemí. Příjemci ze třetích zemí se mohou účastnit v rámci některých programů, jsou-li splněny určité podmínky.

                  Některé programy pomáhají vytvářet příznivé prostředí pro koprodukce – zejména programy zaměřené na přístup na trh a vzdělávání, jež finančně podporují trhy, schůzky za účelem navazování kontaktů a pracovní semináře – včetně koprodukcí s Koreou. Mezinárodní program koprodukcí navíc napomáhá tomu, aby se evropští a mezinárodní koprodukční partneři, včetně partnerů z Koreje, setkávali, a poskytuje nepřímou podporu audiovizuálním dílům koprodukovaným mezinárodními koprodukčními fondy.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Protokol o kulturní spolupráci uzavřely EU a Korea v roce 2015 v rámci dohody o volném obchodu. Konkrétně byl považován za nástroj na podporu Úmluvy Organizace OSN pro výchovu, vědu a kulturu (UNESCO) z roku 2005 o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů.

                  Stávající nárok předpokládá, že koprodukce podporují uskupení vnitrostátních programů a fondů pro audiovizuální produkce. Nárok rovněž umožňuje, aby byla koprodukční díla považována za evropská díla podle definice evropských děl v souladu s čl. 1 písm. n) bodem ii) směrnice o audiovizuálních mediálních službách.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Postup pro obnovení nároku je stanoven v článku 5 protokolu. Požadované kroky byly učiněny.

                  V čl. 5 odst. 8 protokolu se stanoví, že pokud se rozhodne, že uvedený nárok by měl být obnoven, může být prodloužen na další tři roky a dále se bude obnovovat automaticky vždy o tři roky, neukončí-li jej některá ze stran písemným oznámením nejméně tři měsíce před koncem období. Koprodukce, které předcházely takovému ukončení, mohou nadále využívat příslušných programů na podporu místního a regionálního kulturního obsahu.

                  Vzhledem ke zvláštním okolnostem a politické citlivosti spolupráce v této oblasti je vhodné předložit návrh rozhodnutí Rady o obnovení nároku. Tento návrh by měl vycházet z čl. 218 odst. 6 SFEU, jelikož se týká prodloužení uplatňování části mezinárodní dohody. Pravidla tvorby rozhodnutí unijních orgánů jsou stanovena ve Smlouvách a členské státy ani samotné orgány s nimi nemohou disponovat. Rozhodnutí Rady, kterými se uzavírají mezinárodní dohody, se v otázce způsobu prodloužení povinností z nich vyplývajících nesmí odchylovat od Smluv.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Druhé obnovení nároku bude pro evropské audiovizuální odvětví představovat příležitost k setrvání na rychle rostoucím korejském trhu a rozšíření tržního podílu, zkušeností a znalostí.

                  Zatímco některé členské státy úspěšně realizovaly audiovizuální koprodukce na dvoustranném základě, mnohé jiné tak dosud neučinily, a nárok na úrovni EU má proto stále potenciál umožnit účast většího počtu zemí.

                  Evropská komise má s ohledem na produkci filmů omezené pravomoci, jelikož toto je úlohou vnitrostátních filmových fondů, a to i pokud jde o mezinárodní koprodukce. K uplatňování protokolu v praxi bude proto nezbytné větší zapojení vnitrostátních filmových fondů.

               •Proporcionalita

                  Ze studií a údajů Evropské audiovizuální observatoře vyplývá, že koprodukce vedou k větším počtům diváků. Od roku 2009 dosáhly filmy EU v Koreji (v kinech) 5% tržního podílu z hlediska počtu diváků a 20% podílu z hlediska počtu filmů uvedených do kin. Korejské filmy dosáhly v EU 1 % z hlediska počtu diváků a 2 % z hlediska počtu filmů uvedených do kin. Proto by uplatňování nároku koprodukcí pomohlo budovat podíl na trhu v době, kdy trh roste (celkový počet prodaných vstupenek se od roku 2011 v Koreji zvýšil o 41 %).

                  Zdá se, že dosavadní nedostatečné uplatňování protokolu je způsobeno nedostatkem konkrétních informací o dostupných pobídkách pro koprodukce na vnitrostátní úrovni. Je proto třeba přijmout cílená opatření (týkající se přístupu k financování, vzdělávání, vytváření sítí) na evropské i vnitrostátní úrovni.

                  Úspěch dvoustranných koprodukcí kromě toho svědčí o tom, že existuje kapacita a potenciál dosáhnout výraznějších výsledků. Při předběžných jednáních Pracovní skupiny pro audiovizuální média členské státy uvedly, že v zájmu podpory koprodukcí v rámci evropského protokolu jsou ochotné spolupracovat na evropské úrovni s využitím postupů, které se osvědčily na úrovni dvoustranné.

                  Nárok je nutno obnovit, aby bylo možné přijmout tato opatření.

