				|

		52011PC0839

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství /* KOM/2011/0839 v konečném znění - 2011/0405 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Obecné souvislosti
Článek 8 Smlouvy o Evropské unii stanoví,
že Evropská unie rozvíjí výsadní vztahy se zeměmi ve svém sousedství s
cílem vytvořit prostor prosperity a dobrých sousedských vztahů na
svých hranicích. V roce 2004 byla koncipována evropská politika sousedství,
která se vztahuje na 16 zemí ležících východně a jižně od hranic EU,
konkrétně pak na Alžírsko, Arménii, Ázerbájdžán, Bělorusko, Egypt,
Gruzii, Izrael, Jordánsko, Libanon, Libyi, Moldavskou republiku, Maroko,
okupované palestinské území, Sýrii, Tunisko a Ukrajinu. V rámci evropské
politiky sousedství nabízí Evropská unie svým sousedům privilegovaný vztah
na základě vzájemných závazků k vyznávání hodnot a zásad, jako jsou
demokracie a lidská práva, právní stát, řádná správa věcí
veřejných, tržní ekonomika, udržitelný rozvoj a opatření v
oblasti klimatu. Tato politika je rovněž spojena s politickým
přidružováním a hlubší hospodářskou integrací, se zvýšenou
mobilitou a intenzivnějšími mezilidskými kontakty. Evropská politika
sousedství je financována ze zvláštního nástroje, tzv. evropského nástroje
sousedství a partnerství, jenž je určen pro všech 16 výše uvedených zemí a
pro Rusko.
Odůvodnění a cíle návrhu
Od zahájení evropské politiky sousedství a od
zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství došlo v
řadě aspektů k významnému vývoji.
Změny ve vztazích mezi EU a jejími
sousedy a vývoj od zavedení evropské politiky sousedství byly analyzovány a
vyhodnoceny v rámci strategického přezkumu evropské politiky sousedství.
Výsledkem je nová vize pro evropskou politiku sousedství, která byla
nastíněna ve společném sdělení vysoké představitelky EU pro
zahraniční a bezpečnostní politiku a Evropské komise s názvem „Nový přístup
k sousedství, jež prochází změnami“ (přijatém dne 25. května
2011) a v závěrech Rady (přijatých dne 20. června 2011). Nový
přístup vyzývá zejména k větší podpoře partnerů, kteří
jsou pevně odhodláni budovat demokratickou společnost a provádět
reformy, v souladu s principem vzájemné odpovědnosti a zásadou „více za
více“ a vymezuje strategický politický rámec pro vztahy EU se sousedními
zeměmi.
Přestože evropský nástroj sousedství a
partnerství byl z hlediska unijní politiky vůči jejím sousedům
obecně uznáván jakožto úspěšný doprovodný nástroj, z politického
přezkumu evropské politiky sousedství a jejích dalších hodnocení, jakož i
ze získaných zkušeností a veřejných konzultací vyplynula řada
otázek, kterými se bude třeba do budoucna zabývat, a to
přizpůsobením nástroje tak, aby se reakce EU ještě více
zefektivnily. Změny by se měly konkrétně dotknout těchto
aspektů:
·
Uplatňování zásady „více za více“: Jde o klíčový prvek obnovené politiky sousedství, který
zajišťuje výrazně větší diferenciaci mezi partnery podle toho,
do jaké míry se hlásí k společně dohodnutým hodnotám a
cílům a zejména pak k partnerství s EU zaměřenému na
demokracii a sdílenou prosperitu. Významným aspektem nového přístupu jsou
finanční pobídky pro ty, kteří jsou v reformách
nejambicióznější. Jakožto politicky řízený nástroj by budoucí
evropský nástroj sousedství měl tuto klíčovou zásadu odrážet, zejména
při programování a přidělování podpory partnerům.
·
Komplexnost a délka programovacího procesu: Součástí stávajícího programovacího procesu je několik
rozsáhlých konzultací a mnoho dalších procedurálních kroků a proces
trvá průměrně 18 měsíců. Jeho délka přitom
snižuje význam pomoci. Rozsah programovacích dokumentů (strategických
dokumentů pro jednotlivé země) se v evropském nástroji sousedství a
partnerství řídí formátem, který se používá pro rozvojovou spolupráci a
který vyžaduje podrobnou analýzu situace v dané zemi, čímž se proces
prodlužuje. Protože v zemích sousedství je ale realita jiná a analýza stavu v
zemi se u většiny partnerů (zemí, jež se s EU dohodly na akčním
plánu nebo rovnocenném souboru společných cílů) provádí každým rokem
ve zvláštních zprávách o pokroku, obecná část strategických dokumentů
pro jednotlivé země je nadbytečná. U programovacího procesu tak
existuje potřeba i prostor pro zefektivnění, zkrácení a lepší
zaostření.
·
Působnost nástroje: Působnost evropského nástroje sousedství a partnerství je v současné
definici vymezena tak, že se nástroj vztahuje na provádění dohod o partnerství
a spolupráci, dohod o přidružení a dalších relevantních dohod, na podporu
řádné správy věcí veřejných a na spravedlivý společenský a
hospodářský rozvoj. Pro nástroj je rovněž veden velmi široký seznam
29 tematických oblastí spolupráce, avšak kvůli jejich podrobným
popisům a rovnocennému postavení je obtížné zjistit, jaké má evropská
politika sousedství ústřední cíle a zaměření. Tento široce
pojatý přístup se promítá do programování a v mnoha případech je
problémem soudržnost mezi politikou a spoluprací. Budoucí legislativní návrh
evropského nástroje sousedství pomůže působnost nástroje omezit a
také posílit jeho vazby na související vnitřní politiky, aniž by
nástroj ztratil na své současné flexibilitě.
·
Částečně zastaralá prováděcí
ustanovení a nedostatečná soudržnost mezi vnějšími nástroji: Prováděcí část stávajícího nařízení o evropském
nástroji sousedství a partnerství v některých bodech zastarala a
přestala náležitě odrážet způsob, jakým je pomoc v sousedství
realizována. Problémem je také nedostatečná soudržnost mezi
prováděcími ustanoveními evropského nástroje sousedství a partnerství a
jinými nástroji pro vnější činnost. Novému politickému kontextu lze
zlepšením uzpůsobit i mechanismy flexibility. V zájmu řešení
těchto otázek a v zájmu dalšího sblížení a zjednodušení bylo
vypracováno samostatné horizontální rámcové nařízení, jež obsahuje všechna
obecná a opakující se ustanovení a jež rovněž upravuje zvláštní aspekty
provádění evropského nástroje sousedství. Toto nové horizontální
nařízení umožní aktualizovat prováděcí ustanovení a vyrovnat
nedostatečnou soudržnost mezi vnějšími nástroji. Přispěje
navíc k vyjasnění pravidel a k větší efektivitě a soudržnosti
unijních činností.
·
Ustanovení o přeshraniční spolupráci: Ve vztazích mezi EU, partnery zapojenými do evropské politiky
sousedství a Ruskem byla přeshraniční spolupráce výrazným rysem a v
jejím rámci se na základě společného souboru pravidel prováděly
společné iniciativy na obou stranách hranic EU. Systém funguje
poměrně dobře, avšak z konzultací se zúčastněnými
stranami vyplynulo, že je třeba provést některé změny, které
budou mít dopad na nařízení. Změny by měly zahrnovat
například rozšíření zeměpisné způsobilosti tak, aby se
vztahovala na důležitá hospodářská, společenská a kulturní
střediska, jež mají svůj význam pro řádné fungování
programů; dále by měly zahrnovat plné uplatňování sdíleného
řízení, do něhož budou zapojeny členské státy jakožto
signatáři dohod o financování; a měly by upravit konkrétní pravidla
pro spolufinancování ze strany partnerských zemí a zvláštní postavení Ruska. Dalekosáhlé
změny bude zapotřebí provést v nařízení Komise, kterým se pro
přeshraniční spolupráci stanoví prováděcí pravidla, zejména
pokud jde o metody řízení.
·
Vazby na interní nástroje/politiky: Evropskou politikou sousedství nabízí EU partnerům
postupné politické přidružování a progresivní hospodářskou integraci.
Klíčovými aspekty jsou v tomto procesu vnitřní politiky a tržně
ekonomické zásady EU. V zemích sousedství přesahuje řada iniciativ
jejich hranice, čemuž byla dosud věnována jen omezená pozornost.
