               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.5.2018
            COM(2018) 325 final
            2018/0135(CNS)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o systému vlastních zdrojů Evropské unie
            {SWD(2018) 172 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Úvod – zdůvodnění reformy

               1.1.Finanční systém, který nebyl reformován od roku 1988

                  Návrh pro období příštího víceletého finančního rámce nabízí příležitost k modernizaci finančního rámce EU. Jak je uvedeno ve sdělení „Moderní rozpočet pro Unii, která chrání, posiluje a brání: Víceletý finanční rámec na období 2021–2027“
                     1
                  , je Unie postavena před úkol financovat nové priority Unie a evropské veřejné statky. Ekonomické změny a globalizace zároveň přinášejí nové úkoly pro vnitrostátní daňové systémy, přičemž se objevují nové politiky, jež lze posílit poskytnutím finančních pobídek na úrovni EU. Kromě toho četné hlasy volaly po reformě příjmové stránky rozpočtu, aby se zvýšila jeho srozumitelnost, spravedlnost a transparentnost.

                  V této souvislosti nelze příjmovou stranu rozpočtu EU izolovat od hlavního vývoje v EU. Větší zaměření na veřejné statky evropského rozměru, jakož i účinné a řádné řízení veřejných financí musí charakterizovat výdajovou stranu rozpočtu EU, ale musí se rovněž stát charakteristickým znakem revizí na straně příjmů.

                  Rozpočet EU je sestavován podle výdajové strany, a nikoli podle příjmů, které jsou k dispozici. To znamená, že příjmová strana rozpočtu se upravuje většinou automaticky v závislosti na úrovni výdajů podle pravidel stanovených v právních předpisech o vlastních zdrojích. Systém „vlastních zdrojů“ musí obecně zajistit spolehlivý a odolný rámec, který je plně v souladu se zásadou vyrovnanosti.

                  Současný systém vlastních zdrojů se opírá o tři hlavní kategorie příjmů: i) tzv. tradiční vlastní zdroje (hlavně cla); ii) vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty a iii) vlastní zdroj z hrubého národního důchodu. Zatímco tradiční vlastní zdroje jsou přímým zdrojem příjmů do rozpočtu EU, a byly tudíž označeny za „skutečné“ vlastní zdroje EU, další dvě kategorie jsou v zásadě příspěvky členských států, které mají odvádět do rozpočtu EU. Vlastní zdroj z hrubého národního důchodu byl zaveden jako doplňkový pilíř systému vlastních zdrojů pro zajištění plného financování schválených výdajů. Postupem času se však staly převažující složkou systému. Představují více než 70 % příjmů EU. Zajišťují stabilitu a dostatečnost, ale jejich převaha udržuje představu, že příspěvky členských států do rozpočtu EU jsou pouze nákladovým faktorem.

               Ukázalo se, že celý systém financování je obtížně reformovatelný. Podle článku 311 Smlouvy o fungování Evropské unie „Unie si zajistí prostředky nezbytné pro dosažení svých cílů a pro úspěšné provádění svých politik.“ Rozhodnutí o vlastních zdrojích vycházející z tohoto článku poskytuje pevný právní základ pro systém financování rozpočtu EU. Pro zajištění spravedlnosti vzhledem k tomu, co je v sázce, je zapotřebí jednomyslnost členských států a ratifikace ze strany vnitrostátních parlamentů. Zároveň je to i vysoká procedurální překážka, kterou musí činitelé s rozhodovací pravomocí překonávat, i když odůvodnění reformy je pro většinu přesvědčivé. Není náhodou, že poslední zásadní kvalitativní změna v systému vlastních zdrojů byla provedena v osmdesátých letech minulého století, když byly přijaty tzv. „Delorsovy balíčky“ a byla zavedena složka vycházející z hrubého národního důchodu, aby pomohla pokrýt výdaje spojené se zaváděním jednotného trhu a rozšířením o nové členské státy.

               V roce 2011 navrhla Komise nové vlastní zdroje, aby přispěla k úsilí členských států o fiskální konsolidaci v souvislosti s finanční krizí
                  2
               . Předmětem návrhu bylo zjednodušení vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty a vytvoření nového vlastního zdroje z daně z finančních transakcí. Evropský parlament návrhy Komise podpořil. I když se nepodařilo zajistit jednomyslný souhlas členských států, existovala široká shoda na potřebě reformy. Evropská rada uznala, že by se systém mohl zlepšit, a ve svých závěrech ze 7. a 8. února 2013 vyzvala Radu, aby pokračovala v práci na návrzích Komise.

               1.2.Potřeba reformy

               Skupina na vysoké úrovni pro vlastní zdroje byla vytvořena jako součást konečné dohody o víceletém finančním rámci na období 2014–2020 v prosinci 2013, kdy Rada, Evropský parlament a Komise přijaly „společné prohlášení o vlastních zdrojích“. Ve společném prohlášení se uvádí, že problematiku vlastních zdrojů je nutno dále rozpracovat a že bude svolána interinstitucionální skupina na vysoké úrovni, aby provedla celkový přezkum systému vlastních zdrojů. Skupina předložila svou závěrečnou zprávu v prosinci 2016
                  3
               . Mezi její doporučení patřilo zavedení nových kategorií vlastních zdrojů s užšími vazbami na politiky EU a ukončení mechanismů oprav.

               V červnu 2017 Komise přijala „diskusní dokument o budoucnosti financí EU“
                  4
               . V dokumentu je navržena řada možností viditelnějšího propojení vlastních zdrojů s politikami EU, zejména s oblastí jednotného trhu a udržitelného růstu. V dokumentu je rovněž uvedeno, že při zavádění nových vlastních zdrojů by měla být pozornost věnována i) jejich transparentnosti, jednoduchosti a stabilitě; ii) jejich souladu s cíli politik EU; iii) jejich vlivu na konkurenceschopnost a udržitelný růst a iv) jejich spravedlivému rozdělení mezi členské státy. V únoru 2018 Komise
                  5
                znovu potvrdila, že reforma příjmové strany rozpočtu EU by pomohla soustředit diskusi na cíle a na ty oblasti, ve kterých Evropská unie může vytvořit skutečnou přidanou hodnotu.

               V březnu 2018 přijal Evropský parlament usnesení o reformě systému vlastních zdrojů EU
                  6
               . V souladu s hlavními myšlenkami závěrečné zprávy Skupiny na vysoké úrovni pro vlastní zdroje („Montiho zprávy“) usnesení zdůrazňuje nedostatky současného způsobu financování rozpočtu EU a přimlouvá se za dalekosáhlé reformy, přičemž zejména vyzývá k zavedení různých nových kategorií vlastních zdrojů a k ukončení veškerých oprav.

               1.3.Návrh na reformu finančního systému: řešení ekonomických a environmentálních problémů EU

               Řada nových politických priorit s rozpočtovými důsledky a vystoupení Spojeného království z EU v současné době vyžadují, aby se struktuře systému vlastních zdrojů věnovala zvláštní pozornost. Kromě toho digitalizace, globalizace a další ekonomický vývoj stavějí národní statistické úřady před náročné úkoly. Lze tedy očekávat rozsáhlejší a častější revize údajů o „hrubém národním důchodu“, aby adekvátně odrážely národní důchody jednotlivých ekonomik. V obecných souvislostech daňových systémů, integrace trhů, volného pohybu kapitálu a nárůstu nehmotného majetku se vynořují otázky týkající se přiměřenosti vnitrostátních rámců pro zdaňování, pokud jde o náležitou reakci na vývoj v těchto oblastech. Změna klimatu a znečištění životního prostředí vyvolávají negativní externality, které vyžadují reakci na úrovni EU, ne-li na celosvětové úrovni.

               Kromě základního požadavku na zajištění dostatečných příjmů pro pokrytí výdajů by měl být systém vlastních zdrojů reformován tak, aby pomohl řešit tyto nové úkoly a navržen způsobem, jehož výsledkem budou větší přínosy než jen pravidelný tok fiskálních příjmů. Vycházejíc ze současného finančního systému Komise rovněž navrhuje modernizovat příjmovou stranu rozpočtu EU zjednodušením stávajících vlastních zdrojů z daně z přidané hodnoty, diverzifikací zdrojů příjmů a zvýšením synergií mezi EU a vnitrostátními rozpočty.

                  Tento návrh nevytváří pro občany EU žádné nové daně. EU nemá pravomoc vybírat daně. Z toho důvodu zavedení nových kategorií vlastních zdrojů plně respektuje vnitrostátní fiskální svrchovanost. Stávající daňové nástroje jsou realizovány především na vnitrostátní úrovni, i když v některých oblastech Evropská unie stanoví pravidla pro harmonizaci způsobu, jakým jsou daně uplatňovány. To je spravedlivější jak vůči občanům, tak vůči podnikům v různých zemích EU a zároveň to poskytuje prostředky k podchycení fiskálních příjmů, které nemohou být podchyceny vnitrostátními orgány. Přiřazení podílu z některých harmonizovaných daňových základen nebo z jiných zdrojů zakotvených v politikách nebo právních předpisech EU do rozpočtu EU je cestou ke zlepšení synergií mezi EU a ekonomikami členských států.

               Tento návrh zachovává přísnou rozpočtovou kázeň prostřednictvím vyrovnaného rozpočtu. Avšak interakce mezi různými vlastními zdroji je potenciálním zdrojem synergie, který nebyl dosud plně využit. Tak se lépe využijí možnosti, které nabízí Smlouva vzhledem k tomu, že různé druhy vlastních zdrojů – příspěvky členských států, podíl ze současných nebo budoucích daní a skutečné příjmy EU – nabízejí doplňkové a vzájemně se zvyšující výhody. Diverzifikací zdrojů příjmů se zvýší odolnost a přizpůsobivost rozpočtu EU, z čehož budou mít nakonec prospěch všechny členské státy.

                  Tento návrh zjednoduší klíčové prvky stávajícího systému financování EU a zvýší jeho transparentnost. Stávající vlastní zdroje budou doplněny a modernizovány. Podíly k pokrytí nákladů na výběr, které si ponechávají členské státy, se sníží z 20 % na původních 10 %. Opravy budou postupně zrušeny prostřednictvím přechodného mechanismu.

                  Prohloubení hospodářské a měnové unie vyžaduje specifická řešení, jak pomoci tlumit hospodářské otřesy. Vzhledem k zamýšlenému rozsahu a účelu evropské funkce investiční stabilizace Komise navrhuje uvolnit částku odpovídající příspěvku úměrnému peněžnímu příjmu vytvořenému každoročně ve struktuře Eurosystém, aby se napomohlo financování grantové složky evropské funkce investiční stabilizace. Tyto částky budou získány od zúčastněných členských států eurozóny a zapsány v rozpočtu EU jako vnější účelově vázané příjmy.

                  Komise navrhuje:

               1.modernizovat stávající vlastní zdroje

               ·zachováním cel jako tradičních vlastních zdrojů EU beze změny, ale se snížením „nákladů na výběr“, jež si ponechávají členské státy, na 10 %,

               ·zachováním vlastního zdroje z hrubého národního důchodu s tím, že bude sloužit jako vyrovnávací zdroj,

               ·zjednodušením vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty;

               2.zavést soubor nových vlastních zdrojů sestávající z:

               ·podílu z  obnoveného společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob, který má být postupně zaveden, jakmile budou přijaty nezbytné právní předpisy. Tím dojde k propojení financování rozpočtu EU přímo s výhodami, ze kterých těží společnosti působící na jednotném trhu,

               ·podílu z příjmů z dražeb z evropského systému obchodování s emisemi: evropský systém obchodování s emisemi představuje klíčový nástroj činnosti EU na snížení emisí skleníkových plynů nákladově efektivním způsobem a má přímou spojitost s fungováním jednotného trhu,

               ·příspěvků členských států vypočítaných na základě množství nerecyklovaných plastových obalových odpadů. Tím se vytvoří pobídka pro členské státy, aby snižovaly množství obalových odpadů, a pobídka pro přechod Evropy k oběhovému hospodářství realizací evropské strategie pro plasty;

               3.zavést zásadu, že budoucí příjmy plynoucí přímo z politik EU by měly přitékat do rozpočtu EU;

               4.postupně zrušit opravy;

               5.zvýšit strop vlastních zdrojů.

               2.Modernizace stávajících vlastních zdrojů

               2.1.Zachování cel (tradičních vlastních zdrojů) s nižšími náklady na výběr

               „Tradiční vlastní zdroje“, které jsou dnes tvořeny hlavně cly, jsou odváděny přímo do rozpočtu EU a jsou obecně považovány za „přirozeně“ získané prostředky z fungování celní unie a společné zahraniční obchodní politiky. Cla jsou uvalena na dovoz produktů ze zemí mimo EU a řídí se sazbami podle společného celního sazebníku
                  7
               .

               Současnou úroveň nákladů na výběr cel ve výši 20 % lze považovat za vyšší, než co by bylo ve skutečnosti potřeba jako vhodný podnět pro řádný výběr cel vnitrostátními orgány jménem Unie. Proto se navrhuje snížit podíl nákladů na výběr, který si mohou členské státy ponechat, a vrátit jej na tradiční úroveň 10 % při posílení finanční podpory na celní vybavení a informační technologie s větším zaměřením na skutečné potřeby.

               Částky vybraných cel a intenzita kontrol vykazují rozdílné trendy. Poslední údaje o výkonnosti celní unie vykazují v průběhu posledních let klesající tendenci u míry kontrol, zatímco podíl vybraných částek, které si členské státy ponechávají, se současně zvýšil z 10 na 25 %. Na úrovni Unie byly v roce 2016 předmětem kontroly během celního řízení 2,1 % dovážených položek, ale tento podíl se v jednotlivých členských státech značně liší. Kromě toho uplatňování zjednodušených postupů a automatizace přispívají ke zlepšování nákladové efektivnosti kontrol.

               Mimo to částky zadržené členskými státy jako náklady na výběr ne vždy přímo podporují celní činnosti. Poslední vývoj ukazuje, že ve vnitrostátních správních orgánech je pro provádění kontrol k dispozici méně lidských zdrojů
                  8
               , což znamená, že pouze omezená část dostupných zdrojů je určena na celní operace a kontrolu cel.

               2.2.Zachování vlastního zdroje z hrubého národního důchodu a jeho doplnění s cílem lépe zohlednit unijní rozměr

               Vlastní zdroj z hrubého národního důchodu dnes představuje podstatnou část příjmů rozpočtu EU. Přínos ke stabilitě, dostatečnosti a přizpůsobivosti současných vlastních zdrojů – zajištěný zejména prostřednictvím doplňkových příspěvků z hrubého národního důchodu – je nesporný. Tento vlastní zdroj je tedy předurčen k tomu, aby zůstal základem rozpočtu EU na straně příjmů.

               Poslední hospodářský vývoj však vytváří pro vnitrostátní orgány problém, pokud jde o přesné měření hrubého národního důchodu, který je prvotním podkladem pro posuzování bohatství. Globalizace a technologický pokrok způsobily hluboké změny ve struktuře podniků a umístění výroby. Vnitrostátní orgány se potýkají s problémy způsobenými dematerializací mnoha služeb, rychlým rozšiřováním elektronického obchodování, rostoucím významem nehmotných aktiv a velkými a rychlými výkyvy zahraničních kapitálových investic. Národní účty mohou být například ovlivněny rychlým a masivním převodem nehmotných aktiv mezi zeměmi na základě rozhodnutí velkých nadnárodních společností v reakci na daňové nebo regulační pobídky
                  9
               .

               Skutečnost, že tento vývoj není vždy vnitrostátními systémy daně z příjmů právnických osob či jinými zdroji údajů zachycen, v konečném důsledku představuje problém jak pro vnitrostátní správce daně, tak pro národní statistické úřady. To je jeden z důvodů, proč Komise zahájila iniciativy v oblasti společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob a spravedlivého zdanění digitální ekonomiky. Společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob zlepší fungování jednotného trhu a sníží neefektivnost a deformace spojené s daňovým plánováním a vysokými náklady na dodržování předpisů. Daň z digitálních služeb je dočasným řešením problému, že stávající předpisy pro daň z příjmu právnických osob nejsou pro digitální ekonomiku adekvátní.

               V této souvislosti existuje prostor pro doplnění vlastního zdroje z hrubého národního důchodu a snížení jeho podílu v rozpočtu Unie zavedením různorodého a odolného souboru vlastních zdrojů, které přímo souvisejí s pravomocemi a cíli Unie. Tyto nové složky příjmů budou představovat další prvky, které budou lépe odrážet výkyvy hospodářských cyklů členských států, a tak podpoří proporcionalitu, spravedlivost a stabilizující vliv rozpočtu EU.

               Pro zachování dostatečnosti, stability a předvídatelnosti příjmů musí příspěvky z hrubého národního důchodu zůstat „vyrovnávacím“ zdrojem, tj. příjmovou položkou, jejíž sazba je upravována v závislosti na celkových příjmech a která musí pokrýt výdaje po zohlednění jiných příjmů a ostatních vlastních zdrojů. Zdroje z hrubého národního důchodu tedy zajišťují, aby souhrnný rozpočet Unie byl vždy vyrovnaný ex ante, tj. ve fázi přijímání. Soubor vlastních zdrojů zvýrazní vyrovnávací úlohu hrubého národního důchodu a zajistí spravedlivé sdílení zátěže mezi členskými státy.

               2.3.Zjednodušení vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty

               Složka z daně z přidané hodnoty je nedílnou součástí rozhodnutí o vlastních zdrojích od roku 1980 a zajišťuje, aby rozpočet EU byl provázán s jednotným trhem a daňovou harmonizací. Daňová základna je dostatečně široká, aby mohla poskytovat stabilní a předvídatelné příjmové toky.

               V současném systému jsou daňové základny daně z přidané hodnoty ve všech členských státech harmonizovány v souladu s pravidly EU. To vyžaduje četné opravy a kompenzace a zdlouhavé výpočty vážené průměrné sazby. Tyto základy jsou poté omezeny na 50 % základu hrubého národního důchodu, aby se odstranily regresivní aspekty zdroje z daně z přidané hodnoty. Na základ daně z přidané hodnoty je ve všech členských státech, s výjimkou Německa, Nizozemska a Švédska, které mají sníženou sazbu, uvalena jednotná sazba ve výši 0,3 %.

               Navržené zjednodušení vychází z následujících zásad: i) zaměření na dodávky zatížené základní sazbou; ii) zjednodušení postupu pro výpočet základu daně z přidané hodnoty a iii) použití jednotné sazby na základ zatížený základní sazbou. Tento nový přístup byl přijat v reakci na výzvy Evropského parlamentu a Evropského účetního dvora, aby se vlastní zdroj přiblížil skutečnému základu daně z přidané hodnoty a podstatně se zjednodušily výpočty. To povede k větší transparentnosti a odpovědnosti. Zjednodušený vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty bude plně v souladu s návrhem Komise na akční plán týkající se daně z přidané hodnoty a následnými návrhy
                  10
               .

               Příjmy do rozpočtu EU plynoucí z vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty činí v současné době přibližně 15–20 miliard EUR ročně, což je úroveň, která by mohla být při zjednodušeném výpočtu zachována tím, že se odpovídajícím způsobem zvýší uplatňovaná sazba.

               3.Soubor nových vlastních zdrojů

               Komise navrhuje zavést tři nové kategorie vlastních zdrojů. Každá z nich má své přednosti a odůvodnění, ale jejich navržení jako souboru přináší další výhody.

               Přístup ve formě souboru zdrojů zavádí skutečné vlastní zdroje, které jsou propojeny s klíčovými politikami EU, konkrétně s politikou v oblasti změny klimatu, politikou v oblasti životního prostředí, se strategií týkající se plastů, s oběhovým hospodářstvím a jednotným trhem. Představuje pevné propojení s politikami EU a přidanou hodnotou Unie. Například problém oslabování daňové základny a přesouvání zisku nelze odpovídajícím způsobem řešit pouze na vnitrostátní úrovni. V této souvislosti iniciativy EU týkající se daně z přidané hodnoty a zdanění právnických osob přispívají ke zlepšení rovných podmínek pro podniky a spotřebitele. Podobně mohou ekologické daně pomoci korigovat negativní externality a ovlivnit chování. Například změna klimatu a plastový odpad v moři jsou problémy, které jsou svou povahou globální a je třeba je řešit na úrovni EU, včetně fiskálních pobídek. Evropská unie již vytvořila nástroje EU pro řešení těchto problémů.

               Soubor nových vlastních zdrojů zajistí čerstvé prostředky do rozpočtu EU a může pomoci řešit dopad odchodu významného čistého přispěvatele do rozpočtu EU. I když většina navrhovaných nových zdrojů příjmů nevytvoří zcela nové toky příjmů, tyto zdroje jsou zřetelně spojeny s úrovní EU a přímo nebo nepřímo odrážejí přidanou hodnotu systému vlastních zdrojů. Pokud jde o odhadované příjmy, nové vlastní zdroje zajistí významný podíl potřebných příjmů, ale nahradí pouze část příspěvků z hrubého národního důchodu. Základy daně a sazby pro vlastní zdroje byly koncipovány tak, aby v období 2021–2027 v průměru přibližně 12 % rozpočtu bylo pokryto novými zdroji příjmů.

               Soubor nových vlastních zdrojů, který je výsledkem diverzifikace zdrojů příjmů, učiní systém vlastních zdrojů odolnější vůči výkyvům jednotlivých složek. Bude také znamenat lepší „vertikální“ spojitost s vnitrostátními rozpočty tím, že bude obsahovat složky s přímější vazbou na životní prostředí, spotřebu a zdanění právnických osob.

               Větší a rozmanitější soubor vlastních zdrojů bude také lépe sladěn s cyklickými výkyvy ekonomik členských států. Jako takový bude vlastní zdroj z hrubého národního důchodu i nadále plnit svou vyrovnávací úlohu, ale jeho funkce jako vyrovnávací položky, tj. úloha vyhlazovat výkyvy různých položek příjmů, bude o to výraznější a sdílena všemi členskými státy. Systém příjmů tak zajistí určitý stupeň sdílení zátěže ve striktním rámci rozpočtové kázně.

               3.1.Vlastní zdroj ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob

               Vlastní zdroj rozpočtu EU ze zdanění právnických osob je dlouhodobým kandidátem, což je odůvodněno jeho vnitřní vazbou na výhody plynoucí z účasti na jednotném trhu, na kterém společnosti působí. Zatímco rozdíly v daňových sazbách mezi členskými státy jako takové nejsou pro vlastní zdroj ze zdanění právnických osob významnou překážkou, chybějící harmonizovaný základ daně z příjmů právnických osob dosud bránil tomu, aby Evropská unie přijala konkrétní opatření v této oblasti. Návrhy Komise z roku 2016 o společném základu daně z příjmu právnických osob
                  11
                a o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob
                  12
                však po jejich přijetí vytvoří harmonizovaný systém daně z příjmu právnických osob, který konsolidací a rozdělením konsolidovaného základu daně vytvoří základ pro spravedlivý a transparentní nový vlastní zdroj.

               Vlastní zdroj z daně z příjmů právnických osob by byl odůvodněný vzhledem k tomu, že nadnárodní podniky využívají svobod jednotného trhu. Společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob pomůže Unii řešit vyhýbání se daňovým povinnostem. Daň z příjmu právnických osob by mohla být významným příspěvkem do rozpočtu EU. Jakmile bude společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob schválen v souladu s návrhy Komise z roku 2016, bude snadné realizovat nový vlastní zdroj vycházející z tohoto nového základu.

               Podle nových pravidel bude příspěvek vycházející ze základu daně z příjmů právnických osob, tj. ze zisku právnických osob na úrovni členských států, přímočarý. Společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob poskytne stabilní a relativně vysoké částky příjmů do rozpočtu EU, přičemž nebude zasahovat do fiskálních výsad členských států. U navrhovaného vlastního zdroje ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob by se uplatňovala sazba na samotný společný konsolidovaný základ daně. Se sazbou pro EU ve výši 3 % by společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob mohl v daném období průměrně ročně přinést přibližně 12 miliard EUR. Vlastní zdroj bude vybírán teprve poté, co budou nové daňové předpisy plně provedeny v členských státech.

               3.2.Vlastní zdroj ze systému EU pro obchodování s emisemi

               Vytvořením systému EU pro obchodování s emisemi Unie vytvořila společný nástroj pro boj proti změně klimatu. Systém EU pro obchodování s emisemi je zakotven mezi společnými cíli v oblasti klimatu, ve strategiích pro zmírnění změny klimatu a v mezinárodních závazcích a poskytuje stejný cenový signál pro odvětví, na která se ve všech členských státech vztahuje. Systém EU pro obchodování s emisemi je harmonizován na úrovni Unie a příjmy plynou do rozpočtů členských států.

               Navrhuje se příspěvek ze systému EU pro obchodování s emisemi do rozpočtu Unie jako vlastní zdroj
                  13
               . Jednalo by se o přidělení podílu 20 % určitých příjmů z celkového množství povolenek nabízených v dražbě do rozpočtu EU.

               Významný podíl příjmů ze systému EU pro obchodování s emisemi v členských státech s nižšími příjmy pochází z dražeb povolenek přerozdělených pro účely solidarity, růstu a propojení. Pro zajištění spravedlnosti nebudou příspěvky na vlastní zdroj vybírány z těchto přerozdělených povolenek. Kromě toho revidovaná směrnice o systému EU pro obchodování s emisemi zřizuje inovační fond na podporu rozvoje průlomových technologií a modernizační fond za účelem modernizace odvětví energetiky v členských státech s nižšími příjmy. Částka určená na financování inovačního fondu a modernizačního fondu
                  14
                nebude rovněž předmětem příspěvku na vlastní zdroj. Avšak povolenky nabízené v dražbě, které může členský stát bezplatně přidělit odvětví energetiky, by se měly započítávat do příspěvku na vlastní zdroj, aby bylo zajištěno, že rozhodnutí, zda tuto možnost využít, bude založeno na ekonomických důvodech.

               Odhadované roční průměrné příjmy by se mohly pohybovat mezi 1,2 až 3,0 miliardy EUR v závislosti na tržní ceně za povolenky systému EU pro obchodování s emisemi. Mohly by se rovněž lišit v závislosti na ročním objemu aukcí, který mimo jiné závisí na fungování rezervy tržní stability systému obchodování s emisemi.

               3.3.Vlastní zdroj z plastových obalových odpadů

               Dne 18. ledna 2018 přijala Komise evropskou strategii pro plasty v oběhovém hospodářství
                  15
               . Tato strategie přispěje k řešení problémů v oblasti životního prostředí, zejména zvyšováním hospodárnosti recyklace a omezováním úniků plastového odpadu do životního prostředí. Cílem strategie je rovněž zvýšení udržitelnosti plastů při současném podněcování a odměňování inovací, konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Podle sdělení
                  16
                by opatření fiskální povahy mohla podnítit chování šetrné k životnímu prostředí. Dne 22. března 2018 Komise uspořádala kulatý stůl se zúčastněnými stranami, jehož cílem bylo diskutovat o tom, jak může rozpočet EU přispět ke strategii pro plasty. Celkově panovala shoda v tom, že je potřeba snížit znečištění plasty pomocí různých prostředků. Zavedení specializované nové daně na úrovni EU by bylo problematické z hlediska konkurenceschopnosti a subsidiarity; zároveň byla všeobecně uznána potenciální úloha rozpočtu EU při řešení tohoto problému.

               Navrhovaný příspěvek na vlastní zdroj by byl přímo úměrný množství nerecyklovaných plastových obalových odpadů vyprodukovaných v každém členském státě. Příspěvek bude proto představovat pobídku pro členské státy, aby snížily tyto toky odpadů. Tímto způsobem by rozpočet EU přispíval k plnění cílů strategie pro plasty a oběhového hospodářství.

               Příspěvek na vlastní zdroj by byl úměrný množství nerecyklovaných plastových obalových odpadů vykazovaných každoročně Eurostatu. Příspěvky členských států na vlastní zdroj by se vypočítaly uplatněním sazby ve výši 0,80 EUR/kg tohoto množství, což by mohlo přinést přibližně 7 miliard EUR ročně.

               3.4.Odhadované změny ve struktuře financování EU do roku 2027

               Srovnání současného složení příjmů v roce 2018 se strukturou příjmů v období 2021–2027 ukazuje jak prvky kontinuity, tak prvky inovace v návrhu Komise. Ve stávajícím systému, v závislosti na roce a fázi ročního rozpočtového cyklu, vlastní zdroj z hrubého národního důchodu pokrývá dvě třetiny až tři čtvrtiny celkových příjmů. Jakmile budou realizovány navržené změny, očekává se, že uvedené zdroje budou pokrývat 50 % až 60 % celkových příjmů.

               Odhadovaný vývoj struktury financování EU

                        Rozpočet na rok 2018

                        Odhadovaný průměr 2021–2027

                        V miliardách EUR

                        % celkových příjmů

                        V miliardách EUR

                        % celkových příjmů

                        Tradiční vlastní zdroje

                        23

                        15,8 %

                        26

                        15 %

                        Stávající příspěvky členských států

                        z toho

                        120

                        82,9 %

                        128

                        72 %

                        (Reformovaný) vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty

                        17

                        11,9 %

                        25

                        14 %

                        Vlastní zdroj z hrubého národního důchodu

                        103

                        71,0 %

                        103

                        58 %

                        Nové vlastní zdroje

                        z toho

                        –

                        22

                        12 %

                        Vlastní zdroj ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob

                        –

                        –

                        12

                        6 %

                        Vlastní zdroj ze systému EU pro obchodování s emisemi

                        –

                        –

                        3

                        2 %

                        Vlastní zdroj z plastových obalových odpadů

                        –

                        –

                        7

                        4 %

                        Vlastní zdroje celkem

                        143

                        98,7 %

                        176

                        99 %

                        Příjmy jiné než vlastní zdroje

                        2

                        1,3 %

                        2

                        1 %

                        Příjmy celkem

                        145

                        100,0 %

                        178

                        100 %

               Částky za období 2021–2027 vycházejí z použitelných sazeb uvedených v návrhu Komise na nařízení Rady, kterým se stanoví prováděcí opatření pro systém vlastních zdrojů Evropské unie (COM(2018) 327, článek 1).

               4.Zavedení zásady, že budoucí příjmy z politik EU přitékají do rozpočtu eu

               Existují také jiné příjmy, které, přestože nespadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, jsou nicméně potenciálně zajímavým doplňkovým zdrojem rozpočtových příjmů, které by měly být zohledněny při navrhování programů a politik pro období příštího finančního rámce.

               „Jiné příjmy“ mají poměrně vysoké hodnocení podle většiny tradičních kritérií s výjimkou „dostatečnosti a stability“. Jsou bezprostředně spojeny s politikami EU a zákonnými pravomocemi, snadno se spravují, a pokud jsou určené na zvláštní účely, nejdou na úkor výdajů ohraničených stropy víceletého finančního rámce nebo vlastních zdrojů ohraničených stropem vlastních zdrojů. Kromě toho, protože nejsou převáděny ze státních pokladen, nejsou zahrnuty do příspěvků členských států, které by byly začleněny do provozních rozpočtových bilancí, a proto tvoří nezávislý „skutečný“ zdroj příjmů EU.

               Měla by se dodržovat zásada, že příjmy přímo plynoucí z provádění politiky EU a prosazování společných pravidel na úrovni Unie by měly být standardně odváděny do rozpočtu EU. Jedním z příkladů, kdy by příjmy, které by mohly být odváděny do rozpočtu EU na základě jiných právních aktů než rozhodnutí o vlastních zdrojích nebo daňové harmonizace je evropský systém pro cestovní informace a povolení (ETIAS). Návrh Komise stanoví, že poplatky, které mají být uhrazeny návštěvníky schengenského prostoru ze třetích zemí, představují účelově vázané příjmy (s cílem zajistit dodatečné prostředky v souvisejících rozpočtových položkách). Tyto příjmy budou poskytovat doplňkové financování provozních nákladů evropského systému pro cestovní informace a povolení a dále také podporovat souhrnný rozpočet. Účelově vázané příjmy nebudou započítávány do stropu vlastních zdrojů, neboť nebudou na úkor vnitrostátních rozpočtů. Jiné, neboli „různé“ příjmy, které nejsou určené na zvláštní účely, ale evidované jako obecné příjmy (např. pokuty nebo úroky z prodlení), povedou ke snížení příspěvků členských států z hrubého národního důchodu.

               5.Postupné zrušení oprav

               Zejména z historických důvodů několik členských států využívalo složitého systému oprav a slev. Na evropském summitu konaném v červnu 1984 ve Fontainebleau se dospělo k závěru, že „každý členský stát, který nese rozpočtovou zátěž, jež je v poměru k jeho relativní prosperitě nadměrná, může v příslušnou dobu využít opravy“. Nejdůležitějším z těchto mechanismů byla oprava pro Spojené království, která byla odůvodněna před 34 lety na základě spravedlnosti.

               Kromě opravy pro Spojené království se během času zavedl zvyšující se počet dalších mechanismů oprav. Od roku 2002 využívají Rakousko, Německo, Nizozemsko a Švédsko tzv. „slevy ze slev“, což je trvalé snížení jejich příspěvku na slevu Spojeného království. Některým členským státům, jejichž rozpočtová zátěž byla stále považována za nadměrnou, byla rovněž poskytnuta další snížení. Německo, Nizozemsko a Švédsko obdržely na období 2014–2020 dočasně snížené sazby na daň z přidané hodnoty. Rakousko, Nizozemsko, Švédsko a Dánsko využívaly rovněž paušálního snížení příspěvků z hrubého národního důchodu.

               Postupem času se částky oprav a slev zvyšovaly, a i když se nevezme v úvahu samotná sleva pro Spojené království, ve stávajícím víceletém finančním rámci převýšily roční částku 5 miliard EUR. Tím se stal systém financování rozpočtu EU příliš složitý a stále méně transparentní.

               Návrh nového víceletého finančního rámce představuje spravedlivý a vyvážený soubor. Reforma příjmové strany zajistí diverzifikaci příjmových zdrojů a bude zahrnovat soubor zdrojů, které budou mít spravedlivý dopad na členské státy. Na výdajové straně se rozpočet Unie stále více zaměřuje na širokou škálu výdajů s nespornou přidanou hodnotou Unie, jako jsou výzkum a inovace, program ERASMUS, obrana a ochrana hranic. Celkově vzato, se zavedením souboru vlastních zdrojů a novými prioritami v oblasti výdajů budou z rozpočtu Unie těžit všechny členské státy spravedlivým způsobem, aniž by byl zachován zastaralý a složitý systém oprav. Aby se však zabránilo významnému a náhlému zvýšení příspěvků členských států, jež využívaly oprav, navrhují se paušální snížení jejich příspěvků z hrubého národního důchodu, která budou do roku 2025 postupně zrušena. Referenční stav pro určení těchto paušálních snížení je součet oprav přiznaných těmto členským státům v roce 2020.

               6.Zvýšení stropu vlastních zdrojů

               Rozhodnutí o vlastních zdrojích rovněž zahrnuje strop pro roční odvody vlastních zdrojů. Jejich cílem je poskytnout členským státům jistotu a ochránit je před „překvapeními“ při jejich vnitrostátním rozpočtovém a finančním plánování. V současné době je tento strop stanoven na „1,20 % součtu hrubého národního důchodu všech členských států“. S ohledem na brexit se hodnota částky pod tímto stropem automaticky sníží přibližně o 16 % (tj. podíl hrubého národního důchodu Spojeného království). Kromě toho je důležité poznamenat, že kromě platebních potřeb ve víceletém finančním rámci musí rozpočtové zdroje nezbytné k pokrytí finančních závazků spojených s úvěry nebo finančními nástroji se zárukami z rozpočtu EU zůstat pod tímto stropem. Vzhledem k narůstajícímu používání takových nástrojů, včetně možného stabilizačního nástroje pro eurozónu, je pravděpodobné, že tento strop bude nutno zvýšit.

               Začlenění Evropského rozvojového fondu do rozpočtu EU bude muset doprovázet zvýšení stropů stanovených v rozhodnutí o vlastních zdrojích. Dostatečný rozdíl mezi platbami a stropem vlastních zdrojů je nezbytný k tomu, aby Unie mohla – za všech okolností – plnit své finanční závazky, a to dokonce i v době hospodářského útlumu. Komise navrhuje zvýšit stropy vlastních zdrojů pro platby na 1,29 % a pro závazky na 1,35 % hrubého národního důchodu EU-27.

               Případné další příspěvky Spojeného království pro dodržení jeho závazků jako členského státu EU, které mají být vypláceny po roce 2020, by mohly snížit finanční potřeby, jež mají být hrazeny z vlastních zdrojů, zejména na počátku příštího víceletého finančního rámce.

               7.Soubor legislativních návrhů týkající se vlastních zdrojů

               7.1.Právní rámec

               Smlouva o fungování Evropské unie zavedla významné inovace umožňující podstatné změny nejen v rozpočtovém procesu EU, ale také ve způsobu, jakým je rozpočet EU financován. Pro návrhy Komise mají obzvláštní důležitost dvě ustanovení Smlouvy:

               V čl. 311 třetím pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie se stanoví, že v souvislosti s rozhodnutím o vlastních zdrojích Rada „může zřídit nové kategorie vlastních zdrojů nebo zrušit stávající kategorii“. Toto ustanovení výslovně umožňuje vytvoření nových vlastních zdrojů.

               V čl. 311 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie se nově stanoví, že „Rada přijme zvláštním legislativním postupem formou nařízení prováděcí opatření pro systém vlastních zdrojů Unie, pokud je tak stanoveno rozhodnutím [o vlastních zdrojích]“. Toto ustanovení zavádí možnost stanovit zvláštní prováděcí opatření týkající se systému vlastních zdrojů v prováděcím nařízení v mezích stanovených rozhodnutím o vlastních zdrojích.

               Současné návrhy Komise této možnosti plně využívají tím, že iniciují vytvoření několika nových vlastních zdrojů a navrhují zahrnout řadu ustanovení do prováděcího nařízení podle čl. 311 čtvrtého pododstavce.

               Cílem této koncepce je učinit systém dostatečně flexibilním v rámci a mezích stanovených rozhodnutím o vlastních zdrojích tím, že se veškerá praktická opatření týkající se zdrojů Unie, na něž by se měl vztahovat jednodušší postup, uvedou v prováděcím nařízení, a nikoli v samotném rozhodnutí. Tyto návrhy odrážejí záměry zákonodárce, jak jsou vyjádřeny v Konventu o budoucnosti Evropy a schváleny následnou mezivládní konferencí
                  17
               .

               Tam, kde to bylo potřebné, nezbytné základní akty a údaje pro vlastní zdroje z  daní nebo „z příspěvků“ a jejich výpočet, na základě kterých se generují toky příjmů, již existují nebo byly navrženy. Všechny jsou úzce spojeny s oblastmi, které mají jasný rozměr unijní politiky, jako je jednotný trh nebo ochrana životního prostředí.

               7.2.Klíčové prvky rozhodnutí o vlastních zdrojích

               Samotné rozhodnutí o vlastních zdrojích stanoví: i) kategorie vlastních zdrojů, které mají být zapsány do rozpočtu Unie; ii) maximální sazby, které mají být uplatněny; iii) stropy vlastních zdrojů; iv) opravné mechanismy (je-li to považováno za nutné) a způsob jejich financování a v) některé rozpočtové zásady. Rozhodnutí musí také obsahovat seznam ustanovení, na která se mohou vztahovat prováděcí opatření. V rozhodnutí se rovněž stanoví přechodná opatření.

               7.3.Prováděcí nařízení

               Navrhované prováděcí nařízení podle čl. 311 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie obsahuje veškerá praktická opatření a technické podrobnosti ohledně zdrojů Unie, které by se měly řídit jednodušším postupem tak, aby systém byl dostatečně flexibilní v rámci a mezích stanovených rozhodnutím o vlastních zdrojích. Nezahrnuje aspekty systému vlastních zdrojů, které se týkají poskytování vlastních zdrojů a splnění požadavků na hotovost (viz bod 7.4 níže).

               Prováděcí nařízení má také obsahovat ustanovení obecné povahy, jež jsou použitelná na všechny druhy vlastních zdrojů a u nichž je obzvláště důležitý odpovídající parlamentní dohled. Pokrývají hlavně záležitosti kontroly příjmů a dohledu nad nimi a související pravomoci kontrolorů Komise.

               Proto lze v prováděcím nařízení nalézt následující ustanovení stanovená v souladu se seznamem sestaveným v rozhodnutí o vlastních zdrojích:

               (1)sazby pro každý z vlastních zdrojů stanovených v rozhodnutí. To umožňuje omezenou flexibilitu v rámci mezí stanovených v rozhodnutí o vlastních zdrojích. Bez této flexibility by schopnost učinit potřebné a včasné úpravy vlastních zdrojů byla snížena obtížným a zdlouhavým postupem pro přijímání rozhodnutí o vlastních zdrojích;

               (2)referenční hrubý národní důchod podle Evropského systému národních a regionálních účtů (ESA) a ustanovení pro případ jeho podstatných změn (zpřesnění měření hrubého národního důchodu v souvislosti s revizemi Evropského systému národních a regionálních účtů může mít dopad na stropy vlastních zdrojů);

               (3)úprava ročního rozpočtového zůstatku. Zatímco obecná zásada převodu přebytku je stanovena v rozhodnutí, prováděcí opatření jsou stanovena v nařízení;

               (4)ustanovení týkající se kontroly a dohledu, včetně dodatečných požadavků na podávání zpráv.

               V kombinaci s rozhodnutím o vlastních zdrojích prováděcí nařízení zajišťuje, že každá technická úprava systému bude předmětem nejen souhlasu členských států, ale také souhlasu Evropského parlamentu.

               7.4.Nařízení o poskytování nových vlastních zdrojů

               Kromě prováděcích opatření uvedených výše jsou provozní požadavky na poskytování vlastních zdrojů do rozpočtu EU a na účty Komise uvedeny v nařízení Rady podle čl. 322 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Soubor legislativních návrhů proto také zahrnuje další nařízení o poskytování nových vlastních zdrojů s novými ustanoveními o metodách výpočtu a poskytování vlastních zdrojů ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob, ze systému EU pro obchodování s emisemi a z plastových obalových odpadů, jež nejsou recyklovány.

               2018/0135 (CNS)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o systému vlastních zdrojů Evropské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 311 třetí pododstavec této smlouvy,

               s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,

               v souladu se zvláštním legislativním postupem,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Systém vlastních zdrojů Unie musí zajistit dostatečné zdroje pro řádný rozvoj politik Unie při dodržení přísné rozpočtové kázně. Rozvoj systému vlastních zdrojů může a měl by také být v nejvyšší možné míře účasten na rozvoji politik Unie.

               (2)Evropská rada na zasedání ve dnech 7. a 8. února 2013 vyzvala Radu, aby pokračovala v práci na návrhu Komise týkajícím se nového vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty s cílem učinit jej co možná nejjednodušší a nejtransparentnější, posílit vazbu na politiku Unie v oblasti daně z přidané hodnoty a skutečné příjmy z daně z přidané hodnoty a zajistit rovné zacházení s daňovými poplatníky ve všech členských státech.

               (3)V červnu 2017 Komise přijala diskusní dokument o budoucnosti financí EU
                  18
               . Komise navrhuje řadu možností viditelnějšího propojení vlastních zdrojů s politikami Unie, zejména s oblastí jednotného trhu a udržitelného růstu. Podle uvedeného dokumentu je při zavádění vlastních zdrojů nezbytné věnovat pozornost jejich transparentnosti, jednoduchosti a stabilitě, jejich souladu s cíli politik Unie, jejich dopadu na konkurenceschopnost a udržitelný růst a jejich spravedlivému rozdělení mezi členské státy.

               (4)Lisabonská smlouva zavedla změny ustanovení týkajících se systému vlastních zdrojů, jež umožňují snížení počtu stávajících zdrojů a vytvoření nových vlastních zdrojů.

               (5)Současný systém pro určení vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty byl opakovaně Účetním dvorem, Evropským parlamentem a členskými státy kritizován jako příliš složitý. Z toho důvodu je vhodné výpočet uvedeného vlastního zdroje zjednodušit.

               (6)Aby se více sblížily finanční nástroje Unie s prioritami jejích politik, aby byla lépe zohledněna role rozpočtu Unie pro fungování jednotného trhu, aby se více podporovaly cíle politik Unie a snížily příspěvky z hrubého národního důchodu členských států do ročního rozpočtu Unie, je nutné zavést nové kategorie vlastních zdrojů ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob, z příjmů členských států ze systému Evropské unie pro obchodování s emisemi a z příspěvku členských států vypočteného z nerecyklovaných plastových obalových odpadů.

               (7)Evropský jednotný trh přináší velké výhody společnostem, které působí ve více než jednom členském státě. Nicméně různorodost daňových systémů v celé Unii vytváří nespravedlivou výhodu pro společnosti, které se mohou vyhnout placení daně z příjmů právnických osob tam, kde vytvářejí hodnotu. Návrhy Komise z roku 2016
                  19
                na společný základ daně z příjmů právnických osob a společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob tuto nespravedlnost řeší a obnovují rovné podmínky. Vlastní zdroj by měl spočívat v použití jednotné sazby na podíl zdanitelných zisků připsaných jednotlivým členským státům podle pravidel Unie o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob. Vlastní zdroj by se měl vztahovat pouze na subjekty, pro které jsou závazná pravidla Unie o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob.

               (8)Unie považuje za prioritu dosáhnout svého cíle snížení emisí mezi léty 1990 a 2030 o nejméně 40 %, jak se k tomu zavázala na základě Pařížské dohody. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi je jedním z hlavních zavedených nástrojů na realizaci tohoto cíle, který vytváří příjem prostřednictvím dražby emisních povolenek. Vzhledem k harmonizované povaze systému Evropské unie pro obchodování s emisemi, jakož i financování poskytovaného Unií na podporu politik zmírňování a adaptace v členských státech, je v této souvislosti vhodné zavést nový vlastní zdroj pro rozpočet EU. Tento vlastní zdroj by měl pocházet z povolenek, které mají členské státy vydražit, včetně přechodného přidělování bezplatných povolenek odvětví energetiky. Aby se zohlednila zvláštní ustanovení pro některé členské státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
                  20
               , povolenky přerozdělené pro účely solidarity, růstu a propojení, jakož i povolenky určené do inovačního fondu a modernizačního fondu by neměly být pro určení příspěvku do vlastního zdroje započítávány.

               (9)V souladu se strategií Unie pro plasty může rozpočet Unie přispět ke snížení znečištění z plastových obalových odpadů. Vlastní zdroj z příspěvků členských států v poměru k množství plastových obalových odpadů, které nejsou v každém členském státě recyklovány, bude pobídkou ke snížení spotřeby plastů na jedno použití a podpoří recyklaci a oběhové hospodářství. Zároveň bude členským státům ponechána volnost, aby přijaly nejvhodnější opatření k dosažení těchto cílů, a to v souladu se zásadou subsidiarity.

               (10)Je nutné předejít tomu, aby členské státy, které využívají oprav, byly vystaveny významnému a náhlému zvýšení svých příspěvků. Je proto nezbytné během přechodného období stanovit dočasné opravy ve prospěch, Rakouska, Dánska, Německa, Nizozemska a Švédska prostřednictvím paušálních snížení jejich příspěvků z hrubého národního důchodu. Tyto opravy by měly být postupně zrušeny do konce roku 2025.

               (11)Ponechávání si, coby nákladů na výběr, 20 % z částek vybraných členskými státy na tradiční vlastní zdroje představuje vysoký podíl vlastních zdrojů, které nejsou odváděny do unijního rozpočtu. Náklady na výběr, které si členské státy ponechávají z tradičních vlastních zdrojů, by měly být vráceny z 20 % na původní výši 10 %, aby se lépe sladila finanční podpora na celní vybavení, zaměstnance a informace se skutečnými náklady a potřebami.

               (12)V souladu s čl. 311 čtvrtým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie má Rada stanovit prováděcí opatření pro systém vlastních zdrojů Unie. Taková opatření by měla zahrnovat ustanovení obecné a technické povahy, jež jsou použitelná na všechny druhy vlastních zdrojů a u nichž je obzvláště důležitý odpovídající parlamentní dohled. Uvedená opatření by měla zahrnovat podrobná pravidla pro určení částek vlastních zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1, které mají být poskytnuty, včetně sazeb použitelných na vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b) až e), technické otázky vztahující se k hrubému národnímu důchodu, ustanovení a opatření nutná pro kontrolu vybírání vlastních zdrojů a dohled nad ním, včetně pravidel týkajících se kontrol a pravomocí úředníků a ostatních zaměstnanců pověřených Komisí k provádění kontrol, a veškeré příslušné požadavky na podávání zpráv.

               (13)Začlenění Evropského rozvojového fondu do rozpočtu EU bude muset doprovázet zvýšení stropů stanovených v rozhodnutí o vlastních zdrojích. Dostatečný rozdíl mezi platbami a stropem vlastních zdrojů je nezbytný k tomu, aby Unie mohla – za všech okolností – plnit své finanční závazky, a to dokonce i v době hospodářského útlumu. Stropy vlastních zdrojů by proto měly být zvýšeny na úroveň 1,29 % součtu hrubého národního důchodu členských států v tržních cenách pro příděly na platby a ve výši 1,35 % pro příděly na závazky.

               (14)Z důvodů soudržnosti, kontinuity a právní jistoty je nutné přijmout ustanovení pro zajištění hladkého přechodu ze systému zavedeného rozhodnutím 2014/335/EU, Euratom na systém podle tohoto rozhodnutí.

               (15)Pro účely tohoto rozhodnutí by všechny peněžní částky měly být uváděny v eurech.

               (16)S cílem zajistit přechod na revidovaný systém vlastních zdrojů a shodu s rozpočtovým rokem by se toto rozhodnutí mělo používat od 1. ledna 2021. Ustanovení týkající se příspěvku ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob by však neměla mít zpětnou platnost a měla by být odložena vzhledem k tomu, že pravidla Unie o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob nebyla dosud přijata,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1
                  Předmět

               Toto rozhodnutí stanovuje pravidla pro přidělování vlastních zdrojů Unii za účelem zajištění financování ročního rozpočtu Unie.

               Článek 2
                  Kategorie vlastních zdrojů

               1.Vlastní zdroje rozpočtu Unie tvoří tyto příjmy:

               a)tradiční vlastní zdroje sestávající z dávek, prémií, doplňkových nebo vyrovnávacích částek, dodatkových částek nebo položek, cel stanovených ve společném celním sazebníku a dalších poplatků, současných i budoucích, zavedených orgány Unie v obchodě se třetími zeměmi a cel na výrobky spadající do působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli, která pozbyla platnosti, jakož i příspěvků a dalších poplatků stanovených v rámci společné organizace trhu s cukrem;

               b)použití jednotné sazby na podíl příjmů z daně z přidané hodnoty vybrané ze zdanitelných plnění podléhajících základní sazbě vydělený vnitrostátní základní sazbou daně z přidané hodnoty; skutečná sazba nesmí překročit 2 %;

               c)použití jednotné sazby na podíl zdanitelných zisků připsaných jednotlivým členským státům podle pravidel Unie o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob; skutečná sazba nesmí překročit 6 %;

               d)použití jednotné sazby na částku představující příjmy z povolenek, které mají být vydraženy podle čl. 10 odst. 2 písm. a) směrnice 2003/87/ES, a na tržní hodnotu přechodně přidělených bezplatných povolenek na modernizaci odvětví energetiky, jak je stanoveno v čl. 10c odst. 3 uvedené směrnice; skutečná sazba nesmí překročit 30 %;

               e)použití jednotné sazby na hmotnost plastových obalových odpadů, které nejsou recyklovány; skutečná sazba nesmí překročit 1,00 EUR na kg;

               f)použití jednotné sazby, která se určí v rámci rozpočtového procesu s ohledem na celkovou výši ostatních příjmů, na součet hrubého národního důchodu (HND) všech členských států.

               Pro účely písm. c) prvního pododstavce se jednotná sazba použije pouze na zisky daňových poplatníků, pro něž jsou závazná pravidla Unie o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob.

               Pro účely písm. f) prvního pododstavce se jednotná sazba použije na hrubý národní důchod každého členského státu.

               Rakousko využije hrubého snížení svých ročních příspěvků z hrubého národního důchodu ve výši 110 milionů EUR v roce 2021, 88 milionů EUR v roce 2022, 66 milionů EUR v roce 2023, 44 milionů EUR v roce 2024 a 22 milionů EUR v roce 2025. Dánsko využije hrubého snížení svých ročních příspěvků z hrubého národního důchodu ve výši 118 milionů EUR v roce 2021, 94 milionů EUR v roce 2022, 71 milionů EUR v roce 2023, 47 milionů EUR v roce 2024 a 24 milionů EUR v roce 2025. Německo využije hrubého snížení svých ročních příspěvků z hrubého národního důchodu ve výši 2 799 milionů EUR v roce 2021, 2 239 milionů EUR v roce 2022, 1 679 milionů EUR v roce 2023, 1 119 milionů EUR v roce 2024 a 560 milionů EUR v roce 2025. Nizozemsko využije hrubého snížení svých ročních příspěvků z hrubého národního důchodu ve výši 1 259 milionů EUR v roce 2021, 1 007 milionů EUR v roce 2022, 755 milionů EUR v roce 2023, 503 milionů EUR v roce 2024 a 252 milionů EUR v roce 2025. Švédsko využije hrubého snížení svých ročních příspěvků z hrubého národního důchodu ve výši 578 milionů EUR v roce 2021, 462 milionů EUR v roce 2022, 347 milionů EUR v roce 2023, 231 milionů EUR v roce 2024 a 116 milionů EUR v roce 2025. Uvedené částky jsou vyjádřeny v cenách roku 2018 a upravují se na běžné ceny použitím aktuálního deflátoru hrubého domácího produktu pro Unii vyjádřeného v eurech, který stanoví Komise a který je k dispozici při sestavování příslušného návrhu rozpočtu. Uvedená hrubá snížení jsou financována všemi členskými státy.

               2.Vlastní příjmy rozpočtu Unie tvoří rovněž příjmy z jakýchkoli nových poplatků zavedených v rámci některé společné politiky v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie, pokud je dodržen postup podle článku 311 Smlouvy.

               3.Pokud na začátku rozpočtového roku není přijat rozpočet, zůstávají až do vstupu nových sazeb v platnost použitelné předchozí sazby pro hrubý národní důchod.

               Článek 3
                  Strop pro vlastní zdroje

               1.Celková výše vlastních zdrojů přidělených Unii na pokrytí ročních přídělů na platby nesmí překročit 1,29 % ze součtu hrubých národních důchodů všech členských států.

               2.Celková roční výše přídělů na závazky zahrnutých do rozpočtu Unie nesmí překročit 1,35 % hrubých národních důchodů všech členských států.

               3.Mezi příděly na závazky a příděly na platby se zachovává řádný poměr, aby byla zajištěna jejich slučitelnost a aby bylo umožněno dodržování stropu stanoveného v odstavci 1 v následujících letech.

               Článek 4
                  Zásada univerzality

               Příjmy uvedené v článku 2 se využívají bez rozdílu na financování veškerých výdajů ročního rozpočtu Unie.

               Článek 5
                  Přenos přebytku

               Případný přebytek příjmů Unie nad celkovými skutečnými výdaji během rozpočtového roku se přenáší do následujícího rozpočtového roku.

               Článek 6
                  Výběr vlastních zdrojů a jejich poskytování Komisi

               1.Vlastní zdroje Unie uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) vybírají členské státy v souladu se svými právními předpisy a správními opatřeními. Členské státy tyto právní předpisy a správní opatření v příslušných případech upraví tak, aby splňovaly požadavky právní úpravy Unie.

               Komise prověřuje příslušné vnitrostátní právní předpisy, které jí sdělí členské státy, oznamuje členským státům úpravy, které považuje za nezbytné k dosažení souladu s právní úpravou Unie, a podává v případě potřeby zprávy rozpočtovému orgánu.

               2.Členské státy si ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 10 % z částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a).

               3.Členské státy poskytují Komisi zdroje stanovené v čl. 2 odst. 1 tohoto rozhodnutí v souladu s nařízeními přijatými podle čl. 322 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Článek 7
                  Prováděcí opatření

               Rada v souladu s čl. 311 čtvrtým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie přijme prováděcí opatření pro tyto prvky systému vlastních zdrojů:

               a)pravidla pro určení částek vlastních zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1, které mají být poskytnuty, včetně sazeb použitelných na vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b) až e) v rámci mezí stanovených v uvedených písmenech, jakož i pro výpočet sazby použitelné na vlastní zdroj z hrubého národního důchodu uvedený v čl. 2 odst. 1 písm. f);

               b)ustanovení a opatření nutná pro kontrolu vybírání příjmů uvedených v čl. 2 odst. 1 a dohled nad ním, včetně pravidel týkajících se kontrol a pravomocí úředníků a ostatních zaměstnanců pověřených Komisí k provádění kontrol, a veškeré příslušné požadavky na podávání zpráv.

               c)referenční hrubý národní důchod, ustanovení týkající se úpravy hrubého národního důchodu a ustanovení týkající se přepočtu stropů pro platby a závazky v případě zásadních změn hrubého národního důchodu pro účely použití čl. 2 odst. 1 písm. f) a článku 3;

               d)postup pro výpočet ročního rozpočtového zůstatku a jeho zahrnutí do rozpočtu podle článku 5.

               Článek 8
                  Závěrečná a přechodná ustanovení

               1.S výhradou odstavce 2 se zrušuje rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom. Veškeré odkazy na rozhodnutí Rady 70/243/ESUO, EHS, Euratom
                  21
               , na rozhodnutí Rady 85/257/EHS, Euratom
                  22
               , na rozhodnutí Rady 88/376/EHS, Euratom
                  23
               , na rozhodnutí Rady 94/728/ES, Euratom
                  24
               , na rozhodnutí Rady 2000/597/ES
                  25
               , na rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom
                  26
                nebo na rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom
                  27
                se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze tohoto rozhodnutí.

               2.Články 2, 4, a 5 rozhodnutí 94/728/ES, Euratom, články 2, 4, a 5 rozhodnutí 2000/597/ES, Euratom, články 2, 4, a 5 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom a články 2, 4, a 5 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom se nadále použijí pro výpočet a úpravu příjmů vycházejících z použití sazby na jednotně určený základ daně z přidané hodnoty omezený na rozpětí 50 % až 55 % HNP nebo HND každého členského státu, v závislosti na daném roce, pro výpočet opravy rozpočtových nevyvážeností poskytované Spojenému království v období od roku 1995 do roku 2020 a pro výpočet financování oprav poskytnutých Spojenému království ostatními členskými státy.

               3.U částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), které měly členské státy v souladu s platnými pravidly Unie poskytnout do 28. února 2001, si členské státy i nadále ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 10 % těchto částek.

               4.U částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), které měly členské státy v souladu s platnými pravidly Unie poskytnout mezi 1. březnem 2001 a 28. únorem 2014, si členské státy i nadále ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 25 % těchto částek.

               5.U částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), které měly členské státy v souladu s platnými pravidly Unie poskytnout mezi 1. březnem 2014 a 28. únorem 2021, si členské státy i nadále ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 20 % těchto částek.

               6.Pro účely tohoto rozhodnutí jsou všechny peněžní částky uváděny v eurech.

               Článek 9
                  Vstup v platnost

               Toto rozhodnutí oznámí členským státům generální tajemník Rady.

               Členské státy oznámí neprodleně generálnímu tajemníku Rady dokončení postupu nezbytného pro přijetí tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními požadavky.

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle druhého pododstavce.

               Použije se ode dne 1. ledna 2021.

               Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. c) a čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce tohoto rozhodnutí se však použijí ode dne 1. ledna druhého roku následujícího po dni použitelnosti vnitrostátních předpisů, kterými se provádí směrnice Rady o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob ve vnitrostátním právu.

               Článek 10
                  Vyhlášení

               Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        COM(2018) 321.

                     (2)

                        KOM(2011) 510 v konečném znění.

                     (3)

                        Budoucí financování EU, závěrečná zpráva a doporučení Skupiny na vysoké úrovni pro vlastní zdroje, prosinec 2016.

                     (4)

                        COM(2017) 358 final.

                     (5)

                        COM(2018) 98 final.

                     (6)

                        P8_TA-PROV(2018)0076,  Reform of the European Union's system of Own Resources (Reforma systému vlastních zdrojů Evropské unie) – G. Deprez a J. Lewandowski.

                     (7)

                        Členské státy vybírají cla jménem EU, a po odečtení 20 %, které si mohou ponechat jako „náklady na výběr“, je dávají k dispozici Komisi. Toto procento, které v období 1970–2000 činilo 10 %, bylo od roku 2001 zvýšeno na 25 %. Rozhodnutím o vlastních zdrojích z roku 2014 byl podíl snížen na 20 % jako výsledek politického kompromisu v návaznosti na návrh Komise na snížení procentního podílu zpět na 10 %.

                     (8)

                        Customs Union Performance (Výkonnost celní unie), 2016.

                     (9)

                        Probíhají práce mezi národními statistickými úřady v souvislosti s globalizací týkající se konzistentnosti, spolehlivosti a porovnatelnosti zpracování údajů v jednotlivých členských státech.

                     (10)

                        COM(2016)148 final a následné
                  návrhy
                  .

                     (11)

                        COM(2016) 685 final.

                     (12)

                        COM(2016) 683 final.

                     (13)

                        Povolenky systému obchodování s emisemi pro letectví nejsou předmětem příspěvku na vlastní zdroj.

                     (14)

                        2 % celkového stropu systému EU pro obchodování s emisemi.

                     (15)

                        COM(2018)28 final.

                     (16)

                        COM(2018)28 final.

                     (17)

                        Viz zejména „Závěrečná zpráva debatního kruhu o vlastních zdrojích“ Evropskémukonventu, CONV 730/03, 8.5.2003.

                     (18)

                        COM(2017) 358 final ze dne 28. června 2017.

                     (19)

                        COM(2016) 683 ze dne 25.října 2016.

                     (20)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32).

                     (21)

                        70/243/ESUO, EHS, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 21. dubna 1970 o nahrazení finančních příspěvků členských států vlastními zdroji Společenství (Úř. věst. L 094, 28.4.1970, s. 19).

                     (22)

                        85/257/EHS, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 7. května 1985 o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 128, 14.5.1985, s. 15).

                     (23)

                        Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 155, 7.6.1989, s. 1).

                     (24)

                        94/728/ES, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 31. října 1994 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 293, 12.11.1994, s. 9).

                     (25)

                        2000/597/ES, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 253, 7.10.2000, s. 42).

                     (26)

                        2007/436/ES, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 7. června 2007o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 163, 23.6.2007, s. 17).

                     (27)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 26. května 2014 o systému vlastních zdrojů Evropské unie (2014/335/EU, Euratom) (Úř. věst. L 168, 7.6.2014, s. 105).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne2.5.2018
            COM(2018) 325 final
            PŘÍLOHA

            Návrh rozhodnutí Rady
            o systému vlastních zdrojů Evropské unie
            {SWD(2018) 172 final}

               PŘÍLOHA

               SROVNÁVACÍ TABULKA

                        Rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom

                        Toto rozhodnutí

                        Článek 1

                        Článek 1

                        Čl. 2 odst. 1 písm. a)

                        Čl. 2 odst. 1 písm. a)

                        Čl. 2 odst. 1 písm. b)

                        Čl. 2 odst. 1 písm. b)

                        Čl. 2 odst. 1 písm. c)

                        Čl. 2 odst. 1 písm. f)

                        -------

                        Čl. 2 odst. 1 písm. d)

                        -------

                        Čl. 2 odst. 1 písm. e)

                        -------

                        Čl. 2 odst. 1 písm. c)

                        Čl. 2 odst. 2

                        Čl. 2 odst. 2

                        Čl. 2 odst. 3

                        Čl. 6 odst. 2

                        Čl. 2 odst. 4

                        -------

                        Čl. 2 odst. 5

                        -------

                        Čl. 2 odst. 6

                        Čl. 2 odst. 3

                        Čl. 2 odst. 7

                        -------

                        Čl. 3 odst. 1

                        Čl. 3 odst. 1

                        Čl. 3 odst. 2

                        Čl. 3 odst. 2

                        Čl. 3 odst. 2 druhý pododstavec

                        Čl. 3 odst. 3

                        Čl. 3 odst. 3

                        -------

                        Čl. 3 odst. 4

                        -------

                        Článek 4

                        -------

                        Článek 5

                        -------

                        Článek 6

                        Článek 4

                        Článek 7

                        Článek 5

                        Čl. 8 odst. 1

                        Čl. 6 odst. 1

                        Čl. 8 odst. 2

                        Čl. 6 odst. 3

                        Článek 9

                        Článek 7

                        Čl. 10 odst. 1

                        Čl. 8 odst. 1

                        Čl. 10 odst. 2

                        Čl. 8 odst. 2

                        Čl. 10 odst. 3

                        Čl. 8 odst. 3

                        Čl. 10 odst. 3 druhá věta

                        Čl. 8 odst. 4

                        -------

                        Čl. 8 odst. 5

                        Čl. 10 odst. 4

                        Čl. 8 odst. 6

                        Článek 11

                        Článek 9

                        Článek 12

                        Článek 10


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.12.2018
            COM(2018) 826 final
            2018/0419(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Nařízení (EU) č. 603/2013
                  1
               , kterým se přepracovává nařízení č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy, bylo přijato a vstoupilo v platnost dne 19. července 2013. Nařízení je použitelné ode dne 20. července 2015.

               Nařízení (EU) č. 603/2013 mimo jiné umožňuje orgánům pro vymáhání práva nahlížet do systému Eurodac pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů. Záměrem je umožnit orgánům pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústřední databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit přesnou totožnost osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo když se o takové osobě snaží získat další informace.

               Dne 19. ledna 2001 byla uzavřena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku (dále jen „dohoda ze dne 19. ledna 2001“)
                  2
               .

               Island a Norsko uplatňují prvky nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se azylu v souladu s dohodou ze dne 19. ledna 2001. Přístup do systému Eurodac pro účely vymáhání práva však do oblasti působnosti uvedené dohody nespadá.

               Dne 14. května 2014 Dánsko, Švýcarsko, Lichtenštejnsko, Norsko a Island na zasedání se zástupci Komise potvrdily, že mají zájem zahájit s Evropskou unií jednání, aby se na ně ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se vymáhání práva rozšířila prostřednictvím mezinárodní dohody.

               Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií na jedné straně a mimo jiné Islandem a Norskem na straně druhé o podmínkách účasti Islandu a Norska na postupu porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva.

               Jednání byla dokončena a byla parafována dohoda ve formě protokolu k dohodě ze dne 19. ledna 2001, jímž se rozšiřuje působnost dohody ze dne 19. ledna 2001 na vymáhání práva.

               Rozšíření ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva na Island a Norsko by umožnilo orgánům Islandu a Norska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými ostatními zúčastněnými státy a uloženými v databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit totožnost nebo získat další informace ohledně osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo ohledně oběti. Současně by umožnilo orgánům všech ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva, ať již jde o orgány ostatních členských států EU, nebo přidružených zemí, žádat pro stejné účely o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými Islandem a Norskem a uloženými v databázi systému Eurodac.

               Cílem tohoto protokolu je stanovit právně závazná práva a povinnosti k zajištění účinné účasti Islandu a Norska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva. Protokol stanoví, že všechny zúčastněné státy, a to jak ostatní členské státy EU, tak i přidružené země nebo Island a Norsko, které mají přístup do systému Eurodac, mohou rovněž mít pro účely vymáhání práva vzájemný přístup k údajům ostatních zúčastněných států.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Návrh je v souladu s politikami EU ohledně přístupu do databáze Eurodac.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Návrh je v souladu s politikami EU týkajícími se prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem pro tento návrh rozhodnutí Rady jsou čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Dohoda ze dne 19. ledna 2001 je platnou mezinárodní dohodou uzavřenou EU a Islandem a Norskem. V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 SEU lze cíle protokolu k této dohodě dosáhnout pouze na základě návrhu Komise na úrovni EU.

               •Proporcionalita

                  Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů účinné účasti Islandu a Norska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 o systému Eurodac týkajících se vymáhání práva.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 6 SFEU musí Rada přijmout rozhodnutí o uzavření dohody.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  O obsahu a pokroku v jednání byla konzultována Rada (Pracovní skupina pro azyl). Evropský parlament (výbor LIBE) byl informován.

               4.OSTATNÍ PRVKY

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Návrh stanoví rozhodnutí, kterým se udělí zmocnění k uzavření protokolu mezi EU a Islandem a Norskem jménem Evropské unie. SFEU stanoví, že Rada přijme návrh rozhodnutí o zmocnění k podpisu a uzavření mezinárodní dohody, který vypracuje Komise.

                  Protokol stanoví použití nařízení (EU) č. 603/2013 na Island a Norsko, pokud jde o přístup k systému Eurodac pro účely vymáhání práva. Na základě toho umožňuje určeným orgánům ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolu žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými Islandem a Norskem do ústředního systému Eurodac. Rovněž umožňuje určeným orgánům Islandu a Norska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac ostatními zúčastněnými státy.

                  Protokol zaručuje, že se na zpracování osobních údajů podle protokolu prováděné orgány Islandu a Norska a orgány členských států vztahuje současná úroveň ochrany osobních údajů v EU. Takové zpracování osobních údajů by mělo podléhat normám o ochraně osobních údajů podle jejich vnitrostátního práva, které jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV.

                  Protokol podmiňuje přístup Islandu a Norska do systému Eurodac pro účely vymáhání práva předchozí právní i technickou implementací rozhodnutí 2008/615/SVV, pokud jde o daktyloskopické údaje.

                  Protokol stanoví, že na veškeré změny týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva by se měly použít mechanismy týkající se změn stanovené v dohodě ze dne 19. ledna 2001.

               2018/0419 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 písm. a), čl. 88 odst. 2 písm. a) a čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  3
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím [XXX] ze dne [XXX]
                  4
                byl dne [XXX] podepsán Protokol mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu.

               (2)Na podporu a k posílení policejní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a příslušnými orgány Norska a Islandu pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů je nezbytné zapojení EU, aby se Norsko a Island mohly účastnit na aspektech systému Eurodac souvisejících s vymáháním práva.

               (3)Tento protokol by měl být schválen jménem Evropské unie.

               (4)V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy, že se chtějí účastnit přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (5)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Protokol mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva (dále jen „protokol“), se schvaluje jménem Unie.

               Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné učinit jménem Evropské unie oznámení podle čl. 4 odst. 2 protokolu vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla tímto protokolem vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (přepracované znění) (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 93, 3.4.2001, s. 40.

                     (3)

                        Úř. věst. C […], […], s. […].

                     (4)

                        Úř. věst. L […], […], s. […].

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.12.2018
            COM(2018) 826 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               PŘÍLOHA

               návrhu ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               EVROPSKÁ UNIE

               a

               ISLANDSKÁ REPUBLIKA

               a

               NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               dále jen „strany“,

               (1)
                     VZHLEDEM K TOMU, že dne 19. ledna 2001 byla uzavřena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku (dále jen „dohoda ze dne 19. ledna 2001“)
                  1
               ;

               (2)
                     PŘIPOMÍNAJÍCE, že dne 26. června 2013 Evropská unie přijala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (dále jen „nařízení (EU) č. 603/2013“)
                  2
               ;

               (3)
                     PŘIPOMÍNAJÍCE, že postupy porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva podle nařízení (EU) č. 603/2013 nepředstavují rozvíjení ustanovení nařízení o systému Eurodac ve smyslu dohody ze dne 19. ledna 2001;

               (4)
                     VZHLEDEM K TOMU, že mezi Evropskou unií a Islandskou republikou (dále jen „Island“) a Norským královstvím (dále jen „Norsko“) by měl být uzavřen protokol, aby se Island a Norsko mohly účastnit na aspektech systému Eurodac souvisejících s vymáháním práva, a tudíž aby se určeným orgánům na Islandu a v Norsku pro vymáhání práva umožnilo žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac ostatními zúčastněnými státy;

               (5)
                     VZHLEDEM K TOMU, že uplatňování nařízení (EU) č. 603/2013 na Island a Norsko pro účely vymáhání práva by mělo rovněž umožnit určeným orgánům ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolu žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac Islandem a Norskem;

               (6)
                     VZHLEDEM K TOMU, že zpracování osobních údajů určenými orgány zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolem za účelem prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů podle tohoto protokolu by mělo podléhat normám o ochraně osobních údajů podle jejich vnitrostátního práva, které jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV

                     3

               ;

               (7)
                     VZHLEDEM K TOMU, že by se měly rovněž uplatnit další podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 603/2013, pokud jde o zpracování osobních údajů určenými orgány zúčastněných států a Europolem pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů;

               (8)
                     VZHLEDEM K TOMU, že přístup by měl být určeným orgánům Islandu a Norska povolen pouze pod podmínkou, že porovnávání s vnitrostátními databázemi otisků prstů žádajícího státu a automatizovanými databázemi otisků prstů všech ostatních zúčastněných států podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
                  4
               , nevedlo ke zjištění totožnosti subjektu údajů. Uvedenou podmínkou se od žádajícího státu vyžaduje, aby prováděl porovnávání údajů s údaji ze všech technicky dostupných automatizovaných databází otisků prstů ostatních zúčastněných států podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV, s výjimkou případů, kdy žádající stát doloží, že se lze důvodně domnívat, že by takové porovnávání ke zjištění totožnosti subjektu údajů nevedlo. Tato domněnka je odůvodněná zejména tehdy, pokud konkrétní případ nemá žádnou operační ani vyšetřovací souvislost s daným zúčastněným státem. Uvedená podmínka vyžaduje, aby žádající stát nejprve provedl právní i technickou implementaci rozhodnutí Rady 2008/615/SVV, pokud jde o daktyloskopické údaje, jelikož porovnávání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva by nemělo být povoleno, pokud nebyly nejprve podniknuty výše uvedené kroky;

               (9)
                     VZHLEDEM K TOMU, že dříve, než přikročí k vyhledávání údajů v systému Eurodac, by určené orgány Islandu a Norska v případě splnění podmínek pro provedení příslušného porovnání měly rovněž konzultovat Vízový informační systém v souladu s rozhodnutím Rady 2008/633/SVV ze dne 23. června 2008 o konzultačním přístupu určených orgánů členských států a Europolu do Vízového informačního systému (VIS) pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů
                  5
               ;

               (10)
                     VZHLEDEM K TOMU, že na všechny nové právní předpisy a nové akty nebo opatření týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva by se měly uplatnit stejné mechanismy, které se týkají nových právních předpisů a nových aktů nebo opatření, podle dohody ze dne 19. ledna 2001, a to včetně úlohy smíšeného výboru,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               1.
                     Nařízení (EU) č. 603/2013 bude provedeno Islandem, pokud jde o porovnávání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústředním systému Eurodac pro účely vymáhání práva, a použije se na jeho vztahy s Norskem a s ostatními zúčastněnými státy.

               2.
                     Nařízení (EU) č. 603/2013 bude provedeno Norskem, pokud jde o porovnávání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústředním systému Eurodac pro účely vymáhání práva, a použije se na jeho vztahy s Islandem a s ostatními zúčastněnými státy.

               3.
                     Za zúčastněné státy ve smyslu odstavců 1 a 2 se považují členské státy Evropské unie kromě Dánska. Tyto státy uplatňují ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013, která se týkají přístupu pro účely vymáhání práva, na Island a Norsko.

               4.
                     Dánsko, Švýcarsko a Lichtenštejnsko se považují za zúčastněné státy ve smyslu odstavců 1 a 2 v rozsahu, v jakém se mezi nimi a Evropskou unií použijí příslušné dohody podobné této dohodě, které uznávají Island a Norsko jako zúčastněné státy.

               Článek 2

               1.
                     Tento protokol nevstoupí v platnost dříve, než budou ustanovení směrnice (EU) 2016/680 provedena a uplatněna Islandem a Norskem na zpracování osobních údajů jejich vnitrostátními orgány pro účely stanovené v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 603/2013.

               2.
                     Vedle odstavce 1 se na Island a Norsko ve vztahu ke zpracování osobních údajů jejich vnitrostátními orgány pro účely stanovené v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 603/2013 vztahují podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 603/2013, pokud jde o zpracování osobních údajů.

               Článek 3

               Ustanovení dohody ze dne 19. ledna 2001 týkající se nových právních předpisů a nových aktů nebo opatření, včetně těch, jež se týkají smíšeného výboru, se vztahují na všechny nové právní předpisy a nové akty nebo opatření týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva.

               Článek 4

               1.
                     Strany musí tento protokol ratifikovat nebo schválit. Ratifikační listiny nebo listiny o schválení se uloží u generálního tajemníka Rady Evropské unie, který je depozitářem tohoto protokolu.

               2.
                     Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího poté, co depozitář stranám oznámí, že byla uložena ratifikační listina nebo listina o schválení Evropské unie a nejméně jedné z dalších stran.

               3.
                     Tento protokol se ve vztahu k Islandu nepoužije dříve, než Island provede ustanovení kapitoly 6 rozhodnutí Rady 2008/615/SVV a než budou ohledně daktyloskopických údajů ve vztahu k Islandu dokončeny postupy hodnocení podle kapitoly 4 přílohy rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
                  6
               .

               4.
                     Tento protokol se ve vztahu k Norsku nepoužije dříve, než Norsko provede ustanovení kapitoly 6 rozhodnutí Rady 2008/615/SVV a než budou ohledně daktyloskopických údajů ve vztahu k Norsku dokončeny postupy hodnocení podle kapitoly 4 přílohy rozhodnutí Rady 2008/616/SVV.

               Článek 5

               1.
                     Každá strana může od tohoto protokolu odstoupit zasláním písemného prohlášení depozitáři. Toto prohlášení nabývá účinku šest měsíců po jeho uložení.

               2.
                     Protokol pozbývá použitelnosti, pokud od něj buď Evropská unie, nebo současně Island a Norsko odstoupí.

               3.
                     Tento protokol pozbývá použitelnosti ve vztahu k Islandu, pokud ve vztahu k Islandu pozbyde použitelnosti dohoda ze dne 19. ledna 2001.

               4.
                     Tento protokol pozbývá použitelnosti ve vztahu k Norsku, pokud ve vztahu k Norsku pozbyde použitelnosti dohoda ze dne 19. ledna 2001.

               5.
                     Odstoupením jedné strany od tohoto protokolu nebo jeho pozastavením nebo ukončením ve vztahu k jedné straně není dotčena dohoda ze dne 19. ledna 2001.

               Článek 6

               Tento protokol je sepsán v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském, islandském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Prvopis je uložen u depozitáře, který pro každou stranu vyhotoví ověřený opis.

               V Bruselu dne

                     (1)

                        Úř. věst. L 93, 3.4.2001, s. 40.

                     (2)

                        Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 89.

                     (4)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 129.

                     (6)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.