               •Volba nástroje

                  Jakékoli výslovné rozhodnutí o nároku vyžaduje rozhodnutí Rady na základě čl. 218 odst. 6 SFEU, jelikož se týká prodloužení uplatňování části mezinárodní dohody.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Podle protokolu by měla každá strana ustanovit domácí poradní skupinu skládající se z představitelů kultury a audiovizuálního umění činných v oblastech, jichž se týká tento protokol. Zasedání domácí poradní skupiny EU se uskutečnilo 5. září 2016 v Bruselu, aby mohly být posouzeny důsledky uplatňování daného nároku pro posílení kulturní rozmanitosti a oboustranně prospěšné spolupráce při tvorbě koprodukčních děl.

                  Domácí poradní skupina konstatovala nedostatek audiovizuálních koprodukcí mezi EU a Koreou za podmínek uvedených v protokolu, ale shodla se na tom, že protokol by nicméně mohl být užitečným nástrojem. Byla otevřená obnovení nároku koprodukcí mezi EU a Koreou, ačkoli se objevily určité výhrady, pokud jde o jeho přidanou hodnotu v praxi, kterou bylo třeba příslušným subjektům objasnit. Komise poskytuje o protokolu obecné informace, ale nutné jsou operativnější a podrobnější informace pro odborníky. Domácí poradní skupina rovněž dospěla k závěru, že je nutné propagovat protokol na úrovni odvětví, států a na úrovni EU, aby se upozornilo na jeho výhody.

                  Nárok pro audiovizuální koprodukce byl projednán s členskými státy EU na zasedání Výboru pro kulturní otázky Rady Evropské unie dne 3. října 2016. Členské státy daly najevo ochotu na podpoře koprodukcí na evropské úrovni více spolupracovat.

                  Po konzultaci s členskými státy a s ohledem na stanovisko domácí poradní skupiny se nyní Komise vyzývá, aby potvrdila, že by tento nárok měl být obnoven.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Použity byly studie a údaje Evropské audiovizuální observatoře o koprodukcích.

                  •
                        Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Žádné.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Komise bude průběžně monitorovat uplatňování nároku audiovizuálních koprodukcí s využitím údajů Evropské audiovizuální observatoře a údajů odvětví, zejména pokud jde o odvětví animovaných filmů.

                  Jednou do roka se za účelem sledování pokroku a projednání výzev a příležitostí bude scházet výbor pro kulturní spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Nárok bude prodloužen na další tři roky do června 2020. Nárok je stanoven v článku 5 protokolu následovně:

                  Pro účely tohoto protokolu se koprodukcí rozumí audiovizuální dílo vytvořené tvůrci jak z Koreje, tak z EU, do nějž tito tvůrci investovali v souladu s podmínkami tohoto protokolu.

                  Strany podporují sjednávání nových a provádění stávajících koprodukčních dohod mezi jedním nebo více členskými státy Evropské unie a Koreou. Strany potvrzují, že členské státy Evropské unie a Korea mohou poskytnout finanční příspěvky koprodukovaným audiovizuálním dílům, jak jsou definována v příslušných stávajících nebo budoucích dvoustranných koprodukčních dohodách, jejímiž stranami jsou jeden nebo více členských států Evropské unie a Korea.

                  Strany v souladu se svými právními předpisy usnadní koprodukci mezi tvůrci z EU a Koreje, a to i prostřednictvím toho, že koprodukcím umožní využívat příslušné programy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu.

                  Audiovizuální díla vytvořená v koprodukci mohou využít program EU na podporu místního a regionálního kulturního obsahu v tom smyslu, že jsou považována za evropská díla v souladu s čl. 1 písm. n) bodem i) směrnice 89/552/EHS ve znění směrnice 2007/65/ES nebo v platném znění pro účely požadavků na podporu audiovizuálních děl podle čl. 4 odst. 1 a čl. 3i odst. 1 směrnice 89/552/EHS ve znění směrnice 2007/65/ES nebo v platném znění.

                  Audiovizuální díla vytvořená v koprodukci mohou využít korejské programy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu podle odstavce 3 v tom smyslu, že jsou považována za korejská díla pro účely článku 40 zákona o podpoře filmů a video výrobků (zákon č. 9676 ze dne 21. května 2009) v platném znění a článku 71 zákona o televizním a rozhlasovém vysílání (zákon č. 9280 ze dne 31. prosince 2008) v platném znění a oznámení o programovém poměru (oznámení korejského komunikačního úřadu č. 2008-135 ze dne 31. prosince 2008) v platném znění.