Výjimkou, jež stojí za povšimnutí, je přeshraniční spolupráce, která
umožňuje řešit společné problémy a cíle pomocí jediného souboru
pravidel a pomocí sloučení prostředků z vnitřních a
vnějších finančních zdrojů rozpočtu EU. V ostatních
oblastech, jako jsou infrastruktura, energetika[1], doprava[2], rozvoj MSP[3] a průmyslová spolupráce
včetně cestovního ruchu, IKT[4],
zaměstnanost a sociální politika[5],
migrace a bezpečnost, soudnictví, boj proti drogám, vysokoškolské
vzdělávání, kultura, výzkum a inovace[6], životní prostředí, klima[7], odolnost
vůči pohromám a spolupráce v námořních záležitostech, existuje
prostor pro upevňování vazeb mezi vnitřními politikami a nástroji na
straně jedné a evropskou politikou sousedství a evropským nástrojem
sousedství na straně druhé. Nařízení o evropském nástroji sousedství
v tomto ohledu podpoří doplňkovost, soudržnost a usměrnění
prioritních politických oblastí EU v souladu se strategií Evropa 2020,
zůstane však dále zaostřeno na hlavní cíle evropské politiky
sousedství. Ta partnerům nabízí možnost zapojovat se do činnosti
agentur EU a účastnit se unijních programů. Otázka dlouhodobého
financování tohoto zapojování a účasti se musí ve vhodných
případech náležitě řešit finančním příspěvkem z
evropského nástroje sousedství, včetně zřízení odpovídajících a
udržitelných mechanismů pro převody.
·
Vývoj vztahů s Ruskem: Rusko je jedinou zemí, která využívá evropského nástroje sousedství a
partnerství bez zapojení do evropské politiky sousedství. Jako všechny ostatní
státy má v souvislosti s tímto nástrojem nárok na financování dvoustranné,
na financování určené pro více zemí a financování
přeshraniční. Vzhledem k značnému zlepšování své fiskální
situace však Rusko nepotřebuje tak velký objem finanční podpory. Tato
země aspiruje na vztah, v němž bude rovnocenným partnerem, a sama se
již stala dárcem. Z balíčku pro dvoustrannou spolupráci v rámci evropského
nástroje sousedství a partnerství tak Rusko v období 2007–2013 dostávalo pouze
nevýznamné příspěvky. Spolupráce v rámci programů pro více zemí
pokračuje a řídí se zásadou spolufinancování ze strany EU a Ruska,
které se konkrétně podílí na financování programů
přeshraniční spolupráce. Z tohoto vývoje je patrné, že postavení
Ruska se mění a u spolufinancovaných projektů, jejichž realizace by měla
být v zájmu obou stran, se tato země stává strategickým partnerem.
Budoucí evropský nástroj sousedství by
měl být v souladu s novou vizí evropské politiky sousedství a řešit
konkrétní otázky a problémy, které byly výše popsány.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADU
Konzultace zúčastněných stran
Legislativní návrh evropského nástroje
sousedství vychází z výsledků rozsáhlých konzultací, mezi nimiž byly
veřejné konzultace týkající se vnějšího financování (prováděné u
všech unijních nástrojů pro vnější činnost), specifické
konzultace vedené v rámci strategického přezkumu evropské politiky
sousedství a konzultace na téma přeshraniční spolupráce.
Proběhly rovněž konzultace o budoucí rozvojové politice EU.
Veřejné
konzultace o financování vnější činnosti EU
Veřejné
konzultace o budoucím financování vnější činnosti EU provedla Komise
mezi 26. listopadem 2010 a 31. lednem 2011. Základem konzultace byl
internetový dotazník a připojený podkladový dokument, který pod
názvem „Jak a kde získávat finanční prostředky pro vnější
činnost EU po roce 2013?“ vypracovaly Komise a Evropská služba pro
vnější činnost. V 220 zaslaných odpovědích se odráží
široké a rozličné spektrum mnoha struktur, hledisek a tradic
příznačných pro různé subjekty zabývající se vnější
činností.
Většina respondentů potvrdila, že v
hlavních oblastech politik financovaných z finančních nástrojů EU pro
vnější činnost[8]
má finanční podpora EU významnou přidanou hodnotu. Mnozí dokonce
kritérium přidané hodnoty EU uvedli jako hlavní motor pro budoucnost:
Evropská unie by měla využívat své komparativní výhody plynoucí z
přítomnosti na celosvětové scéně, svých rozsáhlých
zkušeností, nadnárodní povahy, své úlohy jakožto prostředníka koordinace a
úspor z rozsahu.
Téměř všichni respondenti byli pro
diferencovanější přístup uzpůsobený konkrétní situaci
příjemců a postavený na důsledných kritériích, která by u
finančních nástrojů EU zajišťovala silnější dopad. Z
konzultací vyplynula rovněž široká podpora podmíněnosti založené
na dodržování lidských práv, respektování menšin a rozmanitosti kulturních
projevů, na řádné správě věcí veřejných, na
kvalitě politik příjemců a na jejich schopnosti a ochotě je
provádět.
Konzultace v rámci strategického
přezkumu evropské politiky sousedství
Evropská služba pro vnější činnost
provedla specifické konzultace se zástupci členských států EU a
partnerských zemí zapojených do evropské politiky sousedství v rámci
strategického přezkumu této politiky, který byl zahájen v červenci
2010. Konzultace se týkaly financování evropské politiky sousedství (zejména z
evropského nástroje sousedství a partnerství), její dlouhodobé podoby a
střednědobých politických cílů.
Respondenti vnímali evropský nástroj
sousedství a partnerství jako radikální změnu ve způsobu, jakým
je pomoc ze strany EU realizována, zároveň se však zjistilo, že je
zapotřebí jej dále vyladit. Mnoho členských států poukázalo na
význam lepší soudržnosti mezi politikou a finanční podporou, která je z
nástroje poskytována. Několik z nich podtrhlo, že výše
přidělovaných prostředků by se měla odvíjet od
výsledků, a mnoho dotázaných zdůraznilo, že je důležité, aby se
finanční podpora v reakci na vyvstávající potřeby poskytovala
rychleji, účinněji a pružněji.
Partnerské země také vyzdvihly, že
hospodářskou integraci, otevírání trhů a sbližování právních
předpisů musí provázet odpovídající finanční podpora. Velký
význam měla podle nich i podpora zahraničních investic.
Konzultace zúčastněných stran na
téma přeshraniční spolupráce
Se všemi zúčastněnými stranami
proběhly zvláštní konzultace na téma přeshraniční spolupráce.
Proces byl zahájen na konferenci o přeshraniční spolupráci, jež se
konala v únoru 2011 v Bruselu, a zúčastněným stranám byl v jeho rámci
v květnu/červnu 2011 předložen dotazník o budoucím
regulačním rámci (včetně prováděcích pravidel). Z
konzultací vyplynula potřeba přizpůsobit některá ustanovení
tak, aby se přeshraniční spolupráce zefektivnila. Cílem navrhovaných
změn je lépe reflektovat integraci priorit zahraniční politiky EU a
politiky soudržnosti, především dalším sblížením přeshraniční
spolupráce na vnějších hranicích Unie s pravidly pro Evropskou územní
spolupráci. Další konzultační setkání se uskutečnila s členskými
státy dne 20. září 2011 v Bruselu a se všemi zúčastněnými
stranami ve dnech 18.–19. října 2011 v Budapešti.
Veřejné konzultace na téma rozvojové
politiky EU
Mezi 15. listopadem 2010 a 17. lednem 2011
kromě toho Komise provedla veřejné konzultace v souvislosti se
zveřejněním zelené knihy „Rozvojová politika EU pro udržitelný rozvoj
a růst podporující začlenění“. Mnoho respondentů při
té příležitosti zdůraznilo, že ORP[9] představuje pouze zlomek
prostředků na rozvoj a že je třeba na ni nazírat jakožto na
doplněk zdrojů mobilizovaných v konkrétní zemi, zahraničních
investic, obchodu a remitencí. Dotázaní požadovali pro rozvojovou politiku EU
větší soudržnost, zejména ve vztahu k zemím se středními příjmy.
Přestože společné programování pomoci bylo v zásadě schváleno,
zavádět by se mělo postupně, přičemž začít by se
mělo s těmi zeměmi, kde by prokazatelně vytvořilo
přidanou hodnotu.
Návrh evropského nástroje sousedství z
výsledků těchto konzultací do značné míry vychází. Hlavními
prvky, které byly do revidovaného nástroje zapracovány, jsou a) diferenciace
a příděly založené na výsledcích; b) nový přístup k programování
a zlepšování soudržnosti mezi politikou a pomocí a c) změny ustanovení a
pravidel týkajících se přeshraniční spolupráce zaměřené na
zefektivnění podpory a zvýšení její flexibility.
Posouzení dopadu
Evropská služba pro vnější činnost a
Evropská komise společně vypracovaly pro budoucí evropský nástroj
sousedství posouzení konkrétního dopadu.
V posouzení dopadu byly zváženy tyto
čtyři možnosti:
·
Možnost 0: žádné
opatření EU. Finanční podporu prostřednictvím
účelového nástroje pro země sousedství přestane Evropská unie
poskytovat.
·
Možnost 1: žádné
změny. Spolupráce s dotčenými zeměmi zůstane
výlučně v rámci stávajícího evropského nástroje sousedství a
partnerství.
·
Možnost 2: pozměnění
současné úpravy. Budoucí legislativní návrh bude vycházet ze
stávajícího nařízení o evropském nástroji sousedství a partnerství, ve
kterém se provede řada podstatných změn v reakci na nový politický
kontext a konkrétní cíle. U této možnosti připadá v úvahu několik
dílčích alternativ týkajících se: zásady diferenciace, programovacího
procesu, působnosti nástroje a soudržnosti mezi politikou a pomocí,
pravidel pro přeshraniční spolupráci, ustanovení o provádění
(především v zájmu větší flexibility), provázání s vnitřními
politikami a nástroji a místní oblasti působnosti evropského nástroje
sousedství.
·
Možnost 3: předložení
zcela nového nástroje s jinou místní oblastí působnosti a širšími
či odlišnými cíli, než jsou cíle evropské politiky sousedství.
Co se týče pravděpodobných
hospodářských, sociálních, environmentálních a jiných dopadů každé z
těchto možností, konstatovat lze následující:
·
Upuštění od opatření EU (možnost 0) by
značně snížilo a oslabilo udržitelnost již dosažených dopadů.
Negativně by rovněž ovlivnilo celkové vztahy mezi EU a partnery
zapojenými do evropské politiky sousedství.
·
Zachování stávajícího nástroje beze změny
(možnost 1) by mělo v partnerských zemích řadu pozitivních
hospodářských, sociálních a environmentálních dopadů.
·
Pozměnění nástroje (možnost 2) by
posílilo pozitivní hospodářské, sociální a environmentální dopady,
kterých se již dosáhlo při současné úpravě, a mělo by se
ještě příznivěji promítnout do správy věcí veřejných,
především díky uplatnění zásady „více za více“.
·
Vypracování zcela nového nástroje (možnost 3) by
mělo negativní dopad zejména na soudržnost činností EU s cíli
evropské politiky sousedství a v regionu by nalomilo důvěryhodnost
EU.
Možnost 0 a možnost 3 byly po rozboru a
zvážení jednotlivých dopadů (celkových, hospodářských, sociálních a
environmentálních) zamítnuty jakožto neschůdné možnosti, jež by
nepřinesly pozitivní dopad a nepomohly by plnit cíle evropské politiky
sousedství. Největší potenciál, pokud jde o pozitivní dopad a
přizpůsobení stávajícího rámce pro spolupráci novému politickému
kontextu, cílům evropské politiky sousedství a problémům
zjištěným na základě hodnocení a dosavadních zkušeností, by měla
možnost 2. Možnost 1 by byla druhou nejlepší variantou z hlediska zachování
současných pozitivních dopadů, nezajistila by však plnění cílů
nové politiky sousedství ani by neřešila otázky a konkrétní problémy
zjištěné ve stávající úpravě.
Přednost tedy dostala 2. možnost.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Obecná podstata a základ evropské politiky
sousedství tkví v článku 8 Smlouvy o EU. Právním základem nástroje pro
finanční podporu této politiky – budoucího evropského nástroje sousedství
– je pak čl. 209 odst. 1 SFEU[10]
a čl. 212 odst. 2 SFEU.
Subsidiarita
Z hlediska subsidiarity vytvářejí
opatření na úrovni EU zásadní přidanou hodnotu, což souvisí s
řadou faktorů:
·
V zemích sousedství, kde je jedním z klíčových
politických cílů sblížení s pravidly, normami, pokyny a opatřeními
EU, má Evropská unie pro poskytování podpory nejlepší pozici. Určitou
specifickou podporu, například v zájmu hospodářské integrace s
vnitřním trhem EU a v zájmu přístupu do schengenského prostoru
či účasti na unijních programech, lze poskytovat pouze na úrovni EU.
Ve většině zemí zapojených do evropské politiky sousedství je tak
Evropská unie v oblasti spolupráce předním partnerem a její úlohu v tomto
směru obecně uznávají členské státy, mezinárodní finanční
instituce i ostatní dárci. Pomoc, kterou EU nabízí svým sousedům při
sbližování s unijními politikami, pravidly a normami, je v partnerských zemích
zapojených do evropské politiky sousedství klíčovým motorem reformního
procesu.
·
Se svými 27 členskými státy, které jednají v
rámci společných politik a strategií, má EU sama rozhodující váhu
potřebnou k reakci na celosvětové problémy. Opatření na vnitrostátní
úrovni mohou být omezená a roztříštěná, protože projekty mají
často příliš malý rozsah na to, aby dosáhly udržitelných
výsledků. Usměrňováním práce členských států v rámci
Unie se u činností EU zlepšuje koordinace a účinnost.
·
V čase rozpočtových omezení, kdy se
několik členských států rozhodlo odstoupit od spolupráce v
celé řadě odvětví a upustit od podpory některých zemí, je
EU ve svém sousedství schopna zastávat aktivní úlohu při podpoře
demokracie, míru, stability, prosperity a snižování chudoby. Za těchto
okolností je z čistě ekonomického pohledu více než kdy dříve
rozumné poskytovat pomoc na úrovni EU, pokud tak lze dosáhnout citelných
výsledků. Spolupráce s EU také šetří náklady. Správní výdaje jsou
totiž nižší než ty, které průměrně vynakládají hlavní dárci
dvoustranné pomoci.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Míra financování nového evropského nástroje
sousedství z rozpočtu EU by měla náležitě odrážet ambice
revidované evropské politiky sousedství.
Evropská komise proto ve svém sdělení o
rozpočtu pro Evropu 2020 z 29. června 2011 navrhla přidělit
na evropský nástroj sousedství v období 2014–2020 částku 18 182 300 000 EUR
(v běžných cenách).
Prostředky na opatření v oblasti
vysokoškolského vzdělávání ve třetích zemích v rámci programu
„Erasmus pro všechny“ budou v souladu s cíli vnější činnosti EU a v
zájmu předvídatelnosti poskytnuty ve 2 víceletých příspěvcích, z
nichž první pokryje potřeby v prvních 4 letech a druhý pak ve
zbývajících 3 letech. Toto financování se podle potřeb a priorit
zjištěných v dotyčných zemích promítne do víceletého
orientačního programování evropského nástroje sousedství. Za závažných a
nepředpokládaných okolností nebo v případě významných
politických změn bude možné příspěvky přehodnotit v souladu
s vnějšími prioritami EU. Na používání těchto prostředků se
budou vztahovat ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. [--], kterým se zavádí „Erasmus pro všechny“[11].
Odhadovaný finanční dopad návrhu je
zevrubně popsán v samostatném legislativním finančním výkazu pro
evropský nástroj sousedství.
5.           HLAVNÍ PRVKY
Podrobný výklad konkrétních ustanovení
návrhu
Návrh má (oproti stávající úpravě)
následující klíčové prvky, podložené těmito argumenty:
·
uplatňování zásady vzájemné
odpovědnosti a zásady „více za více“ v souladu s novou vizí evropské
politiky sousedství, zejména prostřednictvím
konkrétních ustanovení o diferenciaci při přidělování
finančních prostředků a v programovacím procesu, podle
požadavků,
·
řešení složitosti a délky programovacího
procesu tak, aby se proces zjednodušil, zkrátil a lépe
zaostřil, především pro partnery zapojené do evropské politiky
sousedství, kteří společně odsouhlasili strategické priority EU
v akčních plánech nebo rovnocenných dokumentech,
·
usměrnění působnosti nástroje, kterým se docílí rovnováhy mezi jeho flexibilitou a zaměřením
na cíle politiky a klíčové oblasti spolupráce,
·
úprava prováděcích ustanovení a posílení soudržnosti mezi vnějšími nástroji,
·
zdokonalení ustanovení o přeshraniční
spolupráci, aby se usnadnilo účinné a rychlé
provádění programů,
·
podpora těsnějšího provázání s
vnitřními nástroji a politikami EU,
včetně posílení spolupráce s Komisí v programovací fázi, a
případně podpora mechanismů pro slučování
prostředků z vnitřních a vnějších položek unijního
rozpočtu,
·
reakce na vyvíjející se vztahy s Ruskem, a to úpravou ustanovení o způsobilosti Ruska k finanční
podpoře z evropského nástroje sousedství tak, aby odráželo zvláštní
postavení této země jakožto souseda a strategického partnera EU.
Zjednodušení
Návrh evropského nástroje sousedství obsahuje
ustanovení, která mají nástroj v řadě ohledů zjednodušit.
Redukcí 29 tematických oblastí, jež figurují ve stávajícím nařízení o
evropském nástroji sousedství a partnerství, na šest konkrétních cílů byla
u nástroje zúžena působnost. Pro většinu sousedních zemí byl zaveden
nový, zjednodušený programovací nástroj (jednotný rámec pro podporu). Tento
nový programovací dokument bude kratší než strategické dokumenty a víceleté
orientační programy a bude bránit zdvojování informací obsažených v právních/politických
dokumentech, které jsou podkladem pro vztahy EU s jejími sousedy. Měl by
zkrátit programovací proces a snížit tak správní výdaje. Nový článek, jenž
umožní sloučit prostředky z evropského nástroje sousedství a
příslušnou vnitřní položku unijního rozpočtu s jediným souborem pravidel
pro opatření zaměřená zejména na přeshraniční problémy
podstatně zefektivní a omezí správní výdaje na provádění takových
opatření.
V tomto novém nařízení, stejně jako
v jiných programech v kontextu víceletého finančního rámce, je prioritou
Komise zjednodušit právní prostředí a zlepšit přístup partnerských
zemí a regionů, organizací občanské společnosti, malých a
středních podniků apod. k podpoře ze strany EU za podmínky,
že budou sledovat cíle v něm vytyčené.
Nové nařízení o evropském nástroji
sousedství by mělo díky zjednodušeným a pružnějším postupům
umožnit rychlejší přijímání prováděcích opatření a rychlejší
poskytování podpory EU, obzvláště v krizových situacích, v situacích, kdy
jsou ohroženy demokracie, právní stát, lidská práva a základní svobody, nebo v
případě přírodních či člověkem způsobených
katastrof. Přezkum finančního nařízení, jež obsahuje
mimořádně důležitá ustanovení o vnější činnosti,
pomůže usnadnit zapojování organizací občanské společnosti a malých
a středních podniků do programů financování, například
zjednodušením pravidel, snížením výdajů na účast nebo urychlením
udělovacích postupů. Komise hodlá toto nařízení provést za
použití nových, pružných postupů, které stanoví nové finanční
nařízení.
Dalšího zjednodušení se navíc dosáhne
vypracováním jednoho horizontálního rámcového nařízení, v němž budou
zahrnuta všechna obecná a opakující se ustanovení a jež bude zajišťovat
větší soudržnost mezi nástroji pro vnější činnost.
2011/0405 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[12],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů[13],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení je jedním z nástrojů
přímo podporujících vnější politiky Evropské unie. Nahradí
nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1638/2006 ze dne 24.
října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje
sousedství a partnerství[14],
jehož platnost skončí dne 31. prosince 2013.
(2)
Článek 8 Smlouvy o Evropské unii stanoví,
že Unie rozvíjí se zeměmi ve svém sousedství výsadní vztahy s cílem
vytvořit prostor prosperity a dobrých sousedských vztahů,
založený na hodnotách Unie a vyznačující se úzkými a mírovými
vztahy spočívajícími na spolupráci.
(3)
Unie usiluje o podporu, rozvoj a upevňování
svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod, zásad
rovnosti a právního státu jakožto hodnot, na nichž se zakládá,
prostřednictvím dialogu a spolupráce se třetími zeměmi.
(4)
Evropská politika sousedství od svého zavedení
podstatně posílila vztahy s partnerskými zeměmi a přináší
hmatatelný prospěch Unii i jejím partnerům.
(5)
            V rámci evropské politiky sousedství
nabízí Unie zemím v sousedství privilegovaný vztah na základě vzájemných
závazků k vyznávání a podpoře hodnot, jako jsou demokracie a lidská
práva, právní stát, řádná správa věcí veřejných, zásady tržní
ekonomiky a udržitelného rozvoje.
(6)
Regionální spolupráci v sousedství Evropské unie
dávaly formu dvě hlavní politické iniciativy: Východní partnerství mezi Unií
a jejími východními sousedy a Unie pro Středomoří mezi Unií a jejími sousedy
v jižním Středomoří. Tyto iniciativy jsou významnými politickými
rámci pro upevňování vztahů se třetími zeměmi i vztahů
mezi nimi na základě zásady společné odpovědnosti a ztotožnění.
(7)
Od zahájení evropské politiky sousedství a od
zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství došlo v
řadě aspektů k významnému vývoji. Příkladem může být
utužení vztahů s partnery, zahájení regionálních iniciativ či
demokratické transformace v regionu. V souvislosti s tímto vývojem byla v
roce 2011 koncipována nová evropská politika sousedství, a sice na základě
jejího rozsáhlého strategického přezkumu. Nová koncepce vytyčuje pro
spolupráci Unie se zeměmi v sousedství klíčové cíle a zajišťuje
větší podporu partnerů, kteří jsou pevně odhodláni budovat
demokratickou společnost a provádět reformy, v souladu s principem
vzájemné odpovědnosti a zásadou „více za více“.
(8)
Podpora z tohoto nástroje a Evropského fondu pro
regionální rozvoj by se měla poskytovat na programy přeshraniční
spolupráce realizované podél vnějších hranic Evropské unie mezi
partnerskými zeměmi a členskými státy, aby se napomáhalo jednak
integrovanému a udržitelnému regionálnímu rozvoji mezi sousedními hraničními
regiony, jednak harmonické územní integraci napříč Unií a se
sousedními zeměmi.
(9)
Důležité je také usnadňovat a
podněcovat spolupráci k vzájemnému prospěchu Unie a jejích
partnerů, zejména slučováním příspěvků z
vnitřních a vnějších nástrojů unijního rozpočtu,
konkrétně pak příspěvků určených na
přeshraniční spolupráci, infrastrukturní projekty v zájmu Unie, které
budou procházet přes země v sousedství, a jiné oblasti
spolupráce.
(10)
Hraniční regiony náležející zemím Evropského
hospodářského prostoru a regiony Ruské federace, které se v současné
době účastní programů přeshraniční spolupráce, by tuto
možnost měly mít i nadále. Je rovněž důležité, aby se
programů přeshraniční spolupráce mohly účastnit i
příslušné regiony a země, na něž se vztahuje nástroj
předvstupní pomoci. Zapojení zemí Evropského hospodářského prostoru
do programů přeshraniční spolupráce by se mělo dále
zakládat na jejich vlastních zdrojích.
(11)
Očekává se, že zúčastněné
členské státy EU a partnerské země budou přeshraniční
spolupráci spolufinancovat z vnitrostátních prostředků. Země se
tak s programy budou lépe ztotožňovat, zvýší se dostupné finanční
zdroje a usnadní se zapojení místních hráčů.
(12)
Přeshraniční spolupráce bude podle
potřeby přispívat k provádění stávajících a budoucích
makroregionálních strategií.
(13)
Podpora, jež se bude poskytovat sousedním
rozvojovým zemím v rámci vytyčeném evropskou politikou sousedství, by
měla být konzistentní s cíli a zásadami vnějších politik Unie,
zejména pak její rozvojové politiky včetně „evropského konsensu:
společného prohlášení o evropské rozvojové politice“ přijatého Radou
a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě, Evropským
parlamentem a Komisí dne 22. prosince 2005.
(14)
Z hlediska vztahů se středomořskými
sousedy ze severní Afriky má význam společná strategie EU-Afrika.
(15)
Unie a její členské státy by měly zlepšit
soudržnost a doplňkovost svých politik spolupráce se třetími
zeměmi. Aby se zajistilo, že spolupráce Unie a členských států
se budou vzájemně doplňovat a posilovat, je vhodné zajistit
společné programování, k němuž by se mělo přistupovat
vždy, když to bude možné a relevantní.
(16)
Podpora Unie podle tohoto nařízení by
měla být v zásadě v souladu s příslušnými vnitrostátními,
regionálními či místními strategiemi a opatřeními partnerských zemí.
(17)
V zemích sousedství, kde je jedním z klíčových
politických cílů sblížení s pravidly a normami Unie, má Evropská unie
pro realizaci této podpory nejlepší pozici. Určitá specifická podpora
může být poskytována pouze na úrovni Unie.
(18)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž
podpory posílené politické spolupráce a postupné ekonomické integrace mezi
Evropskou unií a sousedními zeměmi, nelze uspokojivě dosáhnout na
úrovni členských států, a může jich být, s ohledem na rozsah
akce, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření
v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném
článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je
nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(19)
Vnější podpora Evropské unie je spojena s
rostoucími finančními potřebami, avšak hospodářská a
rozpočtová situace Unie omezuje zdroje, jež jsou pro tuto podporu k dispozici.
Komise proto musí usilovat o to, aby se s dostupnými zdroji nakládalo co
nejúčinněji, a to využíváním finančních nástrojů s pákovým
efektem. Ten by se mohl zvýšit, pokud by se umožnilo jednorázově a
opakovaně využívat prostředků investovaných a vytvořených
finančními nástroji.
(20)
Jedním z největších problémů, kterým Unie
čelí, je boj se změnou klimatu a v tomto ohledu jsou zapotřebí
naléhavá opatření na mezinárodní úrovni. Vzhledem k tomu, že Komise ve
svém sdělení o víceletém finančním rámci z června 2011
formulovala záměr navýšit podíl prostředků, jež jsou v
rozpočtu Unie vyhrazeny na výdaje související s klimatem, alespoň na
20 %, toto nařízení by mělo k splnění tohoto cíle
přispět.
(21)
Průřezovým cílem všech kroků
podniknutých podle tohoto nařízení by měla být rovnost žen a
mužů a boj proti diskriminaci.
(22)
Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými
partnery po celém světě důstojnou práci, jakož i ratifikaci a
účinné provádění mezinárodně uznávaných norem v oblasti práce a
mnohostranných dohod o životním prostředí.
(23)
Finanční zájmy Evropské unie by měly být
chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém
cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování
nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo
nesprávně použitých finančních prostředků
a případných sankcí. Tato opatření se budou provádět v
souladu s platnými dohodami uzavřenými s mezinárodními organizacemi a
třetími zeměmi.
(24)
Za účelem terminologického sjednocení s
evropskou územní spoluprací by se měly prováděcí dokumenty pro
programy přeshraniční spolupráce nazývat společnými
operačními programy.
(25)
Aby toto nařízení mohlo pohotově odrážet
výsledky politických rozhodnutích Rady, Komise by měla být zmocněna k
přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem
290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o aktualizaci seznamu
přijímajících zemí v příloze tohoto nařízení.
(26)
Ačkoli společná pravidla a postupy pro provádění
unijních nástrojů pro vnější činnost jsou stanoveny
nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/… ze dne …[15] (dále
jen „společné prováděcí nařízení“), Komise by měla být
zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s
článkem 290 Smlouvy, pokud jde o přijímání zvláštních
prováděcích opatření nutných pro mechanismy přeshraniční
spolupráce stanovené v hlavě III tohoto nařízení. Obzvláště
důležité je, aby Komise během přípravných prací vedla
odpovídající konzultace, a to i s odborníky. Při přípravě
a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla
dále zajistit současné, včasné a náležité předávání
příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Prováděcí pravomoci by se měly v zájmu
zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení
svěřit Komisi.
(28)
Prováděcí pravomoci související s čl. 7
odst. 1, 2 a 3 a čl. 9 odst. 1 by měly být vykonávány v souladu
s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011
ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí[16].
S ohledem na jejich povahu, zejména pak na jejich politickou orientaci
nebo finanční dopady, by se měl při přijímání těchto
prováděcích aktů v zásadě používat přezkumný postup;
výjimkou by byla pouze opatření malého finančního rozsahu.
(29)
Organizace a fungování Evropské služby pro
vnější činnost jsou popsány v nařízení Rady 2010/427/EU.
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Hlava I. CÍLE A ZÁSADY
Článek 1
Obecný cíl a oblast působnosti
1.
Cílem Unie je navázáním zvláštního vztahu
vytvořit prostor prosperity a dobrých sousedských vztahů, jehož
součástí by byly Evropská unie a země a území uvedené v příloze
tohoto nařízení (dále jen „partnerské země“).
2.
Podpory Unie podle tohoto nařízení se využívá k
prospěchu partnerských zemí a může se využívat i k
společnému prospěchu partnerských zemí a EU.
3.
Finanční prostředky Unie se mohou
rovněž používat, aby se Ruské federaci umožnila účast v
přeshraniční spolupráci a příslušných programech pro více zemí,
a reflektovalo se tak zvláštní postavení, které má tato země jako
soused Unie i jako strategický partner v regionu.
Článek 2
Zvláštní cíle unijní podpory
1.
Podpora podle tohoto nařízení má napomáhat posílené
politické spolupráci a postupné hospodářské integraci mezi Unií a
partnerskými zeměmi, zejména pak provádění dohod o partnerství a
spolupráci, dohod o přidružení nebo jiných stávajících a budoucích dohod,
jakož i společně sjednaných akčních plánů.
2.
Podpora Unie by se měla soustřeďovat
zejména na:
(a)
podporu lidských práv a základních svobod, právního
státu a zásad rovnosti, na zavádění pevné a udržitelné demokracie, na
podporu řádné správy věcí veřejných a na budování prosperující
občanské společnosti včetně sociálních partnerů;
(b)
postupnou integraci do vnitřního trhu Unie a
na posílenou odvětvovou a meziodvětvovou spolupráci, mimo jiné
prostřednictvím sbližování a sjednocování právních a správních
předpisů s předpisy Unie a dalšími příslušnými
mezinárodními standardy, na související budování institucí a na investice,
zejména do propojování;
(c)
vytváření podmínek pro řádně
řízenou mobilitu osob a na podporu mezilidských kontaktů;
(d)
všestranný a udržitelný rozvoj podporující
začleňování, na mýcení chudoby, mimo jiné prostřednictvím
rozvoje soukromého sektoru; na podporu vnitřní hospodářské, sociální
a územní soudržnosti, rozvoje venkova, opatření v oblasti klimatu a
odolnosti vůči pohromám;
(e)
budování důvěry a další opatření
přispívající k bezpečnosti, jakož i na předcházení
konfliktů a jejich řešení;
(f)
podporu spolupráce na úrovni subregionů,
regionů a celého sousedství a podporu přeshraniční
spolupráce.
3.
Dosahování těchto cílů se měří
především pomocí příslušných pravidelných zpráv EU o provádění
politiky, v případě odst. 2 písm. a), d) a e) pomocí příslušných
ukazatelů stanovených mezinárodními organizacemi a jinými významnými
subjekty, v případě odst. 2 písm. b), c) a d) se posuzuje
přijímání právního rámce EU partnerskými zeměmi a v případě
odst. 2 písm. c) a f) se zvažuje počet příslušných relevantních dohod
a opatření v oblasti spolupráce. Mezi ukazatele patří mimo jiné
náležitě monitorované demokratické volby, úroveň korupce, obchodní
toky a ukazatele umožňující měření vnitřních
hospodářských rozdílů včetně míry zaměstnanosti.
4.
Podpory Unie lze využívat i v jiných oblastech,
je-li to v souladu s celkovými cíli evropské politiky sousedství.
Článek 3
Politický rámec
1.
Zastřešující politický rámec pro programování
a provádění unijní podpory podle tohoto nařízení vytvářejí
dohody o partnerství a spolupráci, dohody o přidružení a jiné
stávající nebo budoucí dohody o navázání vztahů s partnerskými
zeměmi, příslušná sdělení, závěry Rady a usnesení
Evropského parlamentu, jakož i příslušné závěry ministerských
schůzek s partnerskými zeměmi.
2.
Klíčovým opěrným bodem pro stanovování
priorit pro unijní podporu jsou společně dohodnuté akční plány
nebo jiné odpovídající dokumenty mezi partnerskými zeměmi a Unií.
3.
V případech, kdy žádné dohody uvedené v
odstavci 1 mezi Unií a partnerskými zeměmi neexistují, se může
podpora Unie poskytnout, pokud se ukáže, že je z hlediska cílů unijní
politiky užitečná, přičemž tato podpora se pak programuje
na základě těchto cílů s přihlédnutím k potřebám
dané země.
Článek 4
Diferenciace, partnerství a spolufinancování
1.
U podpory, kterou Unie poskytuje podle tohoto
nařízení jednotlivým partnerským zemím, se rozlišuje forma a výše podle
míry, do jaké se daná partnerská země zavázala k reformám, a podle toho,
jak v jejich provádění pokračuje. V této diferenciaci se odráží
ambice, které má daná země ve vztahu k partnerství s Unií, její pokrok v
budování pevné a udržitelné demokracie a v plnění dohodnutých reformních
cílů, její potřeby a kapacity a potenciální dopad podpory ze strany
Unie.
2.
Podpora, kterou Unie
poskytuje podle tohoto nařízení, se v zásadě stanovuje v partnerství
s příjemci. Do tohoto partnerství jsou
podle potřeby zapojeny vnitrostátní, regionální a místní orgány,
další zúčastněné strany, občanská společnost, sociální
partneři a jiné nestátní subjekty, které se v rámci něho podílejí na
přípravě, provádění a monitorování unijní podpory.
3.
Unijní podporu podle
tohoto nařízení v zásadě spolufinancují partnerské země z veřejných
finančních prostředků, příspěvků
příjemců nebo jiných zdrojů. Stejný
princip platí pro spolupráci s Ruskou federací, zejména v souvislosti s
programy uvedenými v čl. 6 odst. 1 písm. c).
Od požadavků na spolufinancování lze upustit v řádně
odůvodněných případech, a pokud je to nezbytné pro podporu
rozvoje občanské společnosti a nestátních subjektů, aniž by tím
bylo dotčeno plnění ostatních podmínek stanovených ve finančním
nařízení.
Článek 5
Soudržnost a koordinace dárců
1.
Při provádění tohoto nařízení se
zajistí soudržnost s ostatními oblastmi vnější činnosti Unie, jakož i
s dalšími příslušnými unijními politikami. Opatření financovaná podle
tohoto nařízení, včetně opatření řízených Evropskou
investiční bankou, za tímto účelem vycházejí z dokumentů o politice
spolupráce popsaných v čl. 3 odst. 1 a 2 a také z konkrétních
zájmů, politických priorit a strategií Unie. Tato opatření respektují závazky vyplývající z
mnohostranných dohod a mezinárodních úmluv, jejichž jsou Unie a partnerské
země stranami.
2.
Komise, členské
státy a Evropská investiční banka zajistí soudržnost mezi podporou
poskytovanou podle tohoto nařízení a jinou podporou poskytovanou Unií,
členskými státy a Evropskou investiční bankou.
3.
Unie a členské
státy koordinují své příslušné programy podpory, aby se zvýšila efektivita
a účinnost poskytování podpory a politického dialogu, v souladu se
zavedenými zásadami pro posilování operativní koordinace v oblasti vnější
pomoci a pro harmonizaci politik a postupů.
Koordinace zahrnuje pravidelné konzultace a časté výměny
důležitých informací v průběhu různých fází cyklu
podpory, zejména v terénu, a může vést ke společnému
programování, delegované spolupráci a/nebo ujednáním o přenosu.
4.
Unie podniká ve spolupráci s členskými státy
nezbytné kroky pro zajištění řádné koordinace a spolupráce s
mnohostrannými a regionálními organizacemi a subjekty, včetně
evropských finančních institucí, mezinárodních finančních institucí;
agentur, fondů a programů OSN, soukromých a politických nadací a
dárců mimo Evropskou unii.

Hlava II. ORIENTAČNÍ PROGRAMOVÁNÍ A
PŘIDĚLOVÁNÍ PROSTŘEDKŮ
Článek 6
Druh programů
1.
Unie poskytuje podporu podle tohoto nařízení v
rámci těchto programů:
a)      dvoustranných programů, kde se
podpora poskytuje jedné partnerské zemi;
b)      programů pro více zemí
zaměřených na problémy, jež jsou společné pro všechny partnerské
země nebo pro několik z nich, a na regionální a subregionální
spolupráci mezi dvěma či více partnerskými zeměmi,
přičemž týkat se mohou i spolupráce s Ruskou federací;
c)      programů přeshraniční
spolupráce zaměřených na spolupráci, jež probíhá mezi jedním či
více členskými státy na straně jedné a jednou či více
partnerskými zeměmi a/nebo Ruskou federací na straně druhé a je
realizována podél společné vnější hranice EU.
2.
Podpora poskytovaná Unií podle tohoto nařízení
se provádí v souladu se společným prováděcím nařízením.
Článek 7
Programování a orientační přidělování prostředků na
orientační programy pro jednotlivé země a pro více zemí
1.
V zemích, kde existují dokumenty uvedené v čl.
3 odst. 2, se v souladu s přezkumným postupem podle čl. 15 odst.
3 společného prováděcího nařízení přijme komplexní a
víceletý jednotný rámec pro podporu. Tento rámec posoudí pokrok, jehož se
dosáhlo ve vztahu k rámci politiky, a stanoví priority pro unijní podporu,
vybrané především z priorit, které jsou zahrnuty v dokumentech uvedených v
čl. 3 odst. 2 a ve strategiích či plánech partnerských zemí a u
kterých pravidelné hodnocení ze strany Komise poukázalo na potřebu
podpory. Jednotný rámec pro podporu rovněž orientačně stanoví
výši jejich financování. Doba platnosti rámce odpovídá době platnosti
příslušného dokumentu uvedeného v čl. 3 odst. 2.
2.
V zemích, kde dokumenty uvedené v čl. 3 odst.
2 neexistují, se v souladu s přezkumným postupem podle čl. 15
odst. 3 společného prováděcího nařízení přijme komplexní
programovací dokument včetně strategického programu a víceletého
orientačního programu. Ten definuje
strategii pro reakci Unie na základě rozboru situace v dotyčné zemi a
na základě jejích vztahů s Unií, na základě strategií či
plánů partnerských zemí, priorit pro unijní podporu a orientační výše
financování v rozčlenění podle priorit.
Programovací dokument platí pro odpovídající víceleté období.
3.
U programů pro více zemí se v souladu s
přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3 společného
prováděcího nařízení přijme komplexní programovací dokument
včetně strategického programu a víceletého orientačního
programu. Tento programovací dokument vymezí
priority pro unijní podporu v daném regionu či subregionu a orientační
výši financování v rozčlenění podle priorit.
Programovací dokument platí pro odpovídající víceleté období.
4.
Dokumenty jednotného rámce pro podporu uvedené v
odstavci 1 se v případě potřeby přezkoumávají a mohou být
revidovány v souladu s přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3
společného prováděcího nařízení. Programovací dokumenty uvedené
v odstavcích 2 a 3 se přezkoumávají v polovině období nebo vždy v
případě potřeby a mohou být revidovány v souladu s týmž
postupem.
5.
Finanční příspěvky na programy pro
jednotlivé země a pro více zemí se určují za použití
průhledných a objektivních kritérií, do nichž se promítá zásada
diferenciace uvedená v čl. 4 odst. 1.
6.
Je-li to nutné k efektivnějšímu provádění
opatření k společnému prospěchu Unie i partnerských zemí (v
oblastech jako nadnárodní spolupráce a propojování), financování podle tohoto
nařízení lze sloučit s financováním z jiných relevantních unijních
nařízení zřizujících finanční nástroje. O tom, který jediný
soubor pravidel se bude na provádění vztahovat, rozhodne v takovém
případě Komise.
7.
Členské státy a jiní dárci, kteří se
zavázali, že budou svou podporu společně programovat s EU, se
zapojují do programovacího procesu. Programovací dokumenty mohou také podle
potřeby upravit jejich příspěvek.
8.
Pokud se členské státy a jiní dárci zavázali k
společnému programování své podpory, jednotný rámec pro podporu uvedený v
odstavci 1 a programovací dokumenty uvedené v odstavcích 2 a 3 mohou být
nahrazeny společným víceletým programovacím dokumentem, a to za podmínky,
že bude splňovat požadavky stanovené těmito ustanoveními.
9.
V případě krizí či ohrožení
demokracie, právního státu, lidských práv a základních svobod nebo v
případě přírodních či člověkem způsobených
katastrof mohou být programovací dokumenty podrobeny přezkumu ad hoc.
Tento nouzový přezkum má zajistit zachování soudržnosti mezi unijní
podporou poskytovanou podle tohoto nařízení a podporou poskytovanou podle
jiných unijních finančních nástrojů. Nouzový přezkum může
vést k přijetí revidovaných programovacích dokumentů. V takovém
případě Komise revidované programovací dokumenty zašle do jednoho
měsíce od jejich přijetí pro informaci Evropskému parlamentu a
Radě.

Hlava III. PŘESHRANIČNÍ
SPOLUPRÁCE
Článek 8
Zeměpisná způsobilost
1.
Programy přeshraniční spolupráce uvedené
v čl. 6 odst. 1 písm. c) lze založit:
(a)
na pozemních hranicích, v územních jednotkách
odpovídajících úrovni NUTS 3 nebo podobných podél pozemních hranic mezi
členskými státy a partnerskými zeměmi a/nebo Ruskou federací;
(b)
na námořních hranicích, v územních jednotkách
odpovídajících úrovni NUTS 3 nebo podobných podél námořních hranic mezi
členskými státy a partnerskými zeměmi a/nebo Ruskou federací, pokud
je na vzdálenost nedělí více než 150 km, aniž by tím byly dotčeny
potenciální úpravy nutné pro zajištění soudržnosti a návaznosti
opatření v oblasti spolupráce;
(c)
v přímořských oblastech, v
pobřežních územních jednotkách odpovídajících úrovni NUTS 2 nebo
podobných, jež leží u moře společného členským státům a
partnerským zemím a/nebo Ruské federaci.
2.
V zájmu zajištění návaznosti stávajících
režimů spolupráce a v jiných odůvodněných případech lze
zapojení do přeshraniční spolupráce povolit i územním jednotkám, jež
přiléhají k územním jednotkám uvedeným v odstavci 1.
3.
V řádně odůvodněných
případech se do přeshraniční spolupráce mohou zapojit i velká
společenská, hospodářská či kulturní střediska, která ke
způsobilým územním jednotkám nepřiléhají, a to za podmínky, že jejich
účast přispěje k cílům vytyčeným v programovacím
dokumentu.
4.
Při zakládání programů podle odst. 1
písm. b) může Evropská komise po dohodě s partnery navrhnout,
aby se zeměpisná způsobilost rozšířila na celou územní jednotku
úrovně NUTS 2, na jejímž území se nachází územní jednotka úrovně NUTS
3.
Článek 9
Programování a přidělování prostředků na přeshraniční
spolupráci
1.
Připraví se programovací dokument, jehož
účelem je definovat:
a)       strategické cíle, které má
přeshraniční spolupráce sledovat;
b)       seznam společných operačních
programů, které budou založeny;
c)       orientační rozčlenění
zdrojů mezi programy na pozemních a námořních hranicích uvedené v
čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) a programy v přímořských oblastech
uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. c);
d)       orientační víceleté
příspěvky na každý společný operační program;
e)       územní jednotky, jež jsou způsobilé
k účasti v každém společném operačním programu, a regiony a
střediska uvedené v čl. 8 odst. 2, čl. 8 odst. 3 a čl. 8
odst. 4;
f)        orientační příspěvek
určený podle potřeby na podporu opatření k budování
horizontálních kapacit a na podporu vytváření sítí a výměny
zkušeností mezi programy;
g)       příspěvky do nadnárodních
programů zřízených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady
(EU) č. […] o zvláštních ustanoveních na podporu cíle evropské územní
spolupráce z Evropského fondu pro regionální rozvoj[17], na
nichž se podílejí partnerské země a/nebo Ruská federace.
Programovací dokument pokryje období sedmi let a
Komise ho přijme v souladu s přezkumným postupem uvedeným v
čl. 15 odst. 3 společného prováděcího nařízení.
Přezkum programovacího dokumentu se provede v polovině období nebo
vždy v případě potřeby a dokument může být podroben revizi
v souladu s týmž postupem uvedeným ve zmíněném článku.
2.
Společné operační programy jsou
spolufinancovány z Evropského fondu pro regionální rozvoj. Celková výše
příspěvku z Evropského fondu pro regionální rozvoj se určí podle
čl. 4 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. […][o zvláštních ustanoveních na podporu cíle evropské územní
spolupráce z Evropského fondu pro regionální rozvoj][18]. Na
využití příspěvku se vztahují ustanovení tohoto nařízení.
3.
Společné operační programy mohou být
spolufinancovány z nástroje předvstupní pomoci, pokud se jich účastní
země, jež jsou z hlediska předvstupního nástroje způsobilé. Na
využití spolufinancovaných prostředků se vztahují ustanovení tohoto
nařízení.
4.
Orientační finanční příspěvky
na společné operační programy se odvíjejí v prvé řadě od
počtu obyvatel ve způsobilých oblastech. Při určování
orientačních příspěvků je možné provést úpravy, aby se
zohlednila potřeba vyváženosti mezi příspěvky z Evropského
fondu pro regionální rozvoj a příspěvky poskytovanými z rozpočtu
tohoto nástroje, jakož i další faktory ovlivňující intenzitu spolupráce,
např. konkrétní vlastnosti hraničních oblastí a jejich schopnost,
pokud jde o správu a absorpci unijní podpory.
Článek 10
Společné operační programy
1.
Přeshraniční spolupráce se provádí
prostřednictvím víceletých společných operačních programů,
které se vztahují na spolupráci na jedné či více hranicích a zahrnují
víceletá opatření, jež sledují jednotný soubor priorit a mohou se
provádět za podpory Unie. Společné operační programy vycházejí z
programovacího dokumentu uvedeného v článku 9. Jejich součástí je
souhrnný popis řídicích a kontrolních systémů, které pokrývají
prvky uvedené v čl. 11 odst. 2 a čl. 12 odst. 2.
2.
Společné operační programy pro pozemní a
námořní hranice se zakládají pro jednotlivé hranice na vhodné územní
úrovni a zahrnují způsobilé územní jednotky jednoho nebo více
členských států a jedné nebo více partnerských zemí a/nebo Ruské
federace.
3.
Společné operační programy pro
přímořské oblasti jsou mnohostranné, zakládají se na vhodné územní
úrovni a zahrnují způsobilé územní jednotky, které leží při
moři, jež je společné několika zúčastněným zemím, mezi
nimi nejméně jednomu členskému státu a jedné partnerské zemi a/nebo
Ruské federaci. Mohou zahrnovat dvojstranné činnosti podporující
spolupráci mezi jedním členským státem a jednou partnerskou zemí a/nebo
Ruskou federací.
4.
Zúčastněné země do jednoho roku od
schválení programovacího dokumentu uvedeného v článku 9 společně
předloží Komisi návrhy společných operačních programů.
Komise každý společný operační program přijme po posouzení jeho
souladu s tímto nařízením, programovacím dokumentem a prováděcími
pravidly.
5.
Regiony, které se nacházejí v jiných zemích, než
jsou partnerské země, Ruská federace nebo členské státy, a které
přiléhají ke způsobilým regionům definovaným v čl. 8 odst.
1 písm. a) a b) nebo leží při společném moři, kde se zakládá
společný operační program, mohou být do společného
operačního programu zahrnuty a přijímat podporu Unie za podmínek
stanovených v programovacím dokumentu uvedeném v článku 9.
6.
Komise a zúčastněné země
přijmou vhodná opatření, aby zajistily, že programy v přímořských
oblastech založené podle tohoto nařízení a nadnárodní programy spolupráce
založené podle nařízení (EU) č. [….], jež se z hlediska
zeměpisného krytí částečně překrývají, se budou plně
doplňovat a vzájemně posilovat.
7.
Společné operační programy mohou být z
podnětu zúčastněných stran nebo Komise revidovány např.
kvůli:
—     změnám v prioritách spolupráce,
socioekonomickému vývoji,
—     výsledkům v provádění
dotčených opatření a výsledkům monitorovacího a hodnotícího
procesu,
—     potřebě přerozdělit
zdroje a přizpůsobit výši dostupných prostředků.
8.
Po přijetí
společných operačních programů uzavře Komise s partnerskými
zeměmi a/nebo Ruskou federací dohodu o financování. Ta obsahuje právní ustanovení potřebná pro provádění
společných operačních programů a mohou ji podepsat i ostatní
zúčastněné země a řídicí orgán uvedený v čl. 12 odst.
2 písm. c).
Bude-li to nutné, zúčastněné země a
řídicí orgán uzavřou memorandum o porozumění, kterým
stanoví, jaké mají zúčastněné země konkrétní finanční
povinnosti.
9.
Společný operační program o více než
jedné partnerské zemi je založen, podepíše-li dohodu o financování alespoň
jedna partnerská země. Další partnerské země, na které se
založený program vztahuje, se mohou k programu připojit kdykoli podpisem
dohody o financování.
10.
Jestliže se
zúčastněná země rozhodne určitý společný operační
program spolufinancovat, program objasní ujednání o poskytování, využívání a
monitorování tohoto spolufinancování. Související
dohodu o financování podepíší všechny zúčastněné země.
11.
Společné operační programy mohou
rovněž stanovit finanční příspěvek z nástrojů a do
nástrojů, který by bylo možné za podmínek platných pro tyto nástroje
kombinovat s granty, pokud bude toto napomáhat plnění priorit těchto
programů.
12.
Podle zásady partnerství zúčastněné
země pro unijní podporu společně vyberou činnosti, jež jsou
v souladu s prioritami a opatřeními společného operačního
programu.
13.
Ve zvláštních a
řádně odůvodněných případech, pokud
a) není možné předložit společný
operační program v důsledku problémů vzniklých ve vztazích mezi
zúčastněnými zeměmi nebo mezi Evropskou unií a partnerskou zemí
nebo
b) zúčastněné země nepředloží
Komisi nejpozději do 30. června 2017 společný operační
program
nebo
c) žádná z partnerských zemí, na něž se
program vztahuje, nepodepíše do konce roku následujícího po přijetí
programu příslušnou dohodu o financování,
učiní Komise po konzultacích s dotčeným
členským státem nebo státy kroky nezbytné k tomu, aby mohl tento členský
stát nebo státy využít příspěvku z Evropského fondu pro
regionální rozvoj na společný operační program podle čl. 4 odst.
7 a 8 nařízení (EU) č. [...].
14.
Rozpočtové závazky na činnosti nebo
programy v rámci přeshraniční spolupráce, které trvají déle než jeden
rozpočtový rok, mohou být rozděleny na roční splátky v průběhu
několika let.
Článek 11
Řízení společných operačních programů
1.
Společné operační programy se v
zásadě provádějí ve sdíleném řízení s členskými státy.
Zúčastněné země mohou rovněž navrhnout provádění v
nepřímém řízení, a to subjektem uvedeným ve finančním
nařízení a v souladu s prováděcími pravidly zmíněnými v čl.
12 odst. 2.
2.
