Důležité právní upozornění

|

52010PC0015

Návrh nařízení Rady, kterým se mění rozhodnutí 2008/839/SVV o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)  /* KOM/2010/0015 konecném znení - NLE 2010/0006 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 29.1.2010KOM(2010)15 v konečném znění2010/0006 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění rozhodnutí 2008/839/SVV o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Souvislosti návrhu• Odůvodnění a cíle návrhuKomise se podílí na dostupnosti funkcí systému SIS II a přispívá tak k zachování vysoké úrovně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Snaží se dát vývoji SIS II nový impuls vycházející z fáze analýzy a oprav, během které bylo vyřešeno značné množství zjištěných problémů a poruch a byla navržena nebo provedena řešení k jejich nápravě.Cílem tohoto návrhu a návrhu nařízení Rady ve stejné věci je předejít tomu, aby platnost rozhodnutí 2008/839/SVV upravujícího přechod z Schengenského informačního systému v jeho stávající podobě (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II) skončila před tím, než bude přechod technicky proveditelný. Tento návrh nadto zaručuje právní flexibilitu pro vývoj SIS II prostřednictvím alternativního technického řešení SIS 1+ RE pro případ, že by bylo nutné přejít na toto řešení.Tento návrh je předložen jako nařízení na odpovídajícím právním základě Smlouvy o fungování Evropské unie, která nedávno vstoupila v platnost.Zároveň se zřizuje Rada pro globální řízení programu SIS II (GPMB) jako skupina odborníků pro posílené řízení a koordinaci projektu SIS II a souvisejících činností jako celku s cílem zajistit účinné řízení vývoje SIS II a přechodu na něj, jakož i dosáhnout soudržnosti mezi vývojem systémů na centrální úrovni i na úrovni jednotlivých členských států. Tento návrh se shoduje se závěry Rady ze dne 4. a 5. června 2009, v nichž Rada na základě zkušeností a znalostí získaných z globálního přístupu k řízení programu SIS II stanoveného v závěrech Rady ze dne 26. a 27. února 2009 a v souladu s právním rámcem vyzývá Komisi, aby předložila zlepšený koncept řízení projektů v rámci SIS II.Transparentnost procesu vývoje systému SIS II pro Evropský parlament je zajištěna prostřednictvím stávající povinnosti podávat zprávy.• Obecné souvislostiSchengenský informační systém (SIS) zřízený v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 19. června 1990 uzavřené dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (dále jen „Schengenská úmluva“) a jeho rozšířená verze SIS 1+ představují nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.Vývoj SIS druhé generace (SIS II) byl svěřen Komisi na základě nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 a rozhodnutí Rady 2001/886/SVV ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II). Systém SIS II nahradí systém SIS 1+. Vývoj SIS II přihlíží k poslednímu vývoji v oblasti informačních technologií a umožňuje zavádění dodatečných funkcí.Ustanovení o zřízení, provozu a využívání SIS II jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006[1] ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) a v rozhodnutí Rady 2007/533/SVV[2] ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II). Předpokládá se, že tyto nástroje se budou vztahovat na členské státy účastnící se SIS 1+ až ode dne, který stanoví Rada jednomyslným usnesením svých členů zastupujících vlády členských států, které se účastní SIS 1+. Ty pak nahradí ustanovení schengenského acquis , která upravují SIS 1+, a zejména příslušná ustanovení Schengenské úmluvy.K tomu může dojít až poté, co uživatelé SIS 1+ přejdou do prostředí SIS II. Za tímto účelem byl vytvořen právní rámec pro přechod z prostředí SIS 1+ do prostředí SIS II. Aby byla omezena rizika přerušení služeb během přechodu, bude zřízena provizorní technická architektura pro provoz SIS 1+, která umožní souběžný provoz SIS 1+ a některých technických částí architektury SIS II, než bude přechod dokončen.Časový rámec současných nástrojů pro přechod a zejména nejzazší den pro jejich provedení, který je nyní stanoven na nejpozději 30. června 2010, již není reálný. Tento návrh si proto klade za cíl předejít skončení platnosti rozhodnutí Rady 2008/839/SVV před provedením přechodu. Rada GPMB bude působit jako kontaktní místo mezi subjekty a zúčastněnými stranami zapojenými do globálního vývoje SIS II. Komisi a členským státům zejména umožní koordinovat globální program s přihlédnutím k jejich odpovědnosti a činnostem týkajícím se projektů v rámci SIS II na centrální úrovni i na úrovni jednotlivých členských států.Tento návrh usměrní proces řízení při zachování rozdělení pravomocí mezi Komisi, Francii a zúčastněné členské státy, které je již obsaženo v nástrojích, jenž mají být upraveny.• Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu-  Úmluva ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích[3] (Schengenská úmluva),-  nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)[4], ve znění nařízení Rady (ES) 1988/2006 ze dne 21. prosince 2006[5],-  rozhodnutí Rady 2001/886/SVV ze dne 6. prosince 2001[6] o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II), ve znění rozhodnutí Rady 2006/1007/SVV ze dne 21. prosince 2006[7],-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II),-  rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II),-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1986/2006 ze dne 20. prosince 2006 o přístupu subjektů odpovědných za vydávání osvědčení o registraci vozidel v členských státech k Schengenskému informačnímu systému druhé generace (SIS II)[8],-  rozhodnutí Komise 2007/170/ES a 2007/171/ES ze dne 16. března 2007, kterými se stanoví požadavky na síť Schengenského informačního systému druhé generace[9],-  nařízení Rady (ES) č. 189/2008 ze dne 18. února 2008 o testování Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)[10],-  rozhodnutí Rady 2008/173/ES ze dne 18. února 2008 o testování Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)[11],-  nařízení Rady č. 1104/2008/ES ze dne 24. října 2008 o přechodu z Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)[12],-  rozhodnutí Rady 2008/839/SVV ze dne 24. října 2008 o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)[13].• Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.2. Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů• Konzultace zúčastněných stranOdborníci členských států jsou úzce zapojeni do pokračujícího vývoje SIS II, zejména v rámci výboru SIS VIS. Vývoj SIS II byl rovněž projednáván v rámci přípravných orgánů Rady. Rada ve svých závěrech ze dne 4. a 5. června 2009 vyzývá Komisi aby co nejdříve, nejpozději však do října 2009, předložila vhodné legislativní návrhy k úpravě nástrojů přechodu.• Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuTento návrh zohledňuje výsledek rozsáhlých jednání s členskými státy, zejména v rámci Výboru článku 36.• Sběr a využití výsledků odborných konzultacíK přípravě tohoto návrhu nebyly využity externí odborné konzultace.• Posouzení dopadůPro tento návrh nařízení Rady, který není zahrnut do ročního legislativního a pracovního programu Komise a je pokračováním technického projektu bez jasně definovatelných hospodářských, sociálních dopadů a dopadů na životní prostředí, se nepožaduje žádné posouzení dopadů.3. Právní stránka návrhu• Shrnutí navrhovaných opatřeníCílem tohoto návrhu je předejít skončení platnosti rozhodnutí Rady 2008/839/SVV před provedením přechodu, zaručit právní flexibilitu pro alternativní technické řešení a dosáhnout tak dostupnosti funkcí systému SIS II založených na SIS 1+ pro případ, že by bylo nutné přejít na toto řešení, a zajistit, aby řízení vývoje SIS II a přechodu na něj bylo co nejúčinnější zejména vůči koordinaci projektů Komise a členských států. Pro dosažení posledně jmenovaného cíle je zřízena expertní skupina GPMB na globální programové úrovni.• Právní základPrávním základem tohoto nařízení je čl. 74 Smlouvy o fungování Evropské unie, jelikož se týká operativní spolupráce příslušných orgánů členských států při předcházení trestným činům, jejich odhalování a objasňování. Tento návrh rovněž souvisí se správní spoluprácí příslušných ministerstev a justičních nebo obdobných orgánů členských států.• Zásada subsidiarityTento návrh je v souladu se zásadou subsidiarity, neboť hlavního cíle navrhovaného kroku, tj. přechodu ze SIS 1+ na SIS II, nemůže být dosaženo na úrovni členských států.• Zásada proporcionalityTento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cíle. Je v souladu se zásadou proporcionality, jelikož činnosti Komise jsou stále omezeny na Centrální SIS II, koordinační činnost a poskytnutí technického nástroje umožňujícího úspěšnou výměnu údajů SIS 1+ mezi SIS 1+ a SIS II („převodník“). Rada pro globální řízení programu doposud fungovala jako neformální poradní struktura pro účely koordinace, kterou vyžadovaly stávající nástroje. Koordinace mezi Komisí a členskými státy je nutná pro dosažení globálního úspěchu prostředí SIS II.• Volba nástrojůJak již bylo uvedeno výše, nařízení Rady je jedinou dostupnou legální formou v rámci Smlouvy o fungování Evropské unie pro oddálení konce platnosti rozhodnutí Rady 2008/839/SVV. Co se týče ostatních bodů návrhu, nařízení Rady je nejvhodnějším nástrojem pro navrhované činnosti s přihlédnutím k tomu, že pro řízení vývoje SIS II a přechodu na něj je nutné použít jednotná pravidla a postupy. Ustanovení tohoto nařízení jsou přesná a bezpodmínečná a jsou přímo použitelná a svou podstatou nevyžadují, aby členské státy činily jakákoli opatření k jejich provedení do vnitrostátního práva.Rámcové rozhodnutí není vhodným nástrojem, neboť návrh nezahrnuje žádné sbližování právních předpisů členských států.Vzhledem k dvoupilířové povaze pozměňovaných nástrojů je toto navrhované nařízení Rady doplněno návrhem nařízení Rady založeným na čl. 74 Smlouvy o fungování Evropské unie.4. Rozpočtové důsledkyNařízení Rady (ES) č. 2424/2001 a rozhodnutí Rady 2001/886/SVV o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace stanoví, že výdaje spojené s vývojem SIS II jsou hrazeny ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.Stejně tak podle článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 a podle článku 5 rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 se náklady na zřízení, provoz a údržbu Centrálního SIS II a komunikační infrastruktury hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie. Náklady na zřízení, provoz a údržbu jednotlivých N.SIS II nese dotyčný členský stát.Podle článku 15 nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí Rady 2008/839/SVV jak bylo dosud uváděno dodatečné náklady na přechod, testy SIS II, údržba a rozvoj na centrální úrovni (Centrální SIS II a komunikační infrastruktura) se rovněž hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie. Náklady na testování, přechod, údržbu a rozvoj vnitrostátních systémů, včetně N. SIS II, nadále ponese dotyčný členský stát.Tento návrh nemění základní strukturu. Rozšíří nicméně stávající právní základ, který již byl stanoven nařízením (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutním Rady 2008/839/SVV za účelem pokrytí období po 30. červnu 2010 do přechodu na prostředí SIS II. Náklady na zasedání rady GPMB, která se tímto návrhem zřizuje, včetně nákladů na účast členů a odborníků této rady, se hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie. Potřebné prostředky na pokrytí nákladů na zasedání rady GPMB budou čerpány z prostředků určených ve finančním plánu na období 2010–2013 na Schengenský informační systém (SIS II).Náklady na činnosti na úrovni SIS 1+, včetně doplňkových činností vykonávaných Francií jménem členských států (SIS 1+), se nadále hradí v souladu s článkem 119 Schengenské úmluvy. Tento článek stanoví, že náklady na zřízení a provoz technické podpůrné jednotky SIS 1+ podle čl. 92 odst. 3 Úmluvy, včetně nákladů na kabelové spojení vnitrostátních součástí Schengenského informačního systému s technickou podpůrnou jednotkou, nesou společně členské státy, zatímco náklady na zřízení a provoz vnitrostátní součásti Schengenského informačního systému nese dotyčný členský stát.Komise připravila finanční výkaz, který je přílohou tohoto návrhu.5. Další informace• Změna platných právních předpisůPřijetí tohoto návrhu si vyžádá změnu rozhodnutí Rady 2008/839/SVV.• Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnostiNávrh obsahuje pozměněné ustanovení o skončení platnosti. Nové datum konce platnosti stanoví Rada v souladu s čl. 71 odst. 2 rozhodnutí Rady (ES) 2007/533/SVV.• Časový plánAby byla zajištěna kontinuita příprav a včasné provedení činností v něm obsažených, musí být toto nařízení Rady přijato nejpozději v červnu 2010.2010/0006 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění rozhodnutí 2008/839/SVV o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[14],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[15],vzhledem k těmto důvodům:1.  Schengenský informační systém druhé generace (SIS II) byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)[16] a rozhodnutím Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)[17].2.  Podmínky, postupy a povinnosti v souvislosti s průběhem přechodu ze SIS 1+ na SIS II jsou stanoveny nařízením Rady (ES) č. 1104/2008 ze dne 24. října 2008 o přechodu z Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)[18] a rozhodnutím Rady 2008/839/SVV ze dne 24. října 2008 o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)[19]. Planost těchto nástrojů však skončí nejpozději 30. června 2010.3.  Předběžné podmínky nutné k přechodu však do 30. června 2010 nebudou splněny. Nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV vyžadují, aby se prostředí SIS II stálo plně funkčním, proto by se nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV měly uplatňovat až do dokončení přechodu na prostředí SIS II.4.  Komise a členské státy by měly ve všech fázích přechodu nadále úzce spolupracovat s cílem dokončit proces. Na doplnění stávající organizační struktury bude zřízena expertní skupina.5.  Komise je nadále odpovědná za Centrální SIS II a jeho komunikační infrastrukturu. Centrální SIS II a komunikační infrastrukturu je nezbytné udržovat a případně dále rozvíjet. Další rozvoj Centrálního SIS II by měl vždy zahrnovat opravu chyb. Komise by měla koordinovat a podporovat společné činnosti.6.  Měl by být vypracován technický pohotovostní plán pro dosažení dostupnosti funkcí systému SIS II. Popis technických složek architektury přechodu by proto měl být uzpůsoben tomu, aby byl použitelný s jiným technickým řešením týkajícím se vývoje Centrálního SIS II.7.  Členské státy jsou nadále odpovědné za své vnitrostátní systémy (N.SIS II). N.SIS II je stále zapotřebí udržovat a případně dále rozvíjet.8.  Francie je nadále odpovědná za C.SIS.9.  Jelikož cílů navrhované akce, zejména vytvoření provizorní architektury pro přechod a migrace údajů ze SIS 1+ na SIS II, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu se zásadou proporcionality toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.10.  V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, mělo by se Dánsko rozhodnout v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.11.  Spojené království se účastní tohoto nařízení podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[20] .12.  Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s článkem 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[21].13.  Tímto nařízením nejsou dotčena opatření pro částečnou účast Spojeného království a Irska v schengenském acquis , která byla stanovena pro Spojené království v rozhodnutí Rady 2000/365/ES a pro Irsko v rozhodnutí 2002/192/ES.14.  Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis[22] , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999[23] o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.15.  Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis[24] , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/149/SVV[25] o uzavření uvedené dohody jménem Evropské unie.16.  Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/262/ES ze dne 28. února 2008 o podpisu uvedené dohody jménem Evropského společenství a o prozatímním uplatňování určitých ustanovení tohoto protokolu[26].PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Rozhodnutí 2008/839/SVV se mění takto:1) V článku 4 se úvodní věta nahrazuje tímto:„Pro zajištění přechodu ze SIS 1+ na SIS II mají být v nutné míře zpřístupněny následující prvky:“2) V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:„3. Převodník bude v nutné míře obousměrně převádět data mezi C.SIS a Centrálním SIS II a bude zajišťovat synchronizaci C.SIS a Centrálního SIS II.“3) V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Členské státy, které se účastní SIS 1+, přejdou za podpory Francie a Komise z N.SIS na N.SIS II za použití provizorní architektury přechodu.“4) Vkládá se nový článek 17a, který zní:„Článek 17aRada pro globální řízení programu SIS II1. Tímto se zřizuje skupina technických odborníků nazvaná „Rada pro globální řízení programu SIS II“ (dále jen „GPMB“), aniž jsou dotčeny příslušné odpovědnosti a činnosti Komise, Francie a členských států, které se účastní SIS 1+. GPMB poskytne fórum pro koordinaci projektů v rámci SIS II na centrální úrovni i na úrovni jednotlivých členských států.2. Radu GPMB tvoří maximálně 10 odborníků. Členské státy, které působí v rámci Rady, jmenují nejvýše 8 odborníků a stejný počet náhradníků. Dva odborníci a dva náhradníci budou jmenováni generálním ředitelem odpovědného generálního ředitelství Komise z řad úředníků Komise. Jednání GPMB se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem na projednávaných otázkách.3. Pro dosažení cíle stanoveného v odstavci 1 může rada GPMB případně pozvat k účasti na zasedáních další odborníky.4. Rada GPMB zasedá v prostorách Komise. Funkce sekretariátu zajišťuje Komise.5. Rada GPMB sama formuluje rozsah svého mandátu. Mandát nabývá účinku poté, co generální ředitel odpovědného generálního ředitelství Komise vydá příznivé stanovisko.6. Administrativní a cestovní náklady vyplývající z činností GPMB se hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, pokud nejsou hrazeny z jiných zdrojů, aniž je dotčen čl. 15, odst. 2. Pokud jde o cestovní náklady odborníků rady GPMB jmenovaných členskými státy, které působí v rámci Rady, a odborníků pozvaných v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, které vznikají v souvislosti s prací rady GPMB, použijí se Předpisy o úhradě výdajů externích odborníků pozvaných na zasedání Komise.“5) V článku 19 se poslední věta nahrazuje tímto:„Jeho platnost skončí ke dni, který stanoví Rada v souladu s čl. 71 odst. 2 rozhodnutí 2007/533/SVV.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie.V Bruselu dne […]Za Radupředseda / předsedkyně […]LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ1. NÁZEV NÁVRHU:Tento výkaz doprovází dva legislativní návrhy:Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1104/2008 o přechodu z Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)Návrh nařízení Rady, kterým se mění rozhodnutí Rady 2008/839/SVV o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II)2. RÁMEC ABM / ABBOblast politiky a související aktivity, kterých se návrh týká:Hlava 18: Prostor svobody, bezpečnosti a právaKapitola 18 02: Solidarita – Vnější hranice, vízová politika a volný pohyb osob3. ROZPOČTOVÉ LINIE3.1. Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex – linie B.A) včetně okruhů:18.02.04 01 – Schengenský informační systém (SIS II)3.2. Doba trvání akce a finančního dopadu:Vzhledem k tomu, že tyto opravné nástroje prodlužují dobu platnosti předpokládanou v pozměňovaných nástrojích, budou brány v potaz pouze náklady způsobené prodloužením fáze vývoje a přechodu a vzniklé po 30. červnu 2010. Náklady přidělené do 30. června 2010 jsou z toho vyloučeny.Provozní náklady financované na jiném právním základě, jako je zejména nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II), jsou rovněž vyloučeny.Prostředky na závazky vyplývající z těchto opravných nástrojů na období od 30. června 2010 do přechodu na nové prostředí, a tím i do konce platnosti nástrojů, jsou plánovány v rámci částky předpokládané na financování rozsáhlých IT systémů.3.3. Rozpočtové charakteristiky (v případě potřeby doplňte řádky):Rozpočtová linie | Druh výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvky od kandidátských zemí | Položka ve finančním výhledu |18 02 04 01 | Nepov. | RP[27] | NE | NE | NE | 3a |4. SHRNUTÍ ZDROJŮ4.1. Finanční zdroje4.1.1. Shrnutí prostředků na závazky (PZ) a prostředků na platby (PP)v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh výdajů | oddíl č. | 2010 | 2011 | 2012 | Celkem |Provozní výdaje[28] |Prostředky na závazky (PZ) | 8.1. | a | 6,566 | 6,284 | 0 | 12,850 |Prostředky na platby (PP) | b | 4,924 | 6,355 | 1,571 | 12,850 |Administrativní výdaje jako součást referenční částky[29] |Technická a administrativní pomoc (NP) | 8.2.4. | c |CELKOVÁ REFERENČNÍ ČÁSTKA |Prostředky na závazky | a+c | 6,566 | 6,284 | 12,850 |Prostředky na platby | b+c | 4,924 | 6,355 | 1,571 | 12,850 |Administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky[30] |Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 8.2.5. | d | 2,593 | 3,890 | 6,483 |Administrativní náklady, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů, nezahrnuté do referenční částky (NP) | 8.2.6. | e | 0,177 | 0,241 | 0,418 |Celkové orientační finanční náklady zásahu |PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+c+d+e | 9,336 | 10,415 | 19,751 |PP CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | b+c+d+e | 7,694 | 10,486 | 1,571 | 19,751 |SpoluúčastPokud financování návrhu předpokládá spoluúčast členského státu či jiných subjektů (uveďte, o které se jedná), je třeba v níže uvedené tabulce vyplnit odhadovanou výši finanční spoluúčasti (pokud se předpokládá finanční spoluúčast jiných subjektů, lze doplnit další řádky): neuvedeno-  Příspěvek Norska ve výši 2,200081 % a Islandu ve výši 0,113386 % (údaje z roku 2007) na provozní náklady na základě čl. 12 odst. 1 druhého pododstavce dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36).-  Příspěvek Švýcarska ve výši 2,402999 % (údaje z roku 2007) na provozní náklady na základě čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. 53, 27.02.2008, s. 52).Co se týče Islandu a Norska, vycházejí tyto návrhy z schengenského acquis , jak je vymezeno v příloze A dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis . Článek 12 odstavec 1 poslední pododstavec této dohody stanoví: „Pokud jsou provozní náklady hrazeny ze souhrnného rozpočtu Evropského společenství, podílí se Island a Norsko na těchto nákladech ročními příspěvky do tohoto rozpočtu podle procentního poměru hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných států“.Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis . Ustanovení čl. 11 odst. 2 této dohody stanoví: „Pokud jde o náklady na rozvoj Schengenského informačního systému II, poskytuje Švýcarsko do souhrnného rozpočtu Evropských společenství roční příspěvek na daný rozpočtový rok podle poměru svého hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných zemí, a to od rozpočtového roku 2002.“4.1.2. Soulad s finančním plánem( Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánem. Potřebné prostředky na pokrytí nákladů na zasedání rady GPMB budou čerpány z prostředků určených ve finančním plánu na období 2010–2013 na Schengenský informační systém (SIS II).( Návrh si vyžádá změnu plánu a úpravu příslušného okruhu finančního výhledu.( Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody[31] (tj. nástroje pro flexibilitu nebo revizi finančního výhledu).4.1.3. Finanční dopady na straně příjmů( Návrh nemá žádné finanční dopady na příjmy( Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem:v milionech EUR (zaokrouhleno na 1 desetinné místo)Před akcí (Rok n-1) | Situace po akci |Celkový objem lidských zdrojů | 50 | 50 |5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE5.1. Potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuCílem návrhu je prodloužení právního základu pro přechod do doby, než bude technicky proveditelný. Dalším cílem je vytvoření struktury řízení v souladu s mezinárodně uznávanými osvědčenými potupy řízení. Návrh dále zaručuje právní flexibilitu pro dosažení dostupnosti funkcí systému SIS II prostřednictvím alternativního technického řešení založeného na SIS 1+ pro případ, že by bylo nutné přejít na toto řešení. Návrh nemění základní rozdělení pravomocí ani nemění základní strukturu financování.5.2. Přidaná hodnota zásahu ze strany Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergieVzhledem ke začlenění schengenského acquis do institucionálního rámce Evropské unie a s přihlédnutím k tomu, že SIS II zahrnuje jak pravomoci Společenství tak pravomoci Unie, vyžaduje projekt vytvoření rozsáhlých IT systémů i zapojení Společenství.5.3. Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABMHlavním cílem návrhu je zajistit úspěšné zahájení provozu SIS II. Od tohoto návrhu se očekává, že zaručí hladkou migraci údajů ze SIS 1+ na SIS II a kompletní přechod na SIS II. Směrodatným ukazatelem je, že by ve všech členských státech mělo dojít k úspěšné migraci dat a přechodu na nový systém.5.4. Způsob provádění (orientační)( Centralizované řízení( přímo ze strany Komise( nepřímo na základě pověření pro:( výkonné agentury( subjekty, které Společenství zřídila, uvedené v článku 185 finančního nařízení( vnitrostátní veřejné subjekty / subjekty pověřené veřejnou službou( Sdílené nebo decentralizované řízení( spolu s členskými státy( spolu se třetími zeměmi( Společné řízení s mezinárodními organizacemi (uveďte s kterými)Příslušné poznámky: neuvedeno6. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ6.1. Monitorovací systémPokrok bude pravidelně hodnocen a plnění měřeno předepsanými standardy a podle předem stanovených kritérií. Tuto činnost bude provádět zejména subjekt smluvně sjednaný za účelem zabezpečení kvality.6.2. Hodnocení6.2.1. Hodnocení předem (ex-ante)Hodnotící a srovnávací zpráva o dalším směřování SIS II, kterou Radě předložily předsednictví a Komise, poskytuje hodnocení ex ante. Na tomto základě Rada zaznamenala ve svých závěrech ze dne 4. a 5. června 2009 dokončení fáze analýzy a oprav prostředí SIS II, během níž bylo vyřešeno značné množství zjištěných problémů a poruch a byla navržena nebo provedena řešení k jejich nápravě. Rada došla k závěru, že vývoj SIS II by měl pokračovat na základě současného projektu SIS II a že SIS 1 +RE zůstane zachován jako pohotovostní plán.6.2.2. Opatření přijatá po průběžném/následném hodnocení (ex post) (na základě podobných zkušeností z minulosti)Těmito návrhy se zřizuje Rada pro globální řízení programu SIS II, a je tak zohledněna zkušenost z řízení vývoje SIS II na základě pracovní struktury, jak byla stanovena v nyní pozměňovaných nástrojích.6.2.3. Podmínky a periodicita budoucího hodnoceníJak je stanoveno v závěrech Rady ze dne 4. a 5. června 2009, další hodnocení se bude provádět na základě šestiměsíčních „milníků“.7. Opatření proti podvodůmPokud bude nutné uzavřít nějaké dodatečné smlouvy, budou pro zadávání zakázek použity postupy Komise, které zajistí soulad s předpisy Společenství o zadávání veřejných zakázek.8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH8.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnostiProstředky na závazky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)(Je třeba uvést cílové okruhy, akce a výstupy) | Druh výstupu | Prům. nákl. | Rok 2010 | Rok 2011 | CELKEM |Rok 2010 | Rok 2011 |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci[32] (XX 01 01) | A*/AD | 24 | 24 |B*, C*/AST | 9 | 9 |Zaměstnanci financovaní[33] podle čl. XX 01 02 | 17 | 17 |Ostatní zaměstnanci[34] financovaní podle čl. XX 01 04/05 |CELKEM | 50 | 50 |8.2.2. Popis úkolů, které vyplývají z akce-  Koordinace programů-  Řízení projektu-  Technické řízení-  Hodnocení a zprávy-  Řízení veřejných zakázek, smluv a financí8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa)( Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, který má být nahrazen nebo prodloužen( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP / PNR na rok n( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v příštím procesu RSP / PNR( Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování)( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP / PNR dotyčného roku8.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté v referenční částce ( XX 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení )neuvedeno8.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté v referenční částcev milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh lidských zdrojů | Rok 2010 (poměrným dílem od 1. července) | Rok 2011 (poměrným dílem do předpokládaného času přechodu) |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (XX 01 01) | 2,013 | 3,020 |Zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 02 (pomocní pracovníci, vyslaní národní odborníci, smluvní zaměstnanci, atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | 0,580 | 0,870 |Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 2,593 | 3,890 |Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanci |Případně by měl být uveden odkaz na bod 8.2.1. |AD/AST – 122 000 EUR ročně * 33 osob = 4,026 mil. EUR |Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02 |Případně by měl být uveden odkaz na bod 8.2.1. |Smluvní zaměstnanci (čl. 18 01 02 01 01): 64 000 EUR ročně * 9 osob = 0,576 mil. EUR |Vyslaní národní odborníci (čl. 18 01 02 01 03): 73 000 EUR ročně * 8 osob = 0,584 mil. EUR |8.2.6. Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) |Rok 2010 | Rok 2011 | CELKEM |XX 01 02 11 01 – Služební cesty | 0,082 | 0,099 | 0,181 |XX 01 02 11 02 – Schůze a konference | 0,095 | 0,142 | 0,237 |2 Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) | 0,177 | 0,241 | 0,418 |3 Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte i s odkazem na rozpočtovou linii) |Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,177 | 0,241 | 0,418 |Služební cesty zahrnují každoroční návštěvy ve 27 zúčastněných státech pro jednu osobu a cesty jednou týdně do Štrasburku pro dvě osoby až do předpokládaného data přechodu.Potřeby lidských a administrativních zdrojů se pokryjí v rámci přídělů, které lze poskytnout řídícímu generálnímu ředitelství v rámci postupu pro roční příděly s přihlédnutím k omezení rozpočtu.[1] Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4.[2] Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63.[3] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19, ve znění rozhodnutí Rady 2008/839/SVV ze dne 24. října 2008 (Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 43).[4] Úř. věst. L 328, 13.12.2001, s. 4.[5] Úř. věst. L 411, 30.12.2006, s. 1.[6] Úř. věst. L 328, 13.12.2001, s. 1.[7] Úř. věst. L 411, 30.12.2006, s. 78.[8] Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 1.[9] Úř. věst. L 79, 20.3.2007, s. 20 a Úř. věst. L 79, 20.3.2007, s. 29.[10] Úř. věst. L 57, 1.3.2008, s. 1.[11] Úř. věst. L 57, 1.3.2008, s. 14.[12] Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 1.[13] Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 43.[14] Úř. věst. C […], […], s. […].[15] Úř. věst. C […], […], s. […].[16] Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4.[17] Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63.[18] Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 1.[19] Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 43.[20] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.[21] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.[22] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.[23] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.[24] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.[25] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 50[26] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 5.[27] Rozlišené prostředky, dále jen „RP”.[28] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx 01 příslušné hlavy xx.[29] Výdaje v rámci článku xx 01 04 hlavy xx.[30] Výdaje v rámci kapitoly xx 01 kromě článků xx 01 04 nebo xx 01 05.[31] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.[32] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce.[33] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce.[34] Tyto náklady jsou zahrnuty do referenční částky.


Důležité právní upozornění

|

52006PC0722

Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách (Kodifikované znění)  /* KOM/2006/0722 konecném znení - COD 2006/0024 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 27.11.2006KOM(2006)722 v konečném znění2006/0241(COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo uplatňování pravidel hospodářské soutěže v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách (Kodifikované znění)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. V souvislosti s konceptem „Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Společenství, aby se stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro řadového občana, který pak může lépe uplatňovat jednotlivá práva, které mu přiznává.Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným způsobem změněna, roztroušena jak v původním předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.Z tohoto důvodu je rovněž kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její srozumitelnosti a průhlednosti.2. Komise proto svým rozhodnutím ze dne 1. dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli právního aktu nejpozději po jeho desáté změně, přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti předpisů Společenství snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost, i v kratších intervalech.3. Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace , neboť skýtá právní jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije na daný právní vztah.Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým legislativním postupem Společenství.S ohledem na skutečnost, že v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů.4. Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace nařízení Rady (EHS) č. 1017/68 ze dne 19. července 1968 o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách][3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich spojení a zapracování pouze takových formálních změn , které vyžaduje samotná kodifikace.5. Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění nařízení (EHS) č. 1017/68 a jeho následných změn vyhotoveného ve všech úředních jazycích Úřadem pro úřední tisky Evropských společenství pomocí systému na zpracování dat . V případech, že bylo změněno číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené v příloze II kodifikovaného nařízení. 1017/68 (přizpůsobený)2006/0241(COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo uplatňování pravidel hospodářské soutěže v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek  71  a  83  této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[5],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[6]v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[7],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (EHS) č. 1017/68 ze dne 19. července 1968 o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách[8] bylo několikrát podstatně změněno[9]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno. 1017/68 bod odůvodnění 3(2) Pravidla hospodářské soutěže pro přepravu po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách jsou součástí společné dopravní politiky a obecné hospodářské politiky. 1017/68 bod odůvodnění 4(3) Pravidla hospodářské soutěže pro tato odvětví by měla brát v úvahu zvláštní rysy dopravy. 1017/68 bod odůvodnění 5(4) Pravidla hospodářské soutěže se v dopravě odchylují od obecných pravidel hospodářské soutěže, a proto musí být podnikům umožněno, aby věděly, která právní úprava se na každý jednotlivý případ vztahuje. 1017/68 bod odůvodnění 6(5) Do právní úpravy hospodářské soutěže v dopravě by mělo být zahrnuto společné financování nebo pořizování dopravního zařízení pro společné používání určitými seskupeními podniků, jakož i některé činnosti poskytovatelů pomocných dopravních služeb spojené s dopravou po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách. 1017/68 bod odůvodnění 7(6) Nemá-li být dotčen obchod mezi členskými státy ani narušována soutěž v rámci vnitřního trhu, je pro tři výše uvedené druhy dopravy žádoucí v zásadě zakázat dohody mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání podniků ve vzájemné shodě a všechny případy zneužití dominantního postavení na vnitřním trhu, které by mohly mít takový účinek. 1017/68 bod odůvodnění 8(7) Ze zákazu restriktivních dohod lze v dopravě vyjmout určité typy dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, jejichž účelem a účinkem je výlučně dosazení technických zlepšení nebo technická spolupráce, pokud přispívají ke zvýšení produktivity. Na základě zkušeností vyplývajících z uplatňování tohoto nařízení může Rada na návrh Komise doplnit seznam dohod tohoto typu. 1017/68 bod odůvodnění 9(8) Za účelem zlepšení někdy příliš rozptýlené struktury oborů silniční a vnitrozemské vodní dopravy by měly být ze zákazu restriktivních dohod vyňaty rovněž dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě zaměřené na vytvoření nebo fungování seskupení podniků v těchto dvou oborech dopravy, jejichž cílem je provádění dopravních činností, včetně společného financování nebo pořizování dopravních zařízení pro společné používání; že takovou obecnou výjimku lze stanovit jen za podmínky, že celková přepravní kapacita seskupení nepřekročí stanovené maximum. Jednotlivé kapacity podniků, jež patří do seskupení, nepřesáhnou určitý limit stanovený tak, aby žádný podnik nemohl získat dominantní postavení v rámci seskupení. Komise však musí mít možnost zasáhnout, jestliže by v určitém případě mohly mít tyto dohody účinky neslučitelné s podmínkami, za nichž se restriktivní opatření považují a přípustná, a byly by zneužitím výjimky. Nicméně skutečnost, že přepravní kapacita seskupení je celkově větší než stanovené maximum nebo že pro seskupení kvůli kapacitě jednotlivých zapojených dopravců nepřichází obecná výjimka v úvahu, nevylučuje. V jejich případě se může jednat o přípustnou dohodu, přípustné rozhodnutí či přípustné jednání ve vzájemné shodě, pokud splňuje příslušné podmínky vymezené tímto nařízením. 1017/68 bod odůvodnění 14(9) Především podniku přísluší posoudit, zda v případě jeho dohod, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě převažují účinky omezující hospodářskou soutěž nebo ekonomický prospěch, jímž lze tato omezení odůvodnit, a tak na vlastní odpovědnost stanovit, zda jsou tyto dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě přípustné či nikoli. 1017/68 bod odůvodnění 15(10) Proto by podnikům mělo být povoleno uzavírat nebo plnit dohody, aniž by je musely oznamovat. Tím však vzniká riziko jejich neplatnosti se zpětnou platností v případě, že by byly přezkoumány na základě stížnosti nebo z podnětu Komise, aniž je však dotčena možnost je při takovém následném přezkoumání prohlásit se zpětnou platností za platné, 1017/68PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Rozsah působnostiToto nařízení se v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách vztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem je stanovení přepravních sazeb a podmínek, omezení nebo kontrola nabídky dopravy, rozdělení dopravního trhu, uplatnění technických zlepšení nebo technické spolupráce, společné financování nebo pořizování dopravních zařízení či příslušenství, které jsou bezprostředně svázány s provozováním dopravy, pokud jsou nezbytné pro společné poskytování služeb seskupením provozovatelů silniční nebo vnitrozemské vodní dopravy ve smyslu článku 3, a vztahuje se rovněž na dominantní postavení na dopravním trhu. Tato ustanovení se vztahují rovněž na činnost pomocných dopravců, která má tyto cíle nebo účinky. 1017/68 čl. 3 1/2003 čl. 36 bod 2Článek 2Povolená výjimka u technických dohod1.  Zákaz stanovený v čl. 81 odst. 1 Smlouvy  se nevztahuje na dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem a účinkem je výlučně dosažení technických zlepšení nebo technická spolupráce prostřednictvíma) jednotného používání norem nebo typů pro materiál, provozní prostředky v dopravě, dopravní prostředky a zabudovaná zařízení;b) výměny nebo společného využití zaměstnanců, materiálu, dopravních prostředků nebo zabudovaných zařízení;c) zavedení a provozování návazné, doplňkové, náhradní nebo kombinované dopravy a stanovení nebo uplatňování celkových sazeb a podmínek pro tyto operace, včetně zvláštních konkurenčních sazeb;d) použití jediného druhu dopravy na trasách, které jsou z provozního hlediska nejvýhodnější;e) koordinace jízdních řádů návazných tras;f) sdružování jednotlivých zásilek;g) vytvoření jednotných pravidel pro strukturu přepravních sazeb a podmínek pro jejich uplatňování, pokud tato pravidla nestanoví přepravní sazby a podmínky.2. V případě potřeby předloží Komise Radě návrh na rozšíření nebo zúžení seznamu uvedeného v odstavci 1. 1017/68 čl. 4 1/2003 čl. 36 bod 3 písm. a)Článek 3Povolená výjimka pro skupiny malých a středních podniků1.  Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě uvedené v čl. 81 odst. 1 Smlouvy  jsou vyňaty ze zákazu podle uvedeného článku, pokud se týkajía) vytvoření a činnosti seskupení podniků silniční a vnitrozemské vodní dopravy pro společné provozování dopravy;b) společného financování nebo pořizování dopravního zařízení nebo příslušenství, které jsou bezprostředně spojeny s provozováním dopravy, pokud jsou nezbytné pro společné využívání uvedenými seskupeními;a pokud celková přepravní kapacita seskupení nepřesahujei) 10 000 tun v případě silniční dopravy;ii) 500 000 tun v případě dopravy po vnitrozemských vodních cestách.Kapacita jednotlivých podniků zapojených do seskupení nesmí přesahovat 1 000 tun v případě dopravy po silnici nebo 50 000 tun v případě dopravy po vnitrozemských vodních cestách. 1/2003 čl. 36 bod 3 písm. b)2. Jestliže by provádění jakékoli dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě podle odstavce 1 mělo v daném případě účinky neslučitelné s podmínkami uvedenými v čl. 81 odst. 3 Smlouvy, může být od podniků nebo sdružení podniků vyžadováno odstranění těchto účinků.Článek 4ZrušeníNařízení (EHS) č. 1017/68 se zrušuje s výjimkou čl. 13 odst. 3, který zůstává v platnosti pro rozhodnutí přijatá podle článku 5 nařízení (EHS) č. 1017/68 před 1. květnem 2004 až do konce platnosti uvedených rozhodnutí.Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II. 1017/68 čl. 30Článek 5Vstup v platnost a stávající dohody1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Akt o přistoupení z roku 2003 s. 3442. Zákaz uvedený v čl. 81 odst. 1 Smlouvy se nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které existovaly ke dni přistoupení Rakouska, Finska a Švédska nebo ke dni přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska a které, z důvodu přistoupení, spadají do oblasti působnosti čl. 81 odst. 1, pokud budou během šesti měsíců ode dne přistoupení změněny tak, aby splňovaly podmínky stanovené v článku 3 tohoto nařízení. Tento odstavec se však nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které již ke dni přistoupení spadají do oblasti působnosti čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP. 1017/68Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyněPŘÍLOHA IČást AZrušené nařízení a jeho následná změnaNařízení Rady (EHS) č. 1017/68 (Úř. věst. L 175, 23.7.1968, s. 1) |Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1) | Pouze článek 36 |Část BNezrušené pozměňovací aktyAkt o přistoupení z roku 1972 |Akt o přistoupení z roku 1979 |Akt o přistoupení z roku 1994 |Akt o přistoupení z roku 2003 |_____________PŘÍLOHA IISROVNÁVACÍ TABULKANařízení (EHS) č. 1017/68 | Toto nařízení |Článek 1 | Článek 1 |Článek 3 | Článek 2 |Článek 4, odstavec 1, první pododstavec, první úvodní věta, první odrážka | Článek 3, odstavec 1, první pododstavec, první úvodní věta, písmeno a) |Článek 4, odstavec 1, první pododstavec, první úvodní věta, druhá odrážka | Článek 3, odstavec 1, první pododstavec, první úvodní věta, písmeno b) |Článek 4, odstavec 1, první pododstavec, druhá úvodní věta, první odrážka | Článek 3, odstavec 1, první pododstavec, druhá úvodní věta, bod i) |Článek 4, odstavec 1, první pododstavec, druhá úvodní věta, druhá odrážka | Článek 3, odstavec 1, první pododstavec, druhá úvodní věta, bod ii) |Článek 4, odstavec 1, druhý pododstavec | Článek 3, odstavec 1, druhý pododstavec |Článek 4, odstavec 2 | Článek 3, odstavec 2 |- | Článek 4 |Článek 30, odstavec 1 | Článek 5, odstavec 1 |Článek 30, odstavec 3, druhý pododstavec | Článek 5, odstavec 2 |Článek 31 | - |- | Příloha I |- | Příloha II |____________________[1] KOM(87) 868 PV.[2] Viz část A přílohu 3 uvedených závěrů.[3] Prováděno v souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu a Radě – Kodifikace acquis communautaire , KOM(2001) 645 v konečném znění.[4] Viz příloha I tohoto návrhu.[5] Úř. věst. C […], […], s. […].[6] Úř. věst. C […], […], s. […].[7] Úř. věst. C […], […], s. […].[8] Úř. věst. L 175, 23.7.1968, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné Aktem o přistoupení z roku 2003.[9] Viz příloha I.


title: Návrh NAŘÍZENÍ RADY o elektronickém zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie

text:
|

52011PC0162

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 4.4.2011KOM(2011) 162 v konečném znění2011/0070 (APP)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo elektronickém zveřejňování Úředního věstníku Evropské unieDŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHUObecné souvislostiÚřední věstník Evropské unie zajišťuje oficiální zveřejňování právních a jiných aktů Evropské unie. V tištěné podobě se vydává od roku 1958 a od roku 1998 je k dispozici také na internetu. V posledních letech stále více lidí nahlíží do Úředního věstníku Evropské unie na internetu, protože je to pohodlné a rychlé, zatímco počet zájemců o tištěné vydání klesá. Jelikož je však tištěné vydání v současné době považováno za jediné platné a právně závazné, vymáhání práv a povinností na základě elektronické verze Úředního věstníku Evropské unie zatím není možné.Soudní dvůr Evropské unie to jasně vyjádřil ve věci Skoma-Lux[1]. Podle soudu „… takové zpřístupnění právních předpisů (tedy na internetu) nemůže být, při neexistenci jakékoliv právní úpravy v tomto ohledu v právu Společenství , rovnocenné řádnému vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie“ .Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuČlánek 297 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že se legislativní a nelegislativní akty přijaté v podobě nařízení a směrnic, které jsou určeny všem členským státům, nebo v podobě rozhodnutí, ve kterých není uvedeno, komu jsou určena, vyhlašují v Úředním věstníku Evropské unie . Legislativní akty přijaté řádným legislativním postupem podepisuje předseda Evropského parlamentu a předseda Rady, zatímco ostatní akty podepisuje předseda orgánu, který je přijal. Tyto akty vstupují v platnost dnem, který je v nich stanoven, jinak dvacátým dnem po vyhlášení.Rozhodnutí 2009/496/ES, Euratom[2] stanoví podrobněji způsob, jakým orgány plní svou povinnost zveřejňovat legislativní texty. Zveřejňováním Úředního věstníku Evropské unie je pověřen interinstitucionální úřad, Úřad pro publikace. Ten také ručí za autentičnost zveřejnění.Cíle návrhuCílem návrhu je rozšířit přístup k právním předpisům Evropské unie a umožnit každému (odborníkům v oblasti práva i široké veřejnosti) opírat se o elektronické vydání Úředního věstníku Evropské unie jako jeho oficiální a autentickou verzi. Pokud by bylo elektronické vydání Úředního věstníku Evropské unie uznáno jako platné zveřejnění, mohli by mít všichni občané Evropské unie k právu Evropské unie přístup prakticky současně okamžitě po jeho zveřejnění. Bylo by také hospodárnější, jelikož nahlížení do elektronické verze by bylo bezplatné. Rovněž by se tím usnadnil přístup pro lidi žijící v zeměpisně méně dostupných regionech v Evropě. Zlepšení přístupu je navíc podporováno cíli strategie „EVROPA 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“[3], která usiluje o zajištění širokopásmového připojení pro všechny do roku 2013.Cílem návrhu je rovněž zvýšit právní jistotu oproti současné situaci, kdy zveřejňování online slouží pouze pro informaci, zatímco by bylo možné požívat práv a vymáhat závazky na základě jejich zveřejnění v autentické elektronické verzi Úředního věstníku Evropské unie .Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNávrh je v plném souladu s politikami Unie a zejména s její stěžejní iniciativou „Digitální agenda pro Evropu“[4], která byla představena v souvislosti se strategií EVROPA 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Cílem Digitální agendy je maximalizovat hospodářský a společenský přínos informačních technologií. Zdůrazňuje úlohu veřejných orgánů v podpoře digitálního trhu. V této souvislosti přístup k právnímu obsahu online stimuluje rozvoj jednotného digitálního trhu, jelikož by takto zpřístupněné informace veřejného sektoru vedly k zavádění inovačních služeb online.Návrh je rovněž v souladu s cíli evropského akčního plánu „eGovernment“ na období 2011–2015[5], podle něhož by členské státy a Komise měly poskytovat online přístup k informacím týkajícím se vládních zákonů a nařízení, politik i financí.VÝSLEDKY NEFORMÁLNÍCH KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADUKonzultace zúčastněných stranEvropské orgány a instituce jsou zastoupeny v řídícím výboru Úřadu pro publikace. Úkolem tohoto výboru je dohled nad strategickým rozvojem činnosti úřadu. Zainteresované orgány a instituce v rámci tohoto fóra záležitost projednaly a vyjádřily podporu pro to, aby bylo elektronické vydání Úředního věstníku Evropské unie stanoveno jako autentické.Členské státy byly v otázce právně závazného elektronického vydání Úředního věstníku Evropské unie rovněž konzultovány, a to prostřednictvím pracovní skupiny pro e-právo v Radě. Generální sekretariát Komise předal Radě dne 30. července 2010 pracovní dokument, který byl projednáván na dvou zasedáních pracovní skupiny pro právo online, která se konala dne 21. září a 26. října 2010. Připomínky členských států vyjadřovaly právně platnému elektronickému zveřejňování silnou podporu[6]. Panovala však neshoda, pokud jde o pokračování právní hodnoty tištěné verze. Připomínky se týkaly:-  volby výlučně elektronického zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie , čemuž by případně mohlo předcházet přechodné období, kdy by byl Úřední věstník souběžně zveřejňován v tištěné a elektronické podobě,-  nákladů na tisk Úředního věstníku Evropské unie v případě volby souběžného šíření tištěného i elektronického vydání,-  rizika nesouladu mezi tištěným a elektronickým vydáním a potřeby zavést jasná pravidla pro řešení nesrovnalostí či pro stanovení platné verze,-  úlohy, již by mohlo v omezené míře tištěné vydání mít při šíření právních předpisů EU lidem, kteří nemají přístup k elektronickému vydání.Při přípravě tohoto návrhu Komise ke všem vyjádřeným připomínkám přihlížela. Zpočátku bylo upřednostňováno souběžné zveřejňování v tištěné a elektronické podobě, které by bylo právně rovnocenné. Mělo se za to, že se tak nejlépe zajistí co nejširší přístup k právu EU pro všechny evropské občany. Praktické zkušenosti členských států však naznačují, že přínosy tohoto způsobu by byly nepatrné a nevyvážily by další související komplikace. Rovněž bylo poukázáno na to, že se lidé žijící v zeměpisně méně přístupných oblastech při opatřování tištěné verze potýkají s obtížemi a zpožděním a že autentické elektronické vydání by jim přístup k právu EU usnadnilo.Návrh nařízení stanoví, že Úřední věstník Evropské unie má být zveřejňován v elektronické podobě, která má právní účinek. Elektronické zveřejňování je v souladu s cílem stanoveným ve strategii Evropa 2020 i ve stěžejní iniciativě Digitální agenda pro Evropu, podle níž by mělo být do roku 2013 zajištěno širokopásmové připojení pro všechny. Navrhovaný systém uvádí do rovnováhy otázku dostupnosti a jednoduchosti:-  na straně jedné platné elektronické zveřejnění umožní obecnější šíření než tištěná verze. V posledních letech jasně došlo ke snížení počtu odběratelů tištěného vydání Úředního věstníku Evropské unie , ale využívání internetu se v Evropské unii zvyšuje – podle Eurostatu mělo v roce 2010 přístup k internetu 70 % domácností a v roce 2009 94 % podniků. Nahlížení do elektronického vydání Úředního věstníku Evropské unie by navíc bylo bezplatné a oproti tištěnému vydání příznivější, neboť náklady na tisk a zaslání tištěné verze hradí veřejnost. Nicméně pro jistotu je lidem se zdravotním postižením poskytován přístup k Úřednímu věstníku Evropské unie ve zvláštním elektronickém formátu, a lidem, kteří z jakéhokoliv jiného důvodu nemají přístup k elektronickému zveřejnění, se bude vždy nabízet možnost získat tištěnou verzi „na požádání“, avšak bez právní hodnoty (tj. pouze pro informaci), a to buď prostřednictvím Úřadu pro publikace nebo vytištěním z internetu,-  na straně druhé je systém jednodušší, jelikož již nejsou zapotřebí potenciálně složitá pravidla pro řešení nesrovnalostí mezi rovnocenným autentickým tištěným a elektronickým vydáním.Posouzení pravděpodobného dopadu návrhuKomise na základě analýzy posoudila tři možnosti pro zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie:-  možnost č. 1: zachování současného stavu, kdy se za platné zveřejnění považuje pouze tištěná verze a online verze Úředního věstníku Evropské unie slouží pouze k informačním účelům,-  možnost č. 2: výlučné online zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie ,-  možnost č. 3: souběžné zveřejňování verze tištěné a verze online, které by byly z právního hlediska rovnocenné a měly by stejný právní účinek.Stanovení právní hodnoty elektronického vydání bude mít významný přínos, jelikož:-  bude přístup k právním předpisům EU díky němu širší, snazší a bezprostřední,-  je přístup k elektronickému vydání bezplatný a možný v kteroukoliv dobu,-  by takovéto elektronické zveřejňování bylo v souladu s prioritami Digitálního agendy, na níž se dohodly orgány EU, a stimulovalo by přijímání služeb online.PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHUHlavní ustanovení návrhuPodle tohoto návrhu by elektronické zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie bylo rovnocenné platnému zveřejnění. Tištěné vydání by však bylo dostatečné pro zajištění právních účinků zveřejnění v případě technického, výjimečného a dočasného nepředvídaného přerušení elektronického zveřejňování (např. v důsledku počítačových útoků, neočekávaného selhání technického vybavení), které trvá déle než jeden den. Vydání Úředního věstníku Evropské unie vydané za takových okolností tiskem musí být zveřejněno v elektronické podobě, jakmile se funkce technického systému obnoví. Tištěná verze musí uvádět datum zveřejnění, ale následné elektronické vydání bude v případě nesrovnalostí rozhodující.Návrh se rovněž zabývá technickými požadavky, jež musí elektronické zveřejňování splňovat, aby bylo rovnocenné řádnému vyhlášení, a stanoví pravomoci Úřadu pro publikace v této oblasti.Právní základČlánek 352 Smlouvy o fungování Evropské unie.Zásada proporcionalityPůsobnost návrhu je omezena na elektronické zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie a na technické podmínky, za nichž může být rovnocenné řádnému vyhlášení.Volba nástrojůNařízení je jediným vhodným nástrojem, jelikož je přímo použitelné ve všech členských státech. Evropští občané by měli mít rovný přístup k právu EU, a proto je třeba zajistit přístup k elektronickému vydání Úředního věstníku Evropské unie stejným způsobem a za stejných podmínek pro všechny občany Evropské unie.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYStanovení právně platného zveřejnění Úředního věstníku Evropské unie v elektronické podobě nemá žádné rozpočtové důsledky.Technická infrastruktura podporující elektronické zveřejňování však vyžaduje investice související s informačními technologiemi. V rámci správní autonomie byly v roce 2009 provedeny výdaje ve výši 38 000 EUR na zavedení a vyzkoušení technického systému před zveřejněním Úředního věstníku Evropské unie v elektronické podobě jakožto autentické verze. Další investice do rozvoje a náklady na údržbu a provoz systému ponesou všechny orgány, jelikož ony jsou povinny zveřejňovat právní texty. Metoda výpočtu rozdělovacího klíče je založena na počtu stránek Úředního věstníku řady L a řady C vyprodukovaných pro jednotlivé orgány za rok n–2. Klíč na rok 2011 byl stanoven na základě hodnot z roku 2009:-  Evropská komise: 47,64 %,-  Rada Evropské unie: 21,96 %,-  Evropský parlament: 21,94 %,-  Hospodářský a sociální výbor: 3,29 %,-  Soudní dvůr Evropské unie: 3,17 %,-  Účetní dvůr: 1,25 %,-  Výbor regionů: 0,75 %.Rozpočtová ustanovení je třeba provést v souladu s tímto rozdělovacím klíčem.2011/0070 (APP)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo elektronickém zveřejňování Úředního věstníku Evropské unieRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 352 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[7],v souladu se zvláštním legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1.  Článek 297 Smlouvy se zabývá zveřejňováním Úředního věstníku Evropské unie a vstupem v platnost právních aktů Unie.2.  Tištěné vydání Úředního věstníku Evropské unie ve všech úředních jazycích Unie je v současné době jediným právně závazným vydáním, přestože je také k dispozici online.3.  Rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady, Komise, Soudního dvora, Účetního dvora, Evropského hospodářského a sociálního výboru a Výboru regionů 2009/496/ES, Euratom ze dne 26. června 2009 o organizaci a způsobu práce Úřadu pro publikace Evropské unie[8] zajišťuje, aby tento úřad umožňoval těmto orgánům plnit jejich povinnosti, pokud jde o zveřejňování právních textů.4.  Z rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie ve věci C-161/06 Skoma-Lux, s.r.o. v. Celní ředitelství Olomouc [9] vyplývá, že právní akty Unie nelze vůči jednotlivcům vymáhat, pokud nebyly řádně zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie , a zpřístupnění právních předpisů na internetu nemůže být, při neexistenci jakékoliv právní úpravy v tomto ohledu v právu Unie, rovnocenné platnému vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .5.  Pokud by se zveřejnění Úředního věstníku Evropské unie v elektronické podobě stalo platným zveřejněním, umožnilo by to rychlejší a hospodárnější přístup k právu Unie.6.  Sdělení Komise o Digitální agendě pro Evropu[10] upozorňuje na to, že online přístup k právnímu obsahu prospívá rozvoji digitálního vnitřního trhu, což má hospodářský i společenský přínos.7.  Je tedy třeba stanovit pravidla zajišťující autentičnost, úplnost a nezměnitelnost elektronického zveřejnění Úředního věstníku Evropské unie .8.  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy[11] stanoví právní účinky elektronických podpisů jako prostředku pro ověření pravosti. K zajištění úplnosti, autentičnosti a nezměnitelnosti elektronického Úředního věstníku Evropské unie poskytuje zaručený elektronický podpis založený na kvalifikovaných osvědčeních a vytvořený prostředky pro bezpečné vytváření podpisů v souladu s uvedenou směrnicí pro veřejnost dostatečné záruky.9.  Přístup k webové stránce EUR-Lex má být zajištěn s ohledem na závazky k ochraně osob se zdravotním postižením v souladu s rozhodnutím Rady 2010/48/ES ze dne 26. listopadu 2009 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením Evropským společenstvím[12].10.  V souladu se zásadou proporcionality, která je stanovena v článku 5 Smlouvy o Evropské unii, toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení cíle, jímž je umožnit všem evropským občanům opírat se o elektronické zveřejnění Úředního věstníku Evropské unie . Jeho působnost je totiž omezena na stanovení takového zveřejnění autentickým stejně, jako je v současné době autentické tištěné zveřejnění.11.  Smlouva nestanoví k přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci, než jsou pravomoci uvedené v článku 352,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 112.  Úřední věstník Evropské unie se v souladu s tímto nařízením zveřejňuje v elektronické podobě v úředních jazycích Unie.13.  Úřední věstník Evropské unie zveřejněný v elektronické podobě, dále jen elektronické vydání Úředního věstníku , je autentické a má právní účinky.Článek 214.  Elektronické vydání Úředního věstníku musí být opatřeno zaručeným elektronickým podpisem založeným na kvalifikovaných osvědčeních a vytvořeným prostředky pro bezpečné vytváření podpisů v souladu se směrnicí 1999/93/ES. Kvalifikovaná osvědčení a jejich prodloužení se zveřejňují na webové stránce EUR-Lex, tak aby veřejnost mohla ověřit daný zaručený elektronický podpis i autentičnost elektronického vydání Úředního věstníku .15.  Elektronické vydání Úředního věstníku uvádí informace o datu, kdy bylo zveřejněno.16.  Elektronické vydání Úředního věstníku je zpřístupňováno veřejnosti na webové stránce EUR-Lex na neomezenou dobu. Nahlížení do něj je bezplatné.17.  Webová stránka EUR-Lex je přístupná všem uživatelům. Úřední věstník Evropské unie je přístupný také osobám se zdravotním postižením, a to v alternativním elektronickém formátu, který nemá právní účinky. Tato alternativní verze je rovněž k dispozici v archivech.Článek 318.  Úřad pro publikace může pokračovat v tisku Úředního věstníku Evropské unie . Aniž je dotčen čl. 4 odst. 2, výtisky nejsou autentické a nemají právní účinky.19.  Za výtisky Úředního věstníku Evropské unie je účtován poplatek, který odpovídá nákladům na tisk a dopravu.Článek 420.  V případě nedostupnosti elektronického vydání Úředního věstníku v důsledku nepředpokládaného a výjimečného selhání informačního systému v Úřadu pro publikace musí být přístup k němu co nejdříve obnoven.21.  Není-li možné přístup obnovit do jednoho pracovního dne, zveřejní se Úřední věstník Evropské unie v tištěném vydání, které má právní účinky. Odpovídající elektronické vydání Úředního věstníku se zveřejní co nejdříve po obnovení provozu informačního systému.22.  Datem zveřejnění právních aktů zveřejněných v souladu s odstavcem 2 je datum zveřejnění tištěného vydání. V případě nesrovnalostí mezi elektronickým vydáním Úředního věstníku a tištěným vydáním zveřejněným podle odstavce 2 je rozhodující elektronické vydání.Článek 523.  Pokud jde o elektronické vydání Úředního věstníku , pravomoci Úřadu pro publikace zahrnují:24.  zveřejňování elektronického vydání Úředního věstníku a zaručení jeho autentičnosti;25.  realizaci, správu a údržbu informačního systému, který produkuje elektronické vydání, a aktualizaci tohoto systému v souladu s budoucím technickým rozvojem;26.  realizaci a rozšiřování technického zařízení k zajištění dostupnosti elektronického vydání Úředního věstníku pro všechny uživatele;27.  zavedení vnitřních pravidel pro bezpečnost a přístup, pokud jde o informační systém, který produkuje elektronické vydání Úředního věstníku ;28.  uchovávání a archivaci elektronických souborů a nakládání s nimi v souladu s budoucím technickým vývojem.29.  Úřad pro publikace vykonává pravomoci uvedené v odstavci 1 v souladu s rozhodnutím 2009/496/ES, Euratom.Článek 6Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. ledna 2012.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V […] dne […]Za RadupředsedaLEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU1.1. Název návrhu/podnětu1.2. Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB1.3. Povaha návrhu/podnětu1.4. Cíle1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu1.6. Doba trvání akce a finanční dopad1.7. Předpokládaný způsob řízení2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv2.2. Systém řízení a kontroly2.3. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie3.2. Odhadovaný dopad na výdaje3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje3.2.2. Odhadovaný dopad na operační prostředky3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem3.2.5. Příspěvky třetích stran3.3. Odhadovaný dopad na příjmy  LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZRÁMEC NÁVRHU/PODNĚTUNázev návrhu/podnětuNávrh nařízení Rady o elektronickém zveřejňování Úředního věstníku Evropské uniePříslušné oblasti politik podle členění ABM/ABBNevztahuje se, jelikož se návrh týká správních výdajů Komise a dalších orgánů, které musí zveřejňovat své přijaté akty v Úředním věstníku Evropské unie .Povaha návrhu/podnětuNevztahuje se na tento návrh.CíleVíceleté strategické cíle Evropské unie sledované návrhem/podnětemNávrh přispívá k dosažení cíle, kterým je rozvoj jednotného trhu pro online obsah, jak je stanoveno ve stěžejní iniciativě „Digitální agenda pro Evropu“ předložené v rámci strategie EVROPA 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABBSpecifický cílPodporovat publikace a informační služby online pro občany, podniky a cílové skupiny (odborníky v právní oblasti).Příslušné aktivity ABM/ABBNevztahuje se na tento návrh.Očekávané výsledky a dopadyUpřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové skupiny.Návrh je zaměřen na občany a podniky EU, kteří by se měli těšit bezplatnému, bezprostřednímu a zjednodušenému přístupu k autentickému vydání právních předpisů Evropské unie.Ukazatele výsledků a dopadůUpřesněte ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu sledovat.Ukazatele výsledků, které je třeba sledovat v průběhu provádění návrhu, jsou:– počet „návštěv“ právně platného elektronického vydání Úředního věstníku Evropské unie ,– počet objednávek tištěného vydání ve srovnání s počtem předplatitelů z doby, kdy elektronické zveřejnění nemělo právní hodnotu,– počet stížností podaných Úřadu pro publikace v souvislosti s obtížemi při přístupu k právně platnému elektronickému vydání Úředního věstníku Evropské unie z důvodů spojených s informačním systémem v Úřadu pro publikace.Odůvodnění návrhu/podnětuPotřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuCílem návrhu je zvýšit právní jistotu tím, že se umožní uplatňování nebo prosazování práv a povinností podle práva Evropské unie na základě autentického elektronického vydání Úředního věstníku Evropské unie . Přístup k právně platnému elektronickému vydání by měl být zaručen ve chvíli vstupu návrhu v platnost.Přidaná hodnota ze zapojení EUJelikož se návrh týká podoby zveřejňování práva Evropské unie, lze náležité kroky přijmout pouze na úrovni Evropské unie. Volba nástroje navíc odráží potřebu zajistit rovné podmínky přístupu pro všechny občany Evropské unie.Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulostiÚřední věstník Evropské unie byl dříve zveřejňován v elektronické podobě pouze pro informaci. Následný trend, kdy je stále více nahlíženo do jeho elektronického vydání, je v souladu s hlavní orientací návrhu.Provázanost a možná synergie s dalšími finančními nástrojiNevztahuje se na tento návrh.Doba trvání akce a finanční dopad( Časově omezený návrh/podnětx Časově neomezený návrh/podnět-  Provádění s obdobím rozběhu od YYYY do YYYY,-  poté plné fungování.Předpokládaný způsob řízeníx Přímé centralizované řízení Úřadem pro publikace jménem orgánů zastoupených v řídícím výboru tohoto úřadu, viz bod 2.1.( Nepřímé centralizované řízení ze strany subjektů pověřených úkoly plnění rozpočtu( Sdílené řízení s členskými státy( Decentralizované řízení s třetími zeměmi( Společné řízení s mezinárodními organizacemiPoznámkyNevztahuje se na tento návrh.SPRÁVNÍ OPATŘENÍPravidla pro sledování a podávání zprávUpřesněte četnost a podmínky.Navrhuje se, aby elektronické zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie zajišťoval Úřad pro publikace v souladu s rozhodnutím 2009/496/ES, Euratom, a tudíž s ohledem na pravidla pro sledování a podávání zpráv, jež uvedené rozhodnutí stanoví.Systém řízení a kontrolyZjištěná rizikaExistuje riziko technických obtíží v informačním systému Úřadu pro publikace. V důsledku těchto obtíží by mohlo být elektronické vydání nedostupné. V takových případech, a pokud není možné přístup obnovit za jeden pracovní den, bude tištěné vydání rovnocenné platnému zveřejnění.Další zjištěné riziko souvisí s bezpečností. Je proto nutné, aby Úřad pro publikace zavedl v souladu s rozhodnutím 2009/496/ES, Euratom pro informační systém vnitřní bezpečnostní a přístupová pravidla.Předpokládané metody kontrolyNevztahuje se na tento návrh.Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostíUpřesněte stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.Nevztahuje se na tento návrh.ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTUOkruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie-  Stávající rozpočtové linie výdajůOkruh víceletého finančního rámce | Rozpočtová linie | Druh výdaje | Příspěvek |číslo [název………………………...……….] | RP/NRP ([13]) | zemí ESVO[14] | kandidátských zemí[15] | třetích zemí | ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení |5 | Komise: 26011101 [Úřední věstník (L a C)] Evropský parlament: 3240 [Úřední věstník] Rada: 2211 [Úřední věstník] Soudní dvůr: 2740 [Úřední věstník] Účetní dvůr: 2740 [Úřední věstník] Hospodářský a sociální výbor: 2604 [Úřední věstník] Výbor regionů: 2604 [Úřední věstník] | NRP | NE | NE | NE | NE |Odhadovaný dopad na výdajeOdhadovaný souhrnný dopad na výdajev milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Okruh víceletého finančního rámce | 5 | „Správní náklady“ |v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | Rok 2014 | ... vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) |-  Článek 502 | p.m |p.m |p.m |p.m |p.m | | | | |U účelově vázaných různých příjmů upřesněte dotčené výdajové rozpočtové linie.26011101Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy.V současné době představuje zdroj příjmů předplatné a objednávky tištěného vydání Úředního věstníku Evropské unie . Až se elektronické vydání stane jediným zveřejněním s právní hodnotou, klesne počet předplatných a přiblíží se nule. [1] Rozsudek ze dne 11. prosince 2007 ve věci C- 161/06, Skoma-Lux, s.r.o. v. Celní ředitelství Olomouc (Sb. rozh. 2007, s. I-10841).[2] Rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady, Komise, Soudního dvora, Účetního dvora, Evropského hospodářského a sociálního výboru a Výboru regionů 2009/496/ES, Euratom o organizaci a způsobu práce Úřadu pro publikace Evropské unie (Úř. věst. L 168, 30.6.2009, s. 41).[3] KOM(2010) 2020 v konečném znění, 3.3.2010.[4] KOM(2010) 245 v konečném znění/2, 26.8.2010.[5] KOM(2010) 743, 15.12. 2010.[6] Závěry zasedání pracovní skupiny pro e-právo ze dne 26. října 2010.[7] Úř. věst. C […], […], s. […].[8] Úř. věst. L 168, 30.6.2009, s. 41.[9] Sb. rozh. 2007, s. I-10841.[10] KOM(2010) 245 v konečném znění/2.[11] Úř. věst. L 13, 19.1.2000, s. 12.[12] Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 35.[13] RP = rozlišené prostředky, NRP = nerozlišené prostředky.[14] ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.[15] Kandidátské země a případně potenciální kandidátské země západního Balkánu.[16] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25% nákladů na výběr.