                  Koprodukce mohou využívat programy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu za těchto podmínek:

                  a) koprodukční audiovizuální díla jsou realizována mezi podniky, které vlastní a nadále bude vlastnit, ať přímo, nebo většinovou účastí, členský stát Evropské unie nebo Korea nebo státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo Koreje;

                  b) ředitelé nebo manažeři zastupující podniky provádějící koprodukci mají státní příslušnost členského státu Evropské unie nebo Koreje a mohou prokázat, že mají v dané zemi trvalé bydliště;

                  c) u každého audiovizuálního díla vytvořeného v koprodukci, kromě animovaných děl, bude nezbytná účast tvůrců ze dvou členských států Evropské unie. Pokud jde o animovaná díla, bude nezbytná účast tvůrců ze tří členských států Evropské unie. Podíl finančního příspěvku tvůrce nebo tvůrců z každého členského státu Evropské unie nesmí být nižší než 10 %;

                  d) minimální příslušný finanční příspěvek na audiovizuální dílo vyrobené v koprodukci, kromě animovaných děl, tvůrců z EU (dohromady) a tvůrců z Koreje (dohromady) nesmí být nižší než 30 % celkových výrobních nákladů na audiovizuální dílo. Pokud jde o animovaná díla, nesmí být tento podíl nižší než 35 % celkových výrobních nákladů;

                  e) příspěvek tvůrců každé ze stran (dohromady) zahrnuje skutečnou technickou a uměleckou účast a je zajištěna rovnováha mezi příspěvky obou stran. U audiovizuálních děl vyrobených v koprodukci kromě animovaných děl se zejména technická a umělecká účast tvůrců každé ze stran (dohromady) nesmí lišit více než o 20 procentních bodů ve srovnání s jejich finančním příspěvkem a nesmí v žádném případě představovat více než 70 % celkového příspěvku. Pokud jde o animovaná díla, technická a umělecká účast tvůrců každé ze stran (dohromady) se nesmí lišit více než o 10 procentních bodů ve srovnání s jejich finančním příspěvkem a nesmí v žádném případě představovat více než 65 % celkového příspěvku;

                  f) účast tvůrců ze třetích zemí, které ratifikovaly úmluvu UNESCO, na výrobě koprodukčních audiovizuálních děl se připouští do maximální výše 20 %, je-li to možné, celkových výrobních nákladů nebo technické a umělecké účasti na audiovizuálním díle.

                  Cílem těchto podmínek je zajistit prostřednictvím účasti alespoň dvou členských států evropský charakter koprodukcí, jakož i spravedlivé rozdělení, co se týče nákladů a přínosů koprodukce pro obě strany. Proto je pro obě strany stanoven minimální finanční příspěvek, přičemž technická a umělecká účast, jež spočívá v odborném vkladu, a představuje tudíž pracovní příležitosti, by se neměla oproti finančnímu příspěvku lišit více než o 10 %. Požadavky s ohledem na animovaná díla jsou vyšší kvůli citlivosti odvětví, které vyžaduje více technických vstupů a v němž mohou být mezi EU a Koreou výraznější rozdíly v nákladech.

                  Strany potvrzují, že skutečnost, že koprodukce mohou využívat jejich programy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu, zajišťuje vzájemné výhody a že koprodukce splňující daná kritéria získají status evropských nebo korejských děl bez dalších podmínek.

                  Koprodukce mohou využívat programy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu po dobu tří let.

               2017/0081 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o prodloužení platnosti nároku koprodukcí stanoveném v článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci připojeného k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 6 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 1. října 2015 Rada přijala rozhodnutí 2015/2169 o uzavření Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „rozhodnutí“).

               (2)Dohoda obsahuje Protokol o kulturní spolupráci (dále jen „protokol“), který podle článku 1 stanoví rámec pro spolupráci mezi stranami k usnadnění výměny kulturních činností, statků a služeb, mimo jiné včetně audiovizuálního odvětví. V souladu s čl. 5 odst. 4 protokolu usnadní strany protokolu koprodukci mezi tvůrci z EU a Koreje, a to i prostřednictvím toho, že koprodukcím umožní využívat příslušné programy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu (dále jen „nárok“).

               (3)V souladu s čl. 5 odst. 8 písm. b) protokolu se po prvním období tří let uvedený nárok obnoví na další tři roky a dále se obnovuje automaticky vždy o tři roky, neukončí-li jej některá ze stran písemným oznámením nejméně tři měsíce před koncem prvního nebo kteréhokoli z následujících období.

               (4)Zdá se být vhodné navrhnout výslovné rozhodnutí o obnovení nároku s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem a politické citlivosti spolupráce v této oblasti.

               (5)Domácí poradní skupina stanovená v čl. 3 odst. 5 protokolu vydala souhlasné stanovisko k prodloužení platnosti nároku, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 8 protokolu.

               (6)Komise souhlasí s obnovením nároku.

               (7)Tímto rozhodnutím by neměly být dotčeny příslušné pravomoci Unie a členských států,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Obnovení nároku audiovizuálních koprodukcí využívat příslušných programů stran na podporu místního a regionálního kulturního obsahu, jak je stanoveno v článku 5 protokolu, se schvaluje na dobu tří let, od 1. července 2017 do 30. června 2020.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou jménem Evropské unie informovat Korejskou republiku podle čl. 5 odst. 8 písm. b) protokolu za účelem vyjádření souhlasu Evropské unie s tím, že bude obnoven nárok audiovizuálních koprodukcí využívat příslušných programů stran na podporu místního a regionálního kulturního obsahu, jak je stanoveno v článku 5 protokolu, na dobu tří let, od 1. července 2017 do 30. června 2020.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně