title: Návrh nařízení Rady (EU), kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky [KOM(2010) 104 v konečném znění]

text:
|

52010PC0105

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |Bruselu 24.3.2010KOM(2010) 105 v konečném znění2010/0067 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY (EU),kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky[KOM(2010) 104 v konečném znění]DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Úvod1.1 Vývoj návrhuDne 17. července 2006 přijala Komise na základě čl. 61 písm. c) a čl. 67 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie) návrh nařízení Rady[1], kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2201/2003[2], pokud jde o příslušnost, a zavádí se pravidla pro rozhodné právo ve věcech manželských („Řím III“). Toto nařízení měla Rada přijmout jednomyslným rozhodnutím po konzultaci s Evropským parlamentem. Evropský parlament vydal k tomuto návrhu stanovisko dne 21. října 2008[3].Návrh Komise byl posuzován ve Výboru pro otázky občanského práva (Řím III) od října 2006. Výbor však nebyl schopen dospět k jednomyslnosti ani co se týče všech navrhovaných řešení týkajících se pravidel rozhodného práva v rámci nařízení, ani co se týče navrhovaných odchylek. Ve dnech 5. a 6. června 2008 tudíž Rada vzala na vědomí, že v otázce pokroku ohledně nařízení Řím III nebylo dosaženo jednotného postoje a že existují nepřekonatelné překážky, které brání tomu, aby bylo jednotného postoje dosaženo v této chvíli nebo v blízké budoucnosti Konstatovala, že cílů Řím III nebylo za použití příslušných ustanovení smluv v přiměřené lhůtě možno dosáhnout.Rada dne 25. července 2008 vzala na vědomí, že nejméně osm členských států hodlá vyzvat Komisi, aby předložila návrh posílené spolupráce, a že další členské státy by se do ní na návrh Komise mohly zapojit, dále že pouze na základě oficiálního pověření Komise těmito členskými státy by návrh Komise byl použitelný a každá delegace by se mohla definitivně rozhodnout ohledně vhodnosti posílené spolupráce a své účasti na ní, že případná výzva nejméně osmi členských států Komisi k předložení návrhu posílené spolupráce není na újmu dalšímu postupu ani především souhlasu Rady, k jehož vyslovení bude vyzvána.Ve dnech 28. července a 12. srpna 2008 a 12. ledna 2009 zaslalo deset členských států[4] Komisi žádost, v níž uvedly, že hodlají mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblasti rozhodného práva ve věcech manželských, a žádají, aby Komise předložila za tímto účelem návrh Radě. Řecko dne 3. března 2010 svou žádost stáhlo.Návrh rozhodnutí Rady, které povoluje posílenou spolupráci v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky, a tento návrh nařízení Rady, jímž se zavádí posílená spolupráce, které Komise přijala současně, jsou odpovědí Komise na žádost devíti členských států (dále jen „zúčastněné členské státy“). Návrh rozhodnutí Rady obsahuje podrobné posouzení právních podmínek a vhodnosti zavedení posílené spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky.2. Odůvodnění a cíle návrhu2.1 Posílení právní jistoty a předvídatelnostiU řízení v manželských věcech mezinárodní povahy jsou značné rozdíly ve vnitrostátním právu, zejména pokud jde o zákonné kolizní normy, zdrojem značné právní nejistoty. Značná různost a složitost vnitrostátních kolizních norem působí „mezinárodním“ manželským párům značné potíže při předvídání, které právo bude použito pro jejich rozvodové řízení nebo rozluku. Zúčastněné členské státy ostatně nenabízí manželským párům pro tato řízení možnost volby rozhodného práva, což může vést k použití práva, na něž mají manželé pouze nepatrnou vazbu, a k výsledku, který neodpovídá jejich oprávněnému očekávání. Tento stav rovněž nepodporuje dosažení řešení dohodou.Vzhledem k příslušným částem důvodové zprávy k návrhu nařízení Komise ze dne 17. července 2006 („Řím III“) je cílem tohoto návrhu nařízení vytvoření jasného právního rámce uvnitř Evropské unie, který by zahrnoval rozhodné právo ve věcech rozvodu a rozluky a poskytoval stranám určitou svobodu volby ohledně rozhodného práva. Opatření posílené spolupráce se na rozdíl od původního návrhu Komise týká pouze rozhodného práva, a nikoli soudní příslušnosti, aby nebylo dotčeno právo Evropské unie, to jest nařízení Rady (ES) č. 2201/2003, kterou hodlal původní návrh změnit. Přestože ustanovení k otázkám občanského práva (Řím III)[5], která vložila Komise, obsahovala i článek 20e odst. 1, tento článek nebyl do tohoto návrhu nařízení zahrnut. Tento článek totiž obsahuje v podstatě pravidlo o soudní příslušnosti a úzce navazuje na článek 7a o nezbytném právu soudní příslušnosti, který byl rovněž vypuštěn, neboť se také týkal soudní příslušnosti.2.2 Zvýšení flexibility zavedením určité autonomie stranAutonomie stran v manželských věcech je v současné době krajně omezená. Návrh zvyšuje pružnost právního rámce tím, že poskytuje manželským párům určitou možnost zvolit jiné rozhodné právo pro jejich rozvodové řízení nebo rozluku. Volba manželských párů se omezuje na právní předpisy, na něž má manželství úzkou vazbu, aby se zamezilo použití právních předpisů, na něž mají manželské páry pouze volnou nebo vůbec žádnou vazbu.Umožnit manželským párům, aby se na těchto bodech dohodly, bude zvláště užitečné v případech, kdy se manželé rozvádějí na základě vzájemné dohody. Dotyčné manželské páry tak budou výrazně podněcovány, aby předem uspořádaly důsledky případného zrušení manželských pout, a budou podporovány smírné rozvody, což má klíčový význam pro manželství s dětmi. Nařízení „Řím III“ by se podílelo rovněž na integraci příslušníků jiných států tím, že by jim poskytlo možnost řídit se právem jejich nového místa bydliště namísto práva jejich původní státní příslušnosti.Zavádějí se zvláštní záruky pro to, aby si manželské páry uvědomily důsledky své volby, a pro poskytnutí ochrany zranitelnějšímu z manželů.2.3 Zabránění „jednomu z manželů v nepřiměřeném spěchu k soudu“Návrh nakonec řeší problém „nepřiměřeného spěchu k soudu“ jednoho z manželů, to jest situaci, kdy jeden z manželů žádá o rozvod dříve než ten druhý kvůli tomu, aby se řízení řídilo určitým právem, které považuje za vhodnější pro ochranu svých zájmů. To může vést k použití právních předpisů, s nimiž není druhý z manželů výrazně svázán nebo které nepřihlížejí k jeho zájmům, což dále komplikuje snahy o smír a neposkytuje dostatek času pro mediaci.Zavedení harmonizovaných kolizních norem s velkou pravděpodobností sníží riziko „nepřiměřeného spěchu k soudu“, protože by všechny projednávající soudy v některém ze zúčastněných členských států uplatnily právní předpisy určené na základě společných pravidel.V případě, že nedojde k volbě rozhodného práva, by toto nařízení mělo zavést harmonizované kolizní normy založené na základě různých kolizních kritérií, při současném upřednostnění právních předpisů místa obvyklého bydliště manželů, čímž bude zaručeno, že se řízení ve věcech rozvodu a rozluky bude řídit právními předpisy, na něž mají manželé úzkou vazbu. Tím bude výrazně posílena právní jistota a předvídatelnost jak pro dotyčné manželské páry, tak pro právní odborníky.Pravidlo týkající se rozhodného práva v případě, že nedojde k volbě, je určeno k ochraně zranitelnějšího z manželů, jelikož upřednostňuje použití práva místa obvyklého bydliště rodiny před rozchodem bez ohledu na soud, na nějž se obrátil jeden z manželů. Umožnilo by tudíž manželským párům snadno předvídat, jakým právem se bude jejich rozvodové řízení nebo rozluka řídit.3. Konzultace zúčastněných stran a analýza dopadu opatření posílené spolupráceZveřejnění návrhu Komise z července 2006 předcházela zevrubná konzultace zúčastněných stran. Poslední znění, vzešlé z jednání Rady, které Komise částečně převzala do svého návrhu, se výrazně neliší od návrhu Komise z července 2006. Tato verze totiž zachovává stejná principiální řešení ohledně rozhodného práva pro rozvod a rozluku (například volbu rozhodného práva, místo obvyklého bydliště manželů jako hlavní kolizní kritérium, výhradu veřejného pořádku atd.).Komise spolu s původním návrhem z července 2006 vypracovala studii dopadu, která je nadále podstatná v otázce rozhodného práva a bude sloužit jako odkaz[6]. Tento návrh Komise zavádí posílenou spolupráci v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky. Postupy posílené spolupráce lze použít pouze jako „poslední prostředek“ podle čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii. Komise tak může navrhnout posílenou spolupráci a Rada může vyslovit souhlas pouze v záležitostech, o nichž Rada již jednala a u nichž došla k závěru, že nelze nalézt jiné řešení, neboť „cílů této spolupráce nelze dosáhnout v přiměřené lhůtě Unií jako celkem“. Z toho vyplývá, že Komise nemůže měnit ani oblast posílené spolupráce, v daném případě rozhodné právo ve věcech rozvodu a rozluky, ani základní pravidla týkající se nástroje, obsažená v posledním znění dokumentu projednávaného v Radě. Obsah návrhu Komise, který zavádí posílenou spolupráci, je navíc omezen působností upřesněnou v žádostech zúčastněných členských států o posílenou spolupráci, tedy na rozhodné právo ve věcech manželských. V tomto případě tedy nová studie dopadu v téže záležitosti zřejmě není účelná.4. Právní okolnosti návrhu4.1 Právní základPrávním základem tohoto návrhu je čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, který propůjčuje Radě pravomoc k přijímání opatření v oblasti rodinného práva s mezinárodním prvkem po konzultaci s Evropským parlamentem.Návrh se týká rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky. Tyto otázky spadají do rodinného práva. Pravidla v návrhu, která se týkají se rozhodného práva, se uplatňují pouze v situacích mezinárodní povahy, to jest například v takových, kdy oba manželé mají odlišné státní příslušnosti, mají místo bydliště v různých členských státech nebo v členském státě, z nějž alespoň jeden z nich nepochází. Tímto byl tedy splněn požadavek existence mezinárodního prvku zakotvený v čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.4.2 Zásada subsidiarityCílů návrhu lze dosáhnout pouze na úrovni Evropské unie v podobě společných pravidel ve věci rozhodného práva, v tomto případě prostřednictvím posílené spolupráce. Tyto kolizní normy musejí být totožné, aby bylo dosaženo cílů návrhu, to znamená aby byla občanům zajištěna posílená právní jistota, předvídatelnost a flexibilita. Samostatné jednání členských států by tedy bylo v rozporu s těmito cíli. V současnosti mezi členskými státy neexistuje žádná platná mezinárodní úmluva, která se týká rozhodného práva v manželských věcech. Veřejná diskuze o návrhu Komise z července 2006 a studie dopadu odhalily rozsah problémů, jimiž se tento návrh zabývá a které se každoročně týkají desítek tisíc občanů. Vzhledem k povaze a rozsahu problému lze cílů dosáhnout pouze na úrovni Evropské unie.4.3 Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť se striktně omezuje na to, co je nezbytné k dosažení jeho cílů. Není spojen s žádnými novými finančními nebo správními povinnostmi občanů a příslušnou státní správu zatěžuje navíc pouze velmi omezeně.4.4 Volba nástrojePovaha a cíl návrhu vyžadují formu nařízení. Nutnost právní jistoty a předvídatelnosti volá po jasnosti a jednotnosti pravidel. Navrhovaná pravidla ohledně soudní příslušnosti a rozhodného práva jsou jasná a podrobná a nevyžadují již další provedení ve vnitrostátních právních předpisech. V případě, že by byl členským státům ponechán prostor pro zvážení ohledně provedení těchto pravidel, by bylo ohroženo dosažení cílů v podobě právní jistoty a předvídatelnosti.4.5 Postavení Spojeného království, Irska a DánskaSpojené království a Irsko se budou podílet na spolupráci v záležitostech spadajících do hlavy V části 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, pouze pokud vyjádří své přání účastnit se v souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska z hlediska prostoru svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie. Dánsko se nepodílí na přijímání navrhovaného nařízení, proto podle článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, který tvoří přílohu Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie, pro ně není závazné ani použitelné.5. Dopad na rozpočet, zjednodušení a soudržnost s ostatními politikami Evropské unie5.1 Dopad na rozpočetNávrh nemá žádný dopad na rozpočet Evropské unie.5.2 ZjednodušeníNávrh zjednodušuje administrativní postupy ve prospěch občanů i právních odborníků. Harmonizace kolizních norem zejména zásadním způsobem zjednoduší situaci občanů a právních odborníků, kteří budou moci určit rozhodné právo na základě jediného souboru norem, který nahradí stávající vnitrostátní kolizní normy zúčastněných členských států.5.3 Soudržnost s ostatními politikami a cíli Evropské unieNávrh zachovává základní práva a řídí se uznávanými zásadami, zejména Listinou základních práv Evropské unie jakožto obecnými zásadami práva Evropské unie.6. Komentáře k článkůmČlánek 1Navrhované nařízení se týká všech situací, v nichž dochází ke konfliktu zákonů, to jest situací, které mohou obsahovat jeden či více prvků právního postavení cizinců ve vztahu k vnitrostátnímu sociálnímu životu určité země a které mohou zahrnovat několik právních systémů. Uplatňuje se tedy pouze v situacích mezinárodní povahy, například tehdy, jsou-li manželé, kteří mají odlišnou státní příslušnost nebo žijí v různých členských státech nebo ve státě, z nějž alespoň jeden z nich nepochází („mezinárodní manželství“).Navrhovaná pravidla ve věci rozhodného práva se omezují na rozvod a rozluku a nevztahují se na prohlášení manželství za neplatné, pro něž jsou jak autonomie stran, tak volba jiných právních předpisů než práva projednávajícího soudu považovány za nevhodné. Pokud jde o pravidla ohledně soudní příslušnosti, prohlášení manželství za neplatné se řídí nařízením Rady (ES) č. 2201/2003, stejně jako rozvod a rozluka.Článek 2Toto nařízení je podle článku 2 všeobecné povahy, to znamená, že jeho jednotná pravidla ohledně kolizních norem mohou libovolně určit právo zúčastněného členského státu, nezúčastněného členského státu nebo státu, který není členem Evropské unie. Jedná se o zásadu pevně zakotvenou v pozitivním právu kolizních norem, které se nachází již v Římské úmluvě z roku 1980, v úmluvách uzavřených v rámci Haagské konference, jakož i ve vnitrostátních pravidlech kolizních norem zúčastněných členských států. Do textu byly včleněny ochranné doložky k zamezení použití cizích právních předpisů o rozvodu nebo rozluce, neslučitelných se společnými hodnotami Evropské unie. V případě, že jsou určeny právní předpisy jiného členského státu, Evropská soudní síť pro občanské a obchodní věci může napomáhat soudům při zjišťování obsahu zahraničního práva.Článek 3Převážná většina vnitrostátních kolizních norem předpokládá v dané situaci pouze jediné řešení. Návrh usiluje o posílení flexibility manželů tím, že jim umožňuje vybrat si rozhodné právo pro rozvod a rozluku. Bude možno volit pouze takové právní předpisy, k nimž mají manželé úzkou vazbu z důvodu jejich místa obvyklého bydliště nebo posledního společného místa obvyklého bydliště, pokud v něm jeden z nich stále sídlí, státní příslušnosti jednoho z manželů a práva místa soudu.Na rozluku a rozvod by se měly uplatňovat tytéž kolizní normy, protože rozluka v mnoha případech nezbytně rozvodu předchází. Zúčastněné členské státy, které uznávají rozluku, na ni i na rozvod uplatňují stejné kolizní normy.Tímto zvýšením autonomie stran získají manželé větší právní jistotu a předvídatelnost. Aby se bylo zajištěno, že manželé si uvědomují důsledky své volby a aby byla poskytnuta ochrana zranitelnějšímu z manželů, je třeba dodržet určité formální požadavky. Komise sdílí názor Evropského parlamentu, podle něhož bylo třeba zabránit tomu, aby volba rozhodného práva stran vedla k použití práva odporujícího základním právům a právu Evropské unie. Dokument tudíž omezuje volbu stran na cizí právní předpisy o rozvodu a rozluce, které jsou slučitelné se společnými hodnotami Evropské unie.Článek 4V případě, že si manželé nezvolí rozhodné právo, určí se na základě různých kolizních kritérií, z nichž místo obvyklého bydliště manželů stojí na prvním místě. Toto jednotné pravidlo zaručuje právní jistotu a předvídatelnost. Zavedení harmonizovaných kolizních norem by mělo výrazně snížit riziko „nepřiměřeného spěchu k soudu“, protože všechny projednávající soudy v některém ze zúčastněných členských států by uplatnily stejné právní předpisy určené na základě společných pravidel.Skutečnost, že toto pravidlo se zakládá v první řadě na místě obvyklého bydliště manželů, popřípadě na jejich posledním obvyklém bydlišti, pokud v něm jeden z nich stále sídlí, bude mít ve velké většině případů za následek použití právních předpisů projednávajícího soudu (nikoli však vždy, zejména pokud se jeden z manželů vrátí domů a předá věc soudu podle pravidel o soudní příslušnosti stanovených nařízením Rady (ES) č. 2201/2003). Případy použití cizího práva budou tudíž omezeny.Článek 5Jedná se o pravidlo zabraňující diskriminaci. V určitých situacích, kdy rozhodné právo neupravuje rozvod, nebo kdy rozhodné právo jednomu z manželů nezajišťuje rovnost přístupu k rozvodu nebo k rozluce z důvodu jeho pohlaví, by mělo být použito právo projednávajícího soudu.Článek 6Umožnit zpětný a další odkaz by znamenalo ohrozit právní jistotu. Určení práva na základě jednotných kolizních norem v důsledku znamená stanovení použitelnosti hmotněprávních předpisů tohoto právního řádu, a nikoliv jeho pravidel mezinárodního práva soukromého.Článek 7Mechanismus výhrady veřejného pořádku umožňuje soudu, aby nebral v úvahu pravidla týkající se cizího práva určeného kolizní normou v případě, že by uplatnění cizího práva v daném případě bylo zjevně v rozporu s veřejným pořádkem státu, jehož soud ve věci jedná. Slovo „zjevně“ znamená, že použití výhrady veřejného pořádku musí být výjimečné.Článek 8Je-li stát složen z více územních jednotek, které mají vlastní hmotněprávní předpisy ve věcech rozvodu a rozluky, toto nařízení je rovněž nutno použít na kolizi právních předpisů mezi těmito územními jednotkami, aby byla zaručena právní jistota, předvídatelnost a jednotné používání pravidel Evropské unie na všechny situace, v nichž dochází ke kolizi právních předpisů.Článek 9Toto ustanovení zajišťuje občanům transparentnost pravidel používaných pro uzavření manželství v zúčastněných členských státech. Komise jim poskytne tyto informace na webových stránkách Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci.Článek 10Tento článek upravuje časovou působnost nástroje.Článek 11Navrhovaná ustanovení usilují o dosažení náležité rovnováhy mezi dodržováním mezinárodních závazků zúčastněných členských států a cílem vytvořit skutečný evropský prostor práva. Odstavec 1 umožňuje zúčastněným členským státům, aby i nadále uplatňovaly kolizní normy obsažené v dvojstranných nebo mnohostranných úmluvách, jejichž jsou smluvními stranami v okamžiku přijetí nařízení. Nicméně existence dvou souběžných režimů (tedy skutečnost, že některé zúčastněné členské státy uplatňují pravidla podle úmluv, které podepsaly, a jiné členské zúčastněné členské státy uplatňují pravidla navrhovaného nařízení) by byla v rozporu s řádným fungováním evropského prostoru práva.Články 12 a 13V případě článků týkajících se revize nástroje, jeho vstupu v platnost a jeho provádění se jedná o převzetí standardních ustanovení.2010/0067 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY (EU)kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozlukyRADA EVROPSKÉ UNIEs ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména její čl. 81 odst. 3,s ohledem na rozhodnutí […] Rady ze dne […], jímž se schvaluje posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky[7],s ohledem na návrh Evropské komise,po předání předlohy legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[8],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[9],rozhodla v souladu se zvláštním legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1) Evropská unie si stanovila za cíl zachovávat a rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva, ve kterém je zaručen volný pohyb osob. Pro postupné vytváření tohoto prostoru musí Evropská unie přijmout opatření v oblasti justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem.2) Rada v souladu s čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie přijala opatření ohledně rodinného práva s mezinárodním prvkem.3) Komise předložila dne 14. března 2005 zelenou knihu o rozhodném právu a příslušnosti soudů v rozvodových záležitostech. Tato zelená kniha vyvolala širokou veřejnou diskuzi o možných řešeních problémů, které by mohly za současného stavu nastat.4) Komise dne 17. července 2006 předložila návrh nařízení, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2201/2003, pokud jde o příslušnost, a zavádí se pravidla pro rozhodné právo ve věcech manželských.5) Rada na zasedání v Lucemburku ve dnech 5. a 6. června 2008 došla k závěru, že nebylo dosaženo jednotného postoje ohledně tohoto návrhu a že existují nepřekonatelné překážky, které v této chvíli i v blízké budoucnosti brání tomu, aby bylo jakéhokoli jednotného postoje dosaženo. Konstatovala, že cílů návrhu nebylo za použití příslušných ustanovení smluv v přiměřené lhůtě možno dosáhnout.6) Bulharsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko, Rumunsko a Slovinsko předložily později Komisi žádost, v níž uvedly, že hodlají navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti práva rozhodného ve věcech manželských, a vyzvaly Komisi, aby předložila za tímto účelem návrh Radě. Řecko dne 3. března 2010 svou žádost stáhlo.7) Rada přijala dne […] rozhodnutí […], kterým se schvaluje posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky.8) Podle čl. 328 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je posílená spolupráce při navázání otevřena všem členským státům, s výhradou dodržení případných podmínek účasti stanovených povolujícím rozhodnutím. Je jim rovněž otevřená kdykoli, s výhradou dodržení, kromě uvedených podmínek, aktů již přijatých v jejím rámci.9) Toto nařízení má vytvořit jasný a úplný právní rámec pro rozhodné právo ve věcech rozvodu a rozluky v zúčastněných členských státech a zaručit občanům přiměřená řešení v oblasti právní jistoty, předvídatelnosti a flexibility, a zabránit tomu, aby jeden z manželů požádal o rozvod dříve než ten druhý kvůli tomu, aby se řízení řídilo určitým právem, které považuje za vhodnější pro ochranu svých zájmů.10) Za účelem řádného vymezení územní působnosti tohoto nařízení je třeba určit členské státy, které se budou účastnit na posílené spolupráci.11) Toto nařízení by se mělo použít bez ohledu na povahu soudu, který se sporem zabývá.12) Aby manželé měli možnost zvolit rozhodné právo, na něž mají úzkou vazbu, nebo v případě, že nedojde k volbě, aby se toto právo použilo na jejich rozvod nebo rozluku, mělo by se toto právo použít, i když není právem některého členského státu. V případě, že je určeno právo jiného členského státu, síť vytvořená rozhodnutím Rady 2001/470/ES ze dne 28. května 2001 o vytvoření Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci[10], může napomáhat soudům při zjišťování obsahu zahraničního práva.13) Zvýšení mobility občanů vyžaduje jednak větší flexibilitu, jednak větší právní jistotu. Aby toto nařízení odpovídalo tomuto cíli, musí posílit autonomii stran ve věcech rozvodu a rozluky a ponechat jim při jejich rozvodu nebo rozluce určitou možnost volby rozhodného práva. Tato možnost by neměla být rozšířena na prohlášení manželství za neplatné, které má úzkou vazbu na podmínky platnosti manželství a pro něž není autonomie stran vhodná.14) Manželé by měli mít možnost zvolit právo země, k níž mají zvláštní vazby, nebo právo místa soudu jako rozhodné právo pro rozvod a rozluku. Právo, které manželé zvolí, musí být v souladu se základními právy zakotvenými ve smlouvách a v Listině základních práv Evropské unie. Možnost volby rozhodného práva pro rozvod a rozluku nesmí být na újmu nejlepšího zájmu dítěte.15) Pro manžele je důležité, aby před určením rozhodného práva měli přístup k aktuálním informacím o zásadních aspektech vnitrostátních právních předpisů, právních předpisů Evropské unie a vedení sporu ve věcech rozvodu a rozluky. Komise za účelem zaručení přístupu k příslušným kvalitním informacím tyto informace pravidelně aktualizuje a vkládá je do informačního systému založeného na internetu a určeného veřejnosti, vytvořeného rozhodnutím Rady 2001/470/ES.16) Zasvěcená volba obou manželů je hlavní zásadou tohoto nařízení. Každý z manželů by měl přesně vědět, jaké jsou právní a společenské důsledky volby rozhodného práva. Možnost zvolit rozhodné právo po vzájemné dohodě nesmí být na újmu práv a rovnosti vyhlídek obou manželů. V tomto ohledu by si vnitrostátní soudy měly být vědomy důležitosti zasvěcené volby obou manželů ohledně právních důsledků dohody o volbě rozhodného práva.17) Měly by být vytvořeny určité záruky pro to, aby si manželské páry uvědomily důsledky své volby. Dohoda o volbě rozhodného práva by přinejmenším měla být vyhotovena písemně, datována a podepsána oběma stranami. Pokud však právo zúčastněného členského státu, v němž mají oba manželé místo obvyklého bydliště, obsahuje doplňující formální pravidla, je třeba tato pravidla dodržovat. Tato doplňující formální pravidla mohou existovat například v zúčastněném členském státě, v němž je dohoda součástí manželské smlouvy.18) Dohodu o určení rozhodného práva by mělo být možno uzavřít a měnit nejpozději při předání věci soudu, nebo dokonce i v průběhu soudního řízení, pokud tak stanoví právo místa soudu. V tomto případě stačí, aby soud zaprotokoloval určení v souladu s právem místa soudu.19) Nedojde-li k volbě rozhodného práva, toto nařízení by mělo stanovit harmonizované kolizní normy na základě různých kolizních kritérií založených na úzké vazbě mezi manželi a dotyčným právem s ohledem na zaručení právní jistoty a předvídatelnosti a zabránit tomu, aby jeden z manželů požádal o rozvod dříve než ten druhý kvůli tomu, aby se řízení řídilo určitým právem, které považuje za vhodnější pro ochranu svých zájmů. Tato kolizní kritéria byla zvolena tak, aby se řízení ve věcech rozvodu nebo rozluky řídilo právem, k němuž mají manželé úzkou vazbu, a zakládají se v první řadě na právu v místě obvyklého bydliště.20) V určitých situacích by však měly být použity právní předpisy soudu, který se věcí zabývá, zejména v případě, kdy rozhodné právo neupravuje rozvod, nebo kdy rozhodné právo jednomu z manželů nezajišťuje rovnost přístupu k rozvodu nebo k rozluce z důvodu jeho pohlaví.21) Za výjimečných okolností by měly důvody veřejného pořádku umožnit soudům zúčastněných členských států, aby vyloučily cizí právo, pokud by jeho použití v konkrétním případě bylo zjevně v rozporu s veřejným pořádkem místa, jehož soud ve věci jedná. Soudy by nicméně neměly mít možnost použít výhradu veřejného pořádku, aby vyloučily právo jiného členského státu, pokud by to odporovalo Listině základních práv Evropské unie, zejména jejímu článku 21, který zakazuje jakoukoli diskriminaci.22) Protože v některých státech a v zúčastněných členských státech existují vedle sebe dva nebo více právních systémů nebo souborů pravidel vztahujících se k otázkám, které upravuje toto nařízení, je zapotřebí stanovit, v jaké míře se ustanovení tohoto nařízení použijí v rámci různých územních jednotek těchto států a zúčastněných členských států.23) Členské státy jednající samostatně nemohou z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení v uspokojivě plnit jeho cíle, které se týkají mezinárodního řízení v manželských věcech, to znamená posílení právní jistoty, předvídatelnosti a flexibility, a tudíž usnadnění svobodného pohybu osob uvnitř Evropské unie. V souladu se zásadou subsidiarity zakotvenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii proto mohou tyto cíle být lépe plněny na úrovni Unie, v tomto případě cestou posílené spolupráce mezi těmito členskými státy. V souladu se zásadou proporcionality ve smyslu výše uvedeného článku nepřekračuje toto nařízení rozsah toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.24) Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady stanovené Listinou základních práv Evropské unie, zvláště jejího článku 21, který zakazuje jakoukoli diskriminaci, zejména podle pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických vlastností, jazyka, víry nebo přesvědčení, politických názorů či jakýchkoli jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, původu, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Soudy zúčastněných členských států musejí používat toto nařízení za dodržování těchto práv a zásad.PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Kapitola I - Působnost nařízeníČlánek 1Věcná působnost1. Toto nařízení se vztahuje na rozvod a rozluku v situacích, kdy dochází ke kolizi právních předpisů.2. Pro účely tohoto nařízení se pod pojmem „zúčastněný členský stát“ rozumí členský stát, který se podílí na posílené spolupráci v oblasti rozhodného práva ve věci rozvodu a rozluky podle rozhodnutí [Rady […] ze dne […], kterým se schvaluje posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky].Článek 2Všeobecná povahaPrávo určené tímto nařízením se použije i v případě, že není právem některého zúčastněného členského státu.Kapitola II - Jednotná pravidla ohledně rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozlukyČlánek 3Volba rozhodného práva stran1. Manželé si mohou po vzájemné dohodě zvolit z následujících rozhodných práv ve věcech rozvodu a rozluky, pokud je zvolené právo v souladu se základními právy zakotvenými ve smlouvách a v Listině základních práv Evropské unie a se zásadou veřejného pořádku:a) právo státu, v němž mají manželé místo obvyklého bydliště v době uzavření dohody;b) právo státu, v němž měli manželé naposled místo obvyklého bydliště, pokud zde v době uzavření dohody jeden z nich ještě sídlí;c) právo státu, jehož je některý z manželů v době uzavření dohody státním příslušníkem;d) právo místa soudu.2. Aniž je dotčen odstavec 4, lze dohodu o určení rozhodného práva uzavřít a měnit kdykoli, nejpozději však při předání věci soudu.3. Dohoda uvedená v odstavci 2 bude vyhotovena písemně, datována a podepsána oběma stranami. Písemné formě jsou rovnocenná veškerá sdělení elektronickými prostředky, která umožňují trvalý záznam dohody.Pokud však právo zúčastněného členského státu, v němž mají oba manželé místo obvyklého bydliště v době uzavření dohody, obsahuje doplňující formální pravidla pro tento druh dohody, budou tato pravidla použita. Pokud manželé mají místo obvyklého bydliště v odlišných zúčastněných členských státech a pokud práva těchto členských států zakotvují odlišná formální pravidla, dohoda je platná co do formy, splňuje-li podmínky stanovené právem jedné z těchto zemí.4. Pokud tak stanoví právo místa soudu, mohou manželé rovněž určit rozhodné právo před soudem v průběhu soudního řízení. V tomto případě soud zaprotokoluje určení v souladu s právem místa soudu.Článek 4 Rozhodné právo v případě, že je strany nezvolíV případě, že nedojde k volbě podle článku 3, rozvod a rozluka se řídí právem státu:a) v němž mají manželé místo obvyklého bydliště v okamžiku předání věci soudu; popřípaděb) v němž měli manželé poslední místo obvyklého bydliště, pokud nedošlo ke změně tohoto místa bydliště dříve než rok před předáním věci soudu, jestliže jeden z manželů ještě v tomto státě sídlí v okamžiku předání věci soudu; popřípaděc) jehož státní příslušnost mají manželé v okamžiku předání věci soudu; popřípaděd) jehož soudu byla věc předána.Článek 5 Použití práva místa souduJestliže rozhodné právo podle článků 3 a 4 neupravuje rozvod nebo jednomu z manželů nezajišťuje rovnost přístupu k rozvodu nebo k rozluce z důvodu jeho pohlaví, použije se právo místa soudu.Článek 6 Vyloučení zpětného a dalšího odkazuKdyž toto nařízení předepisuje použití práva některého státu, rozumí tím právní předpisy platné v tomto státě, s výhradou pravidel mezinárodního práva soukromého.Článek 7Veřejný pořádekPoužití ustanovení určeného práva podle tohoto ustanovení lze vyloučit pouze tehdy, je-li toto použití zjevně neslučitelné s veřejným pořádkem místa, jehož soud ve věci jedná.Článek 8Nesjednocené systémy1. Je-li stát tvořen více územními celky, z nichž každý má vlastní právní předpisy ve věcech rozvodu a rozluky, považuje se každý územní celek pro účely určení rozhodného práva podle tohoto nařízení za stát.2. Zúčastněný členský stát, v němž má více územních jednotek vlastní právní předpisy ve věcech rozvodu a rozluky, není povinen řídit se tímto nařízením při kolizi právních předpisů výhradně mezi těmito celky.Kapitola III - Jiná ustanoveníČlánek 9Informace poskytované zúčastněnými členskými státy1. Nejpozději [ tři měsíce od data použitelnosti tohoto článku ] zúčastněné členské státy informují v případě potřeby Komisi o svých vnitrostátních ustanoveních ohledně:a) formálních pravidel týkajících se dohod o volbě rozhodného práva; ab) o možnosti určit rozhodné právo podle čl. 3 odst. 4.Zúčastněné členské státy uvědomí Komisi o veškerých následných změnách těchto ustanovení.2. Komise vhodnými prostředky zveřejní informace sdělené jí podle odstavce 1, zejména prostřednictvím webových stránek Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci.Článek 10Přechodná ustanovení1. Toto nařízení se vztahuje na zahájená soudní řízení, jakož i na dohody podle článku 3 a uzavřené po datu jeho použitelnosti v souladu s článkem 13.Dohoda o volbě rozhodného práva uzavřená podle práva zúčastněného členského státu před použitelností tohoto nařízení však rovněž nabývá účinnosti, pokud splňuje podmínky zakotvené v čl. 3 odst. 3 prvním pododstavci.2. Tímto nařízením nejsou dotčeny dohody o volbě rozhodného práva uzavřené podle práva zúčastněného členského státu, jehož soudu byla věc předána před použitelností tohoto nařízení.Článek 11Vazby na platné mezinárodní úmluvy1. Toto nařízení nenarušuje platnost dvojstranných nebo mnohostranných úmluv, jichž se účastní jeden nebo více zúčastněných členských států v době přijímání tohoto nařízení a které se týkají věcí, které upravuje toto nařízení, bez újmy na povinnostech zúčastněných členských států podle článku 351 Smlouvy o fungování Evropské unie.2. Toto nařízení je bez ohledu na odstavec 1 pro zúčastněné členské státy nadřazeno dohodám ohledně záležitostí, které upravuje toto nařízení a jichž se zúčastněné členské státy účastní.Článek 12Ustanovení o reviziNejpozději [ pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost ] předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Zprávu podle potřeby doprovodí návrhy na úpravu.Kapitola IV - Závěrečná ustanoveníČlánek 13Vstup v platnost a použitelnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Je použitelné ode dne [ dvanáct měsíců od data přijetí tohoto nařízení ], s výjimkou článku 9, který je použitelný ode dne [š est měsíců od data přijetí tohoto nařízení ].Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v zúčastněných členských státech v souladu se smlouvami.V Bruselu dneZa Radupředseda [1] KOM(2006) 399.[2] Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000, Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1.[3] Úř. věst. C 15 E, 21.1.2010, s. 128.[4] Bulharsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko, Rumunsko a Slovinsko.[5] Viz dokument Rady Evropské unie č. 9712/08.[6] SEK(2006) 949.[7] Úř. věst. L […] ze dne […], s. […].[8] Úř. věst. C […] ze dne […], s. […].[9] Úř. věst. C […] ze dne […], s. […].[10] Úř. věst. L 174, 27.6.2001, s. 25.


|

52010PC0442

/* COM/2010/0442 final - NLE 2010/0235 */  Návrh NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. kterým se mění nařízení (ES) č. 1631/2005 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové pocházející mimo jiné z Čínské lidové republiky

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 27.8.2010KOM(2010) 442 v konečném znění2010/0235 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADY (EU) č.kterým se mění nařízení (ES) č. 1631/2005 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové pocházející mimo jiné z Čínské lidové republikyDŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1], (dále jen „základní nařízení“) při řízení týkajícím se dovozu kyseliny trichlorisokyanurové (dále jen „TCCA“) pocházející z Čínské lidové republiky. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu V říjnu 2005 Rada nařízením (ES) č. 1631/2005[2] uložila konečné antidumpingové clo z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové (dále jen „TCCA“) pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ |Konzultace se zúčastněnými stranami |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením měly možnost v průběhu řízení v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Žádost o částečný prozatímní přezkum podala společnost Heze Huayi Chemical Co., Ltd. (Heze) (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky. Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumu, a zahájila tento přezkum dne 2. července 2009. Přezkumné šetření ukázalo, že žadatel splňuje požadavky na přiznání tržního zacházení. V přezkumném šetření bylo rovněž zjištěno, že došlo ke snížení dumpingového rozpětí žadatele, což lze vysvětlit redukcí ve struktuře nákladů společnosti. Bylo tedy prokázáno, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření týkající se žadatele zavedena, se změnily a že nové okolnosti mají trvalý charakter. Proto musí být individuální dumpingové rozpětí pro tuto společnost změněno. Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy skončí platnost opatření původně uložených nařízením Rady (ES) č. 1631/2005. Navrhuje se, aby Rada přijala připojený návrh nařízení, které by mělo být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie nejpozději dne 1. října 2010. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[3]. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů. |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení Rady. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené, neboť základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie. |2010/0235 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADY (EU) č.kterým se mění nařízení (ES) č. 1631/2005 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové pocházející mimo jiné z Čínské lidové republikyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[4] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUP1. Platná opatření1.  V říjnu 2005 Rada nařízením (ES) č. 1631/2005[5] (dále jen „původní nařízení“) uložila konečné antidumpingové clo z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové (dále jen „TCCA“) pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Sazby cla činily 7,3 % až 42,6 %.2. Žádost o přezkum2.  V roce 2009 Komise obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal čínský vyvážející výrobce, společnost Heze Huayi Chemical Co., Ltd (dále jen „Heze“ nebo „žadatel“). Sazba konečného antidumpingového cla z výrobků žadatele činí 14,1 %.3.  Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl zjevné důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.4.  Žádost byla založena zejména na tvrzení, že jednotkové náklady žadatele na výrobu TCCA se od původního šetření značně snížily, jelikož:5.  žadatel vyrábí hlavní surovinu potřebnou k výrobě šetřeného výrobku a6.  žadatel zvýšil svou výrobní kapacitu.3. Zahájení přezkumu7.  Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že pro zahájení přezkumu existují dostatečné důkazy, zahájila dne 2. července 2009 v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení přezkum[6] omezený na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli.4. Dotčený výrobek a obdobný výrobek8.  Výrobek dotčený současným přezkumem je totožný s výrobkem popsaným v původním nařízení; je to kyselina trichlorisokyanurová a přípravky z ní, podle mezinárodních nepatentovaných názvů (INN) také nazývaná „symclosene“ (symklosen), pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2933 69 80 a ex 3808 94 20.9.  Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný na čínském domácím trhu a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.5. Zúčastněné strany10.  Komise o zahájení přezkumu oficiálně informovala žadatele, výrobní odvětví Unie a zástupce vlády země vývozu.11.  Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.12.  S cílem získat informace, které pro své šetření považovala za nezbytné, zaslala Komise žadateli formulář žádosti o tržní zacházení a dotazník a ve lhůtách stanovených k tomuto účelu obdržela odpověď. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě.6. Období šetření13.  Šetření dumpingu se týkalo období od 1. července 2008 do 30. června 2009.B. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ1. Tržní zacházení14.  Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR běžná hodnota určuje podle čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení v případě těch vyvážejících výrobců, u nichž bylo zjištěno, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud bylo prokázáno, že s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku převažují podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:15.  obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů bez významných zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty;16.  společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané ve všech oblastech;17.  nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;18.  právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu;19.  převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů.20.  Šetření ukázalo, že žadatel splňuje všech pět kritérií tržního zacházení. Bylo zjištěno, že během období šetření přijímala společnost Heze obchodní rozhodnutí bez zásahů státu a neexistovala zkreslení související s podmínkami netržního hospodářství. Na společnost Heze se vztahují čínské zákony o úpadku a o vlastnictví bez výjimek. Společnost má jednoznačné účetnictví, které je kontrolováno nezávislým auditem, a bylo shledáno, že účetní systém a jeho používání je v souladu s obecnými mezinárodně uznávanými zásadami účetnictví a IAS. Bylo zjištěno, že náklady a ceny odrážejí tržní hodnoty a převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů.21.  Na základě výše uvedených skutečností a úvah mohlo být žadateli přiznáno tržní zacházení.2. Běžná hodnota22.  Za účelem stanovení běžné hodnoty bylo nejdříve zjištěno, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností Heze byl ve srovnání s jejím celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje činí alespoň 5 % celkového objemu odpovídajícího vývozu do Unie. Komise dospěla k závěru, že žadatel prodával TCCA na domácím trhu v celkově reprezentativním objemu.23.  Následně byly určeny typy obdobného výrobku prodávané žadatelem na domácím trhu, které byly shodné a přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.24.  Pro každý typ výrobku prodávaný společností Heze na domácím trhu, o kterém bylo zjištěno, že je přímo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se stanovilo, zda je domácí prodej pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení dostatečně reprezentativní. Domácí prodej konkrétního typu výrobku byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový domácí prodej tohoto typu výrobku během období šetření představoval nejméně 5 % celkového vývozu srovnatelného typu výrobku do Unie.25.  Rovněž bylo zjišťováno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. To bylo provedeno stanovením podílu ziskového prodeje každého vyváženého typu dotčeného výrobku během období šetření nezávislým odběratelům na domácím trhu.26.  Pokud objem prodeje určitého typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu. Tato cena byla vypočtena jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku během období šetření, a to bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový.27.  Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočtena jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku během období šetření.28.  Pokud za účelem stanovení běžné hodnoty nemohly být pro určitý typ výrobku prodávaný společností Heze použity ceny na domácím trhu, musela být použita jiná metoda. V tomto případě použila Komise početně zjištěnou běžnou hodnotu. V souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota vypočtena na základě výrobních nákladů na vyvážené typy výrobků s připočtením přiměřené výše prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí. Podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení se výše prodejních, správních a režijních nákladů a ziskové rozpětí stanovily na základě průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a ziskového rozpětí zaznamenaných při prodeji obdobného výrobku společností Heze v běžném obchodním styku.29.  V souladu s metodikou použitou v původním šetření byly výrobní náklady vypočteny pro dva typy výrobků. S ohledem na informace, které poskytl žadatel, byly jedny výrobní náklady vypočteny pro granule a tablety a druhé pro prášek.3. Vývozní cena30.  Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek byl přímo vyvážen nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo cen, které je třeba zaplatit, za výrobek prodaný za účelem vývozu do Unie.4. Srovnání31.  Průměrná běžná hodnota a průměrná vývozní cena každého typu dotčeného výrobku byly srovnány na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni. Pro zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Pro tento účel byly v oprávněných a doložených případech provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravné a pojištění, manipulaci, poskytnutí úvěru a bankovní poplatky. Dále bylo zjištěno, že DPH byla částečně vrácena, pokud byl dotčený výrobek prodán na vývoz do Unie. DPH, která má být zaplacena z prodeje na domácím trhu, byla tedy upravena podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení.32.  Co se týče úpravy ohledně balného, žadatel požadoval úpravu ohledně nákladů na balení pro prodej na čínském trhu i na trhu v Unii. Ověřením bylo zjištěno, že tyto náklady byly rovněž zahrnuty ve výrobních nákladech výrobku bez ohledu na to, zda byl určen na prodej na vnitrostátním nebo vývozním trhu. Proto nebyla požadovaná úprava přijata pro vnitrostátní ani vývozním trh.5. Dumpingové rozpětí33.  V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.34.  Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí společnosti Heze, vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranice Unie, činí 3,2 %.C. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ35.  Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také zkoumalo, zda lze zjištěné změněné okolnosti důvodně považovat za okolnosti trvalé povahy.36.  Žadatel při tomto prozatímním přezkumu plně spolupracoval a díky získaným a ověřeným údajům bylo možné stanovit dumpingové rozpětí na základě jeho individuálních vývozních cen při vývozu do Unie. Výsledek tohoto výpočtu ukazuje, že zachování současné výše opatření již nemá opodstatnění.37.  Důkazy získané a ověřené v průběhu šetření prokázaly snížení úrovně dumpingu, což lze vysvětlit redukcemi ve struktuře nákladů společnosti. Hlavními faktory, které vedly k redukcím ve struktuře nákladů žadatele, jsou vlastní výroba hlavní suroviny a rozšíření výrobní kapacity žadatele.38.  Bylo rovněž zjištěno, že od původního šetření se vývozní ceny společnosti Heze pro všechny trhy zvýšily. Zejména ceny při vývozu do Unie jsou v souladu s vývozními cenami společnosti při vývozu do jiných třetích zemí. Důkazy shromážděné na místě prokázaly, že společnost má mnoho zákazníků v Unii s podobnými cenovými úrovněmi. Jednotné tržní chování žadatele dokazuje, že změny okolností jsou trvalé.39.  S ohledem na výše uvedené skutečnosti se má tedy za to, že okolnosti, kvůli nimž byl tento přezkum zahájen, se pravděpodobně v dohledné době nezmění způsobem, který by měl vliv na zjištění současného přezkumu. Proto byl učiněn závěr, že se tyto změny považují za trvalé a že zachování současné výše opatření již nemá opodstatnění.D. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ40.  Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku společností Heze na 3,2 %.PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1631/2005 se položka týkající se společnosti Heze Huayi Chemical Co. Limited nahrazuje tímto:Země | Společnost | Sazba antidumpingového cla | Doplňkový kód TARIC |ČLR | Heze Huayi Chemical Co. Limited | 3,2 % | A629 |Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.[2] Úř. věst. L 261, 7.10.2005, s. 1.[3] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.[4] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.[5] Úř. věst. L 261, 7.10.2005, s. 1.[6] Úř. věst. C 150, 2.7.2009, s. 14 (dále jen „oznámení o zahájení“).


Důležité právní upozornění

|

52008PC0162

Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 423/2004, pokud jde o obnovu populací tresky obecné, a nařízení (EHS) č. 2847/93 {SEC(2008) aaa} {SEC(2008) aaa}  /* KOM/2008/0162 konečném znení - CNS 2008/0063 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 2.4.2008KOM(2008) 162 v konečném znění2008/0063 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 423/2004, pokud jde o obnovu populací tresky obecné, a nařízení (EHS) č. 2847/93{SEC(2008) aaa}{SEC(2008) aaa}(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1) SOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Cílem tohoto návrhu je změna nařízení Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné, tzv. plán obnovy populací tresky obecné. Celkovým cílem nařízení (ES) č. 423/2004 je zajistit bezpečnou obnovu populací tresky obecné na preventivní velikosti populací doporučované vědci v časovém horizontu pěti až deseti let. Podle vědeckých doporučení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR), která se opírají o doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES), snížení vyplývající z kolektivního účinku celkových přípustných odlovů (TAC), z technických opatření (např. velikost ok, složení vykládek, uzavírání oblastí) a z doplňujících nařízení pro řízení intenzity zdaleka nestačí k omezení úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovně nezbytné k obnově populací tresky obecné. Ze čtyř populací v plánu projevila určité známky obnovy pouze treska obecná ze Severního moře (velikost třídy vyšší než v předchozích letech), jasné známky obnovy však nevykazují žádné jiné populace tresky obecné. Z důvodu pomalého postupu směrem k dosažení obnovy populací tresky obecné je nezbytné provést revizi podmínek plánu. Zkušenosti nabyté při provádění nařízení (ES) č. 423/2004 a související systém řízení intenzity (prováděný od roku 2003 v rámci ročních nařízení o celkových přípustných odlovech a kvótách) společně se stanovisky zúčastněných osob shrnutými na sympoziu o obnově populací tresky obecné, které se konalo v březnu 2007, umožňují identifikaci hlavních aspektů, kde musí být plán v zájmu zlepšení účinnosti upraven. Hlavní nové prvky, které je třeba zavést a které tuto změnu odůvodňují, jsou tyto: Potřeba revidovat cíle Na základě současných důkazů o účincích globálního oteplování je nezbytné revidovat dlouhodobé cíle plánů obnovy. Spíše než na konkrétní úrovně biomasy, kterých za měnících se podmínek v oceánech již možná nelze dosáhnout, se plán musí soustředit na dosažení optimální míry využívání, která zabezpečí maximální udržitelný výnos, jenž mohou nové podmínky zajistit. Zjednodušení systému řízení intenzity Systém řízení intenzity prováděný v příloze ročních nařízení o celkových přípustných odlovech a kvótách se zejména v důsledku četných odchylek stal tak složitým, že je obtížné ho provádět, monitorovat a řídit. Nový systém opírající se o nejvyšší stupně intenzity, které mají řídit samy členské státy, musí nutně zajistit větší zjednodušení nařízení, větší flexibilitu pro členské státy a účinnější provádění. Přizpůsobení plánu různým úrovním obnovy Plán musí rozpoznat, že jakmile se populacím daří lépe, lze uplatňovat postupnější přístup. Z tohoto důvodu zavádí změněný plán modulární přístup, kde úprava úmrtnosti způsobené rybolovem je funkcí dosažené úrovně obnovy. Stanovení pravidel odlovu v situacích s malým množstvím údajů Zkušenosti z poslední doby rovněž ukazují, že z důvodu nízké kvality údajů vědci často nedodají parametry pro striktní uplatňování současného plánu. To vede k rozhodnutím Rady ad hoc. Je zapotřebí stanovit jasná pravidla, která se budou uplatňovat v těch případech, kdy vědci nebudou moci poskytnout přesné odhady stavu populací. Potřeba snížit výměty tresky obecné Významnou součástí revidovaného plánu musí být snížení výmětů. Musí být zaveden nový mechanismus, který bude rybáře pobízet k účasti v programech pro zamezení odlovu tresky obecné. Začlenění populace tresky obecné v Keltském moři Tato populace byla z programu obnovy populací tresky obecné z roku 2004 vyřazena na základě lepšího stavu zachování. Poslední hodnocení však potvrzují, že tato populace se nachází v podobném stavu nadměrného využívání jako ostatní populace tresky obecné ve vodách Společenství. Je tedy nezbytné začlenit do plánu obnovy i ji. V této souvislosti musí být nové struktuře a novým ustanovením přizpůsobena i kontrolní opatření. Je tudíž zapotřebí stávající plán obnovy populací tresky obecné změnit, aby byl kompletnější, aktualizovaný podle posledního vývoje, jednodušší a účinnější a aby jeho provádění, monitorování a řízení byly jednodušší. Vzhledem k navrženým změnám plánu obnovy populací tresky obecné by měla být zlepšena některá kontrolní opatření stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku, aby byl zajištěn soulad s opatřeními ve změněném plánu obnovy populací tresky obecné. |120 | Obecné souvislosti V průběhu reformy společné rybářské politiky v roce 2002 se Komise a Rada dohodly na postupném provádění víceletých plánů a plánů obnovy týkajících se rybolovných zdrojů v zájmu Společenství. Byly vypracovány plány týkající se většiny populací tresky obecné ve vodách Společenství, dvou populací štikozubce obecného, dvou populací humrů (Nephrops), dvou populací jazyka obecného a populací platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři. V roce 2002 se členské státy staly i signatáři prováděcího plánu světové vrcholné schůzky o udržitelném rozvoji (Johannesburg). Součástí tohoto prováděcího plánu je závazek využívat rybolov do roku 2015 podle maximálních udržitelných výnosů. Populace tresky obecné ve vodách Společenství byly prvním případem, kdy došlo k provedení víceletého plánu obnovy. Ačkoli bylo přijato více plánů obnovy a řízení, zůstává obnova populací tresky obecné zásadní součástí společné rybářské politiky po reformě v roce 2002. Na základě významu rybolovu tresky obecné, důsledků rybolovu tresky obecné na rybolov zaměřený na jiné druhy, vysokých ekonomických a sociálních zájmů, které jsou v sázce, a hodnoty tresky obecné jako symbolického druhu je zapotřebí zajistit, aby obnova populací tresky obecné byla úspěšná. Z tohoto důvodu musí být slabé stránky současného plánu, které označili vědci i zúčastněné osoby, vyřešeny jeho změnou. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky stanovuje všeobecný rámec pro udržitelné využívání rybolovných zdrojů a identifikuje situace, v nichž Rada musí přijmout plány řízení a plány obnovy. Nařízení Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Cíl udržitelného rozvoje uvedený v návrhu je v souladu s politikou životního prostředí Společenství, zejména s těmi částmi této politiky, které se zabývají ochranou přírodních stanovišť a zachováním přírodních zdrojů. |2) KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Návrh se opírá o několik konzultací s členskými státy a se zástupci zúčastněných stran v regionálních poradních sborech. V květnu 2007 Komise předložila regionálním poradním sborům a členským státům technický neoficiální dokument opírající se o myšlenku, že populace tresky obecné se mohou (a měly by) obnovit, pokud se dostatečně sníží úmrtnost způsobená rybolovem. Neoficiální dokument zkoumal dva přístupy vedoucí k dosažení takového snížení. První přístup, spočívající v obecném snížení intenzity rybolovných činností zaměřených na tresku obecnou, byl všeobecně zamítnut. V zásadě byla podpořena alternativa, jejímž cílem bylo nalézt způsoby, jak rybolov tresky obecné „oddělit“ od jiných rybolovných činností a jak tyto činnosti omezit, bylo však navrženo málo konkrétních opatření pro uvedení těchto návrhů do praxe. Regionální poradní sbory se vyslovily pro přístup podle jednotlivých populací; doporučily však málo konkrétních řídicích opatření. Hlavním přínosem regionálních poradních sborů je: dobrovolný systém dočasných uzavírání nařízených během krátké doby (tzv. zavírání „v reálném čase“) a závazek na úrovni jednotlivých plavidel zamezit odlovu tresky obecné („plány zamezení odlovu tresky obecné“). Pokud jde o řízení intenzity, projednala Komise s členskými státy a s regionálními poradními sbory možnost nového přístupu, který by se opíral o stanovení maximálního stupně intenzity rybolovu vyjádřené v kW dnech. V průběhu roku 2008 mohou správní orgány členských států a profesní organizace zavést nezbytná administrativní opatření, aby nový systém mohl začít fungovat v roce 2009. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |221 | Dotčené vědecké a odborné oblasti ICES a VTHVR byly požádány o to, aby v případě možnosti poskytly vědecká doporučení o dlouhodobém řízení rybolovných činností. VTHVR svou zprávu o obnově populací tresky obecné předložil v březnu 2007. |2249 | Shrnutí přijatých a použitých doporučení Hlavní body jsou tyto: Snížení vyplývající z kolektivního účinku celkových přípustných odlovů, z technických opatření (např. velikost ok, složení vykládek, uzavírání oblastí) a z doplňujících nařízení pro řízení intenzity zdaleka nestačí k omezení úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovně nezbytné pro to, aby došlo k obnově populací tresky obecné, a jasné známky obnovení nevykazuje ani jedna ze čtyř populací tresky obecné. VTHVR doporučuje spíše okamžité snížení tlaku rybolovu na tresku obecnou než orientaci na obtížnou definici a dosažení dlouhodobých cílů. Tyto dlouhodobé cíle mají podle odhadů představovat míru využívání v regionu v maximální výši 50 % míry využívání odhadované pro poslední roky. Jakékoli snížení intenzity rybolovu s cílem omezit tlak rybolovu na tresku obecnou by mělo být v souladu s dalšími řídicími opatřeními a mělo by se provést způsobem, který neumožní orientaci zbývající intenzity na tresku obecnou. Systém řízení intenzity by měl být diferencován podle jednotlivých oblastí a měl by zahrnovat opatření pro penalizaci těch rybolovných činností, které způsobují nejvyšší úmrtnost tresky obecné. Návrh se opírá o přijatá doporučení. |225 |226 | Prostředky použité ke zveřejnění odborných doporučení Doporučení ICES a VTHVR jsou veřejně přístupná na internetových stránkách těchto organizací (www.ices.dk a fishnet.jrc.it/web/stecf ). |230 | Posouzení dopadů Posouzení dopadů se opírá zejména o dva druhy vstupních informací: O vědeckou analýzu, kterou provedl zejména Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR), který od roku 2005 důkladně zanalyzoval provádění stávajícího plánu a kvantitativně nastínil, jak obnova postupuje po biologické stránce. O konzultace se zúčastněnými stranami, počínaje sympoziem o obnově populací tresky obecné, které se konalo v Edinburghu v březnu 2007 za široké účasti všech zúčastněných stran, a o následná stanoviska dotčených regionálních poradních sborů, doplněná o podrobný neoficiální dokument o možnostech a alternativách, který po výše uvedeném sympoziu vypracovaly útvary Komise. Tyto informace poskytly jasnou analýzu příčin, proč současný plán nedosahuje svých cílů, a označily řadu alternativ k zkoumání. Mezi hlavní alternativy patřily: nahrazení cílů v oblasti biomasy cíli v oblasti úmrtnosti způsobené rybolovem; zajištění postupného přístupu úměrného stavu zachování různých populací; upřednostnění přístupu diferencovaného podle regionů; stanovení větší flexibility pro řízení intenzity rybolovu. Oddělení tresky obecné od příbuzných druhů s cílem předejít obecnému snížení intenzity rybolovu u těch rybolovných činností, kde je treska obecná pouze druhem uloveným jako vedlejší úlovek. |3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |310 | Právní základ Právním základem nařízení (ES) č. 423/2004 je článek 37 Smlouvy o založení Evropského společenství. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. Navržená změna však stanovuje větší decentralizaci ve prospěch členských států, zejména v souvislosti s řízením intenzity rybolovu mezi plavidly, která plují pod jejich vlajkami. Díky této decentralizaci získají členské státy větší flexibilitu, což přispěje ke zjednodušení právních předpisů Společenství. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: |331 | Jedná se o změnu stávajícího nařízení. Jeho cílem je zlepšit a aktualizovat některé aspekty stávajícího plánu ve světle nových důkazů a na základě zkušeností nabytých při provádění stávajícího plánu. |4) ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |5) DALšÍ INFORMACE |Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti |531 | Součástí návrhu je článek o hodnocení řídicích opatření každé tři roky od data vstupu nařízení v platnost. |532 |570 | Podrobné vysvětlení návrhu Navržené cílové míry úmrtnosti způsobené rybolovem se opírají o vědecká doporučení VTHVR a ICES a odrážejí současnou biologickou situaci. Součástí návrhu je ustanovení o hodnocení s cílem zajistit, aby případně bylo možné cílové míry úmrtnosti způsobené rybolovem změnit na základě nových vědeckých informací a doporučení. |E-10198 | (Důvodová zpráva ověřena – 10.881 znaků v angličtině - v souladu s normou GŘ pro překlady.) |2008/0063 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 423/2004, pokud jde o obnovu populací tresky obecné, a nařízení (EHS) č. 2847/93RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné[1], a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Poslední vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) naznačila, že snížení vyplývající z kolektivního účinku celkových přípustných odlovů (TAC), z technických opatření a z doplňujících opatření pro řízení intenzity zdaleka nestačí ke snížení úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovně nezbytné pro to, aby došlo k obnově populací tresky obecné, a jasné známky obnovy nevykazuje žádná ze čtyř populací tresky obecné zahrnutá do nařízení (ES) č. 423/2004.(2) Cíl současného plánu obnovy populací tresky obecné by měl být pro danou populaci považován za splněný, bude-li množství dospělých tresek dva po sobě následující roky vyšší než množství, které je v článcích 3 a 5 stanoveno v rámci bezpečných biologických limitů. Tohoto cíle ještě nebylo dosaženo.(3) Podle posledních vědeckých příspěvků, zejména o dlouhodobých trendech v oblasti mořských ekosystémů, nelze žádoucí dlouhodobé úrovně biomasy stanovit přesně. V důsledku toho by měl být cíl jakéhokoli plánu obnovy populací tresky obecné změněn z cíle opírajícího se o biomasu na cíl opírající se o úmrtnost způsobenou rybolovem, který by se měl vztahovat i na přípustnou mírou intenzity rybolovu.(4) Vzhledem ke zhoršení stavu populace tresky obecné v Keltském moři od roku 2005 by měla být do plánu obnovy populací tresky obecné začleněna i tato populace.(5) Musí být zaveden nový mechanismus, který bude rybáře pobízet k účasti na programech pro zamezení odlovu tresky obecné.(6) Pro případ, že by VTHVR nebyl v důsledku nedostatku dostatečně přesných a reprezentativních informací schopen předložit doporučení o celkovém přípustném odlovu, měla by být formulována ustanovení, která by zajistila určení celkového přípustného odlovu důsledným způsobem i při nedostatku údajů.(7) S cílem zajistit dosažení cílů v oblasti úmrtnosti způsobené rybolovem a přispět k minimalizaci výmětů musejí být na úrovních, které jsou konzistentní se strategií obnovy, stanovena i rybolovná práva týkající se intenzity rybolovu. Tato rybolovná práva by měla být pokud možno definována podle typů lovných zařízení na základě současné rybolovné praxe.(8) S cílem zajistit dodržování opatření stanovených tímto nařízením by měla být zlepšena kontrolní opatření doplňující opatření stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku[3], naposledy pozměněném nařízením (ES) č. 2846/98[4].(9) Nařízení (ES) č. 423/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.(10) Nařízení (EHS) č. 2847/93 by mělo být upraveno podle změn provedených v plánu obnovy,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1 Změny nařízení (ES) č. 423/2004Nařízení (EHS) č. 423/2004 se mění takto:1) Kapitola 1 se nahrazuje tímto:„KAPITOLA IPŘEDMĚT A DEFINICEČlánek 1PředmětToto nařízení stanovuje plán obnovy pro pět populací tresky obecné (dále jen „vyčerpané populace tresky obecné“) podle těchto zeměpisných oblastí:a) treska v Kattegatu;b) treska v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu;c) treska v oblasti západně od Skotska;d) treska v Irském moři;e) treska v Keltském moři.Článek 2DefinicePro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:a) definice uvedené v článku 3 nařízení (ES) č. 2371/2002;b) „skupinou intenzity“ se rozumí soubor plavidel, která plují pod vlajkou některého členského státu a loví ryby v jedné z oblastí stanovených v článku 1 pomocí lovných zařízení patřících do jedné ze skupin lovných zařízení uvedených v příloze I;c) „úlovkem na jednotku intenzity“ se rozumí množství ulovených ryb vyjádřené jako hmotnost na jednu jednotku intenzity rybolovu vyjádřenou v kW dnech během jednoho roku.Článek 2aZeměpisné definicePro účely tohoto nařízení se rozumí:a) „Kattegatem“ část divize IIIa vymezené Mezinárodní radou pro průzkum moří (ICES), která je na severu ohraničena linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží a na jihu linií vedoucí od Hasenore ke Gnibens Spids, od Korshage ke Spodsbjerg a od Gilbjerg Hoved ke Kullen;b) „Severním mořem“ podoblast ICES IV a část divize ICES IIIa, která nepatří do Skagerraku, a rovněž část divize ICES IIa, která leží ve vodách ve svrchovanosti či jurisdikci členských států;c) „Skagerrakem“ část divize ICES IIIa, která je na západě ohraničena linií vedoucí od majáku Hanstholm k majáku Lindesnes a na jihu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží;d) „východní částí Lamanšského průlivu“ divize ICES VIId;e) „Irským mořem“ divize ICES VIIa;f) „oblastí západně od Skotska“ divize ICES VIa a část divize ICES Vb, která leží ve vodách ve svrchovanosti či jurisdikci členských států;g) „Keltským mořem“ divize ICES VIIe až VIIk včetně.Článek 2bVýpočet intenzity rybolovuPro účely tohoto nařízení:a) se kapacita plavidla měří v kilowattech;b) se činnost plavidla měří ve dnech přítomnosti v zeměpisné oblasti podle článku 2a. Dnem přítomnosti v oblasti se rozumí každé nepřetržité období 24 hodin (nebo jeho část), kdy je plavidlo přítomno v dané oblasti a nepřítomno v přístavu.Článek 3Cíl plánu1. Plán ve smyslu článku 1 má zajistit udržitelné využívání populací tresky obecné na základě maximálního udržitelného výnosu.2. Cíle stanoveného v odstavci 1 se dosáhne udržením úmrtnosti tresky obecné způsobené rybolovem na hodnotě 0,4 u dvou až čtyřleté populace.“2) Kapitola II se zrušuje.3) Kapitola III se nahrazuje tímto:„KAPITOLA IIICELKOVÉ PŘÍPUSTNÉ ODLOVYČlánek 5Minimální a preventivní úrovněMinimální úroveň a preventivní úroveň pro každou vyčerpanou populaci tresky obecné je tato:Populace | Minimální úrovně v tunách | Preventivní úrovně v tunách |Treska v Kattegatu | 6 400 | 10 500 |Treska v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu | 70 000 | 150 000 |Treska v oblasti západně od Skotska | 14 000 | 22 000 |Treska v Irském moři | 6 000 | 10 000 |Treska v Keltském moři | 6 300 | 8 800 |Článek 6Postup pro určení celkových přípustných odlovů1. Každý rok Rada rozhodne o určení celkového přípustného odlovu pro následující rok pro každou vyčerpanou populaci tresky obecné. Celkové přípustné odlovy splňují na základě doporučení VTHVR všechny z těchto podmínek:a) pokud je velikost populace v roce předcházejícím roku uplatnění celkového přípustného odlovu nižší než minimální úroveň stanovená v článku 5, sníží se míra úmrtnosti způsobená rybolovem v roce uplatnění celkového přípustného odlovu o 25 % oproti míře úmrtnosti způsobené rybolovem v předcházejícím roce;b) pokud je velikost populace v roce předcházejícím roku uplatnění celkového přípustného odlovu nižší než preventivní úroveň stanovená v článku 5 a vyšší nebo rovna minimální úrovni stanovené v článku 5, sníží se míra úmrtnosti způsobená rybolovem v roce uplatnění celkového přípustného odlovu o 15 % oproti míře úmrtnosti způsobené rybolovem v předcházejícím roce; ac) pokud je velikost populace v roce předcházejícím roku uplatnění celkového přípustného odlovu vyšší nebo rovna preventivní úrovni stanovené v článku 5, sníží se míra úmrtnosti způsobená rybolovem v roce uplatnění celkového přípustného odlovu o 10 % oproti míře úmrtnosti způsobené rybolovem v předcházejícím roce.2. Pokud by v důsledku uplatnění odst. 1 písm. b) a c) na základě doporučení VTHVR byla míra úmrtnosti způsobená rybolovem nižší než 0,4 u věkových skupin 2, 3 a 4, stanoví Rada celkový přípustný odlov na úroveň vedoucí u těchto věkových skupin k míře úmrtnosti způsobené rybolovem ve výši 0,4.3. Při předkládání doporučení v souladu s odstavci 1 a 2 VTHVR předpokládá, že populace je lovena v roce předcházejícím roku uplatnění celkového přípustného odlovu při snížení míry úmrtnosti způsobené rybolovem ve výši snížení maximální přípustné intenzity rybolovu, která se uplatňuje v daném roce.4. Bez ohledu na odst. 1 písm. b) a c) a odstavec 2 neurčí Rada úroveň celkového přípustného odlovu tak, aby byl o více než 15 % nižší nebo vyšší než celkový přípustný odlov stanovený v předcházejícím roce.5. Celkový přípustný odlov se vypočítá odečtením následujících množství od celkového zániku tresky obecné, který podle předpovědí VTHVR odpovídá míře úmrtnosti způsobené rybolovem podle odstavců 1 a 2:a) množství ryb odpovídající očekávaným výmětům tresky obecné z dotčené populace;b) případně množství odpovídající jiným příslušným zdrojům úmrtnosti tresky obecné, která se stanoví na základě návrhu Komise.Článek 6aPostup pro určení celkových přípustných odlovů v případě nedostatku údajůPokud z důvodu nedostatku dostatečně přesných a reprezentativních informací není VTHVR schopen předložit doporučení, na jejichž základě by Rada mohla určit celkový přípustný odlov v souladu s článkem 6, rozhodne Rada takto:a) pokud VTHVR doporučí, aby byly odlovy tresky obecné sníženy na nejnižší možnou úroveň, bude celkový přípustný odlov určen v souladu s 25% snížením oproti celkovému přípustnému odlovu v předcházejícím roce;b) ve všech ostatních případech bude celkový přípustný odlov určen v souladu s 15% snížením oproti celkovému přípustnému odlovu v předcházejícím roce.Článek 7Hodnocení řídicích opatření1. Každé tři roky od data vstupu tohoto nařízení v platnost požádá Komise VTHVR o zhodnocení postupu jednotlivých vyčerpaných populací tresky obecné směrem k obnově.2. V případě, že VTHVR sdělí, že se náležitá obnova některé z vyčerpaných populací tresky obecné nedaří, přijme Rada rozhodnutí oa) určení celkového přípustného odlovu na úrovni, která je nižší, než je stanoveno v článcích 6 a 6a;b) určení maximální přípustné intenzity rybolovu na úrovni, která je nižší, než je stanoveno v článku 8a;c) stanovení vhodných souvisejících podmínek.3. V případě, že VTHVR sdělí, že minimální a preventivní úrovně podle článku 5 nebo úroveň míry úmrtnosti způsobené rybolovem podle čl. 6 odst. 2 již nejsou vhodné pro zachování nízkého rizika vyčerpání populací a maximálního udržitelného výnosu, rozhodne Rada o nových hodnotách těchto úrovní.“4) Kapitola IV se nahrazuje tímto:„ KAPITOLA IVOmezení intenzity rybolovuČlánek 8Režim pro intenzitu rybolovuCelkové přípustné odlovy stanovené v článcích 6 a 6a jsou doplněny o režim pro intenzitu rybolovu, podle něhož jsou rybolovná práva v souvislosti s intenzitou rybolovu přidělována členským státům každý rok.Článek 8aPřidělená intenzita rybolovu1. Rada každý rok rozhodne o maximální přípustné intenzitě pro každou skupinu intenzity podle jednotlivých členských států.2. Maximální přípustná intenzita rybolovu se vypočítá pomocí základní hodnoty zjištěné takto:a) pro první rok uplatnění tohoto nařízení se základní hodnota stanoví jako průměrná intenzita v kW dnech vynaložených v letech 2005, 2006 a 2007 na základě doporučení VTHVR;b) pro následující roky uplatnění tohoto nařízení se základní hodnota rovná maximální přípustné intenzitě rybolovu předcházejícího roku.3. Pro skupiny intenzity, které na základě ročního hodnocení údajů o řízení intenzity rybolovu předložených v souladu s články 18, 19 a 20 nařízení (ES) č. xxx/2008[5] přispěly nejvíce k celkovému odlovu tresky obecné a jejichž celkový odlov na základě uvedeného hodnocení obsahuje alespoň z 80 % tresku obecnou, se maximální přípustná intenzita rybolovu vypočítá takto:a) pokud se uplatňuje článek 6, použije se pro základní hodnotu stejné procentní snížení, jaké je stanoveno v článku 6 pro úmrtnost způsobenou rybolovem;b) pokud se uplatňuje článek 6a, použije se pro základní hodnotu stejné procentní snížení intenzity rybolovu jako snížení celkového přípustného odlovu.4. Pro skupiny intenzity, které nejsou uvedené v odstavci 3, se maximální přípustná intenzita rybolovu zachová na úrovni základní hodnoty.Článek 8bPovinnosti členského státu1. Každý členský stát rozhodne pro plavidla plující pod jeho vlajkou na základě následujících kritérií o způsobu přidělování maximální přípustné intenzity rybolovu jednotlivým plavidlům:a) podpora správných rybolovných postupů včetně zlepšení shromažďování údajů, snížení výmětů a minimalizace dopadu na mladé jedince;b) účast v programech spolupráce za účelem vyvarovat se zbytečných vedlejších úlovků tresky obecné;c) malý dopad na životní prostředí včetně spotřeby paliv a emisí skleníkových plynů;d) proporcionalita s ohledem na přidělování rybolovných práv v souvislosti s kvótou na lov ryb.2. Každý členský stát vydá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94[6] zvláštní povolení k rybolovu pro plavidla plující pod jeho vlajkou, která se podílejí na rybolovných činnostech v zeměpisných oblastech vymezených v článku 2a.3. Pro každou skupinu intenzity nesmí být celková kapacita vyjádřená v GT i v kW plavidel, která mají zvláštní povolení k rybolovu vydaná v souladu s odstavcem 2, vyšší než kapacita plavidel, která aktivně používala lovná zařízení a vykonávala rybolovnou činnost v dotčené zeměpisné oblasti v roce 2007.4. Každý členský stát sestaví a udržuje seznam plavidel vlastnících zvláštní povolení podle odstavce 2 a na svých úředních internetových stránkách tento seznam zpřístupní Komisi a ostatním členským státům.Článek 8cRegulace intenzity rybolovuČlenské státy sledují kapacitu a činnost svého loďstva podle skupin intenzity a přijmou vhodná opatření, pokud je téměř dosaženo maximální přípustné intenzity rybolovu, aby bylo zajištěno, že intenzita nepřekročí stanovená omezení.Článek 8dVýměna maximální přípustné intenzity rybolovu mezi členskými státyDotčené členské státy upraví maximální přípustnou intenzitu rybolovu stanovenou v souladu s článkem 8a vzhledem:a) k výměnám kvót provedeným podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002; ab) k opětovným rozdělením a/nebo odpočtům provedeným v souladu s čl. 23 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002 a čl. 21 odst. 4, čl. 23 odst. 1 a čl. 32 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2847/93.Článek 8eVýměna maximální přípustné intenzity rybolovu mezi skupinami intenzity1. Na řádně zdůvodněnou žádost členského státu může Komise postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 změnit přidělenou intenzitu pro tento členský stát tím, že za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 4 převede lovnou kapacitu mezi skupinami intenzity.2. Převod je povolen mezi skupinami lovných zařízení, avšak nikoli mezi zeměpisnými oblastmi.3. Převod je povolen pouze od dárcovské skupiny lovných zařízení, která v případě tresky obecné vykázala úlovek na jednotku intenzity vyšší než úlovek přijímající skupiny lovných zařízení. Členský stát, který o převod žádá, poskytne nezbytné informace o takovém úlovku.4. Převod se provede na základě převodu z 1 kW dne na 1 kW den.“5) Článek 9 se nahrazuje tímto:„ Článek 9Vztah vůči nařízení Komise (EHS) č. 2847/93Kontrolní opatření stanovená v této kapitole se uplatňují navíc ke kontrolním opatřením uvedeným v nařízení (EHS) č. 2847/93.Článek 9aKontroly lodního deníku1. Členské státy u plavidel vybavených systémem sledování plavidel (VMS) ověří, že informace, které získala střediska pro sledování rybolovu (FMC), odpovídají činnostem zaznamenaným do lodního deníku pomocí údajů VMS. Tyto křížové kontroly budou zaznamenávány v počítačově čitelné podobě po dobu tří let.2. Každý členský stát uchovává a na svých úředních internetových stránkách zpřístupňuje kontaktní údaje pro předkládání lodních deníků a prohlášení o vykládkách.Článek 9bVážení tresky obecné při první vykládceVelitel rybářského plavidla zajistí, že veškeré množství tresky obecné ulovené v oblastech stanovených v článku 2a a vyložené v přístavu Společenství bylo zváženo před prodejem nebo před přepravou z přístavu vykládky na jiné místo. Váhy použité pro vážení schvalují příslušné orgány daného členského státu. Číselné údaje, které jsou výsledkem vážení, se použijí pro prohlášení uvedené v článku 8 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93.Článek 9cInspekční standardyKaždý členský stát s plavidly, na něž se vztahuje toto nařízení, stanoví zvláštní inspekční standardy. Tyto standardy budou pravidelně přehodnocovány po provedení rozboru dosažených výsledků. Inspekční standardy se postupně vyvíjejí, dokud není dosaženo cílových standardů uvedených v příloze II.Článek 9dZákaz překládkyPřekládka tresky obecné na moři je v zeměpisných oblastech stanovených v článku 2a zakázána.Článek 9eSpolečný dohled a výměna inspektorůPříslušné členské státy provádějí společné inspekce a dohled.Článek 9fVnitrostátní kontrolní akční programy1. Členské státy s plavidly, na něž se vztahuje toto nařízení, definují vnitrostátní kontrolní akční programy v souladu s přílohou III.2. Členské státy s plavidly, na něž se vztahuje toto nařízení, do 31. ledna každého roku zpřístupní na svých úředních internetových stránkách Komisi a ostatním členským státům dotčeným tímto nařízením své vnitrostátní kontrolní akční programy společně s prováděcím harmonogramem.3. Komise alespoň jednou za rok svolá zasedání Výboru pro rybolov a akvakulturu za účelem zhodnocení plnění a výsledků vnitrostátních kontrolních akčních programů pro populace tresky obecné dotčené tímto nařízením.“6) Kapitola VI se nahrazuje tímto:„ KAPITOLA VIRozhodování a závěrečná ustanoveníČlánek 17 Rozhodovací postupPokud má Rada v souladu s tímto nařízením přijmout rozhodnutí, jedná kvalifikovanou většinou na základě návrhu Komise.Článek 17a Změny přílohy INa základě doporučení VTHVR může Komise změnit přílohu I tohoto nařízení postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 a v souladu s následujícími zásadami:a) skupiny intenzity by měly být maximálně stejnorodé, pokud jde o lovené biologické populace, velikost lovených ryb jako cílový nebo jako vedlejší úlovek a vliv rybolovných činností spojených se skupinami intenzity na životní prostředí;b) počet a velikost skupin intenzity by měly být efektivní z hlediska nákladů, pokud jde o zátěž z hlediska řízení v poměru k potřebě ochrany přírody.“Článek 2 Změny nařízení (ES) č. 2847/93Nařízení (EHS) č. 2847/93 se mění takto:1) Článek 19j se nahrazuje tímto:„Článek 19jKaždý členský stát musí neprodleně oznámit ostatním členským státům identifikační znaky plavidel plujících pod jeho vlajkou, kterým bylo pozastaveno nebo odebráno oprávnění k výkonu jednoho nebo více druhů rybolovu uvedených v článcích 3 a 6 nařízení (ES) č. 1954/2003 nebo zvláštní povolení k rybolovu vydané v souladu s čl. 8b odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2004.“2) Článek 21a se nahrazuje tímto:„Článek 21aKaždý členský stát určí datum, ke kterému plavidla nebo skupina plavidel plujících pod jeho vlajkou pravděpodobně dosáhnou v rybolovné oblasti maximální úrovně intenzity rybolovu stanovené v nařízení uvedeném v čl. 11 odst. 2 nebo 3 nařízení (ES) č. 1954/2003 a v článku 8a nařízení (ES) č. 423/2004. Počínaje tímto datem se dočasně zakáží rybolovné činnosti těchto plavidel nebo skupiny plavidel v této oblasti. Toto opatření se musí neprodleně oznámit Komisi, která o něm informuje ostatní členské státy.“3) Článek 21b se nahrazuje tímto:„Článek 21bPokud plavidla nebo skupina plavidel plujících pod vlajkou členského státu pravděpodobně vyčerpala 70 % maximální úrovně intenzity rybolovu, která jim byla přidělena v souladu s nařízením (ES) č. 1954/2003 a nařízením (ES) č. 423/2004, oznámí dotyčný členský stát Komisi opatření přijatá podle čl. 7 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 685/95.“4) Článek 21c se nahrazuje tímto:„Článek 21c1. Komise na základě údajů podle článku 19i dbá na to, aby byly dodržovány maximální úrovně intenzity rybolovu stanovené nařízením (ES) č. 1954/2003 a nařízením (ES) č. 423/2004.2. Po obdržení oznámení podle článku 21a nebo z vlastního podnětu stanoví Komise na základě dostupných údajů datum, ke kterému bude pravděpodobně dosaženo maximální úrovně intenzity rybolovu pro plavidla nebo pro skupinu plavidel plujících pod vlajkou členského státu v rybolovné oblasti. Počínaje tímto datem již nesmějí plavidla nebo skupina plavidel plující pod vlajkou tohoto členského státu provádět rybolovnou činnost v dotčeném lovišti.“Článek 3 Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se od 1. ledna 2009.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda PŘÍLOHAV nařízení (ES) č. 423/2004 se vkládá tato příloha:„ PŘÍLOHA ISkupiny intenzity1. Skupiny lovných zařízení1) Vlečné sítě pro lov u dna (OTB, OTT, PTB) o velikosti ok:TR.1 100 mm nebo většíTR.2 70 mm nebo větší, avšak menší než 100 mmTR.3 menší než 70 mm2) Vlečné sítě vlečené pomocí výložníků na bocích plavidla (TBB) o velikosti ok:BT.1 80 mm nebo většíBT.2 menší než 80 mm3) Tenatové sítě na chytání ryb za žábry a tenatové sítě (kromě třístěnných tenatových sítí) o velikosti ok:GN.1 150 mm nebo většíGN.2 110 mm nebo větší, avšak menší než 150 mmGN.3 menší než 110 mm4) Třístěnné tenatové sítě (TN.1)5) Dlouhé lovné šňůry (LL.1)2. Skupiny zeměpisných oblastí:2.1. Pro účely této přílohy se použijí tyto zeměpisné skupiny:a) Kattegat;b) i) Skagerrak;ii) část oblasti ICES IIIa nezahrnutá do Skagerraku a Kattegatu;oblast ICES IV a vody Společenství v oblasti ICES IIa;iii) oblast ICES VIId;c) oblast ICES VIIa;d) oblast ICES VIa;e) Keltské moře (oblasti ICES VIIe až VIIk včetně).3. Skupiny intenzity:Při přenosu údajů o intenzitě stanovené v článku 19i nařízení (ES) č. 2847/93 se pro každou skupinu intenzity použijí tyto kódy:Oblasti |Skupiny lovných zařízení | a) | b) | c) | d) | e) |TR1 | TR1a | TR1b | TR1c | TR1d | TR1e |TR2 | TR2a | TR2b | TR2c | TR2d | TR2e |TR3 | TR3a | TR3b | TR3c | TR3d | TR3e |BT1 | BT1a | BT1b | BT1c | BT1d | BT1e |BT2 | BT2a | BT2b | BT2c | BT2d | BT2e |GN1 | GN1a | GN1b | GN1c | GN1d | GN1e |GN2 | GN2a | GN2b | GN2c | GN2d | GN2e |GN3 | GN3a | GN3b | GN3c | GN3d | GN3e |TN1 | TN1a | TN1b | TN1c | TN1d | TN1e |LL1 | LL1a | LL1b | LL1c | LL1d | LL1e |PŘÍLOHA IIZVLÁŠTNÍ INSPEKČNÍ STANDARDYCíl1. Každý stát stanoví zvláštní inspekční standardy v souladu s touto přílohou.Strategie2. Inspekce rybolovných činností a dohled nad nimi se zaměří na plavidla, která mohou lovit tresku obecnou. K přezkoumání účinnosti inspekce a dohledu se použijí namátkové inspekce přepravy tresky obecné a jejího uvádění na trh, které slouží jako doplňkový mechanismus křížové kontroly.Priority3. V závislosti na tom, jak jsou loďstva zasažena omezením rybolovných práv, je různým typům lovných zařízení přiřazena odlišná priorita. Z tohoto důvodů stanoví každý členský stát zvláštní priority.Cílové standardy4. Nejpozději do jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost zavedou členské státy své inspekční plány se zohledněním níže uvedených cílů.Členské státy určí a popíší strategii výběru vzorků, která se bude používat.Komise může mít na svou žádost přístup k vzorkovacímu plánu používanému členským státem.a) Stupeň inspekce v přístavechZpravidla by dosažená přesnost měla být alespoň rovna výsledku, který je dosažen při jednoduchém namátkovém odebírání vzorků, kde inspekce pokryje 20 % z hmotnosti vykládek tresky obecné v určitém členském státě.b) Stupeň inspekce uvádění na trhInspekce 5 % množství tresky obecné nabízené k prodeji při dražbách.c) Stupeň inspekce na mořiPružný standard: bude stanoven po provedení podrobné analýzy rybolovné činnosti v každé oblasti. Standardy pro inspekce na moři se vyjádří v počtu dní strávených hlídkováním na moři v zóně řízení populace tresky obecné, případně může být stanoven zvláštní standard pro dny strávené hlídkováním ve specifických oblastech.d) Stupeň dohledu ze vzduchuPružný standard: bude stanoven po provedení podrobné analýzy rybolovné činnosti v každé oblasti a při zohlednění zdrojů, které má členský stát k dispozici.PŘÍLOHA IIIObsah vnitrostátních kontrolních akčních programůVe vnitrostátních kontrolních akčních programech by měly být mimo jiné uvedeny tyto údaje:1. PROSTŘEDKY KONTROLYLidské zdroje1.1. Počet inspektorů na pevnině a na moři a období a oblasti, v nichž budou nasazeni.Technické prostředky1.2. Počet hlídkových plavidel a letadel a období a oblasti, v nichž budou nasazena.Finanční prostředky1.3. Rozpočtový příděl na nasazení lidských zdrojů, hlídkových plavidel a letadel.2. ELEKTRONICKÉ ZAZNAMENÁVÁNÍ A HLÁŠENÍ INFORMACÍ O RYBOLOVNÝCH ČINNOSTECHPopis systémů zavedených s cílem zajistit dodržování článků 9a, 10, 11 a 12.3. URČENÍ PŘÍSTAVŮSeznam přístavů určených pro vykládky tresky obecné podle článku 9e, pokud tento seznam existuje.4. VPLUTÍ DO URČITÝCH OBLASTÍ A JEJICH OPUŠTĚNÍPopis systémů zavedených s cílem zajistit dodržování článku 11.5. KONTROLA VYKLÁDEKPopis zařízení a/nebo systémů zavedených s cílem zajistit dodržování ustanovení článků 9a, 9b, 9c a 15.6. INSPEKČNÍ POSTUPYVnitrostátní kontrolní akční programy stanoví postupy, kterými je třeba se řídit při:a) provádění inspekcí na moři a na souši;b) komunikaci s příslušnými orgány, které ostatní členské státy určí jako orgány příslušné pro kontrolní akční program pro tresku obecnou;c) společném dohledu a výměně inspektorů, včetně vymezení pravomocí inspektorů působících ve vodách jiných členských států.“[1] Úř. věst. L 70, 9.3.2004, s. 8.[2] Úř. věst. C, s.[3] Úř. věst. L 261, 20.10.1993, s. 1.[4] Úř. věst. L 358, 31.12.1998, s. 5.[5] Vložte prosím odkaz na nové nařízení o shromažďování údajů.[6] Úř. věst. L 171, 6.7.1994, s. 7.