Komise se na základě dostupných informací
ujistí, že daný členský stát (v případě sdíleného řízení)
nebo daná partnerská země či mezinárodní organizace (v
případě nepřímého řízení) zavedly a provozují systémy
řízení a kontroly, které jsou v souladu s finančním nařízením,
tímto nařízením a s jeho prováděcími pravidly uvedenými čl. 12
odst. 2.
Dotčené členské státy, partnerské
země a mezinárodní organizace zaručí účinné fungování svých
systémů řízení a kontroly, legalitu a řádnost
uskutečněných operací a dodržování zásady řádného
rozpočtového řízení. Jsou odpovědné za řízení a kontrolu
programů.
Komise může vyžadovat, aby daný členský
stát nebo daná partnerská země či mezinárodní organizace
prošetřovaly stížnosti podané Komisi v souvislosti s výběrem
či prováděním operací podporovaných podle této hlavy nebo v
souvislosti s fungováním systému řízení a kontroly.
3.
Aby se mohlo odpovídajícím způsobem
připravit provádění společných operačních programů,
výdaje vynaložené po předložení těchto programů Komisi jsou
způsobilé nejdříve počínaje 1. lednem 2014.
4.
Jestliže je způsobilost omezena v souladu s
čl. 8 odst. 7 společného prováděcího nařízení, subjekt
uvedený v odstavci 1, který může zahájit výzvy k předkládání
návrhů a nabídek, je v takovém případě v souladu s čl. 9
odst. 3 společného prováděcího nařízení oprávněn
přijímat zájemce a uchazeče z nezpůsobilých zemí jakožto
způsobilé předkladatele nebo přijímat zboží nezpůsobilého
původu.
Článek 12
Prováděcí pravidla pro přeshraniční spolupráci
1.
Prováděcí pravidla, jež stanoví konkrétní
ustanovení pro provádění této hlavy, se přijmou pomocí aktu v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 14.
2.
Prováděcí
pravidla zahrnují ustanovení:
(a)
o míře a způsobech spolufinancování;
(b)
o přípravě, upravování a uzavírání
společných operačních programů;
(c)
o úloze a funkci programových struktur:
společného monitorovacího výboru, řídicího orgánu a jeho
společného technického sekretariátu a společných výběrových
komisí včetně jejich postavení, účinné identifikace,
odpovědnosti a povinností, popisu systémů řízení a kontroly
a podmínek pro technické a finanční řízení unijní podpory
včetně způsobilosti výdajů;
(d)
o postupech pro zpětné získávání
prostředků a o monitorování a hodnocení;
(e)
o propagačních a informačních
činnostech a
(f)
o sdíleném a nepřímém řízení, jak je
uvedeno v čl. 6 odst. 2 společného prováděcího nařízení.

Hlava IV. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Aktualizace přílohy
Seznam přijímajících zemí v příloze
tohoto nařízení se může aktualizovat v návaznosti na politická
rozhodnutí Rady o oblasti působnosti politiky sousedství. Úprava
přílohy se přijímá prostřednictvím aktu v přenesené
pravomoci v souladu s článkem 14.
Článek 14
Výkon přenesené pravomoci
1.
Pravomoci uvedené v článcích 12 a 13 jsou
přeneseny na dobu platnosti tohoto nařízení.
2.
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
pravomocí kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení
pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinnosti dnem následujícím
po vyhlášení rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo
k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn.
Nedotýká se platnosti žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou
již platné.
3.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise
neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
4.
Přijatý akt v přenesené pravomoci vstoupí
v platnost pouze tehdy, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve
lhůtě dvou měsíců od chvíle, kdy jim byl akt oznámen,
námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této
lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu
Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva
měsíce.
Článek 15
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro evropský nástroj
sousedství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
Článek 16
Účast třetích zemí, které nejsou uvedeny v příloze
1.
V řádně odůvodněných
případech a v zájmu zajištění soudržnosti a účinnosti unijního
financování nebo v zájmu podpory regionální či meziregionální spolupráce
se Komise může rozhodnout, že způsobilost opatření rozšíří
i na země, území a regiony, jež by jinak k financování způsobilé
nebyly. Do postupů provádějících taková opatření se bez ohledu
na ustanovení čl. 8 odst. 1 společného prováděcího nařízení
mohou zapojit fyzické a právnické osoby z dotyčných zemí, území a regionů.

2.
Tato možnost může být stanovena v programovacích
dokumentech uvedených v článku 7.
Článek 17
Pozastavení
unijní podpory
Aniž jsou dotčena ustanovení o
pozastavení pomoci v dohodách o partnerství a spolupráci a v dohodách
o přidružení uzavřených s partnerskými zeměmi a regiony, pokud
některá partnerská země nedodrží zásady demokracie, právního státu a
úcty k lidským právům a základním svobodám, Unie tuto zemi vyzve ke
konzultacím zaměřeným na nalezení řešení přijatelného pro
obě strany, s výjimkou zvláště naléhavých případů. Jestliže
konzultace s dotyčnou zemí k řešení přijatelnému pro
obě strany nevedou, jsou zamítnuty nebo se jedná o zvlášť
naléhavý případ, Rada může podniknout příslušná opatření v
souladu s čl. 215 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, jež mohou
zahrnovat úplné či částečné pozastavení unijní podpory.
Článek 18
Finanční referenční částka
1.
Na provádění tohoto nařízení v období
2014–2020 se vyhradí finanční prostředky ve výši
18 182 300 000 EUR (běžné ceny). Až 5 % z těchto
finančních prostředků se přidělí na programy
přeshraniční spolupráce uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. c).
2.
Prostředky na každý rok schvaluje rozpočtový
orgán v rámci limitů finančního rámce.
3.
Jak se uvádí v čl. 13 odst. 2 nařízení o
„Erasmu pro všechny“, za účelem podpory mezinárodního rozměru
vysokoškolského vzdělávání bude přidělena orientační
částka ve výši 1 812 100 000 EUR z různých vnějších nástrojů
(finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje
sousedství, nástroje předvstupní pomoci, nástroje partnerství a Evropského
rozvojového fondu) na opatření v oblasti obousměrné studijní mobility
se zeměmi mimo EU a na spolupráci a politický dialog s
orgány/institucemi/organizacemi z těchto zemí. Využití těchto
prostředků se řídí ustanoveními nařízení o „Erasmu po
všechny“.
Prostředky se poskytnou ve 2 víceletých
příspěvcích, z nichž první vykryje první 4 roky a druhý zbývající 3. Toto
financování se podle potřeb a priorit zjištěných v dotyčných
zemích promítne do víceletého orientačního programování těchto
nástrojů. Za závažných a nepředpokládaných okolností nebo v
případě významných politických změn lze příspěvky
přehodnotit v souladu s vnějšími prioritami EU.
Článek 19
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu
s rozhodnutím Rady (EU) č. 2010/427/EU o organizaci a fungování
Evropské služby pro vnější činnost.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda/předsedkyně                                   předseda/předsedkyně
PŘÍLOHA
Partnerské země podle článku 1
Alžírsko
Arménie
Ázerbájdžán
Bělorusko
Egypt
Gruzie
Izrael
Jordánsko
Libanon
Libye
Moldavská republika
Maroko
okupované palestinské území
Sýrie
Tunisko
Ukrajina
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
EVROPSKÝ NÁSTROJ SOUSEDSTVÍ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název návrhu/podnětu
              1.2.    Příslušné
oblasti politik podle členění ABM/ABB
              1.3.    Povaha
návrhu/podnětu
              1.4.    Cíle

              1.5.    Odůvodnění
návrhu/podnětu
              1.6.    Doba
trvání akce a finanční dopad
              1.7.    Předpokládaný
způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
              2.1.    Pravidla
pro sledování a podávání zpráv
              2.2.    Systém
řízení a kontroly
              2.3.    Opatření
k zamezení podvodů a nesrovnalostí
              2.4.    Odhad
nákladů a přínosů kontrol
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU

              3.1.    Okruhy
víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
              3.2.    Odhadovaný
dopad na výdaje
              3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje
              3.2.2. Odhadovaný
dopad na operační prostředky
              3.2.3. Odhadovaný
dopad na prostředky správní povahy
              3.2.4. Soulad
se stávajícím víceletým finančním rámcem
3.2.5. Příspěvky třetích stran
              3.3.    Odhadovaný
dopad na příjmy
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO
NÁVRHY
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1         Název návrhu/podnětu
 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. XXX, kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství (ENS)
1.2.        Příslušné oblasti
politik podle členění ABM/ABB[19]
Hlava 19: Vnější
vztahy
Činnost 19 08: Evropská politika sousedství a vztahy s Ruskem
Název této rozpočtové kapitoly 19 08 odpovídá
stávající struktuře finančních nástrojů na období
2007–2013. Pro období 2014–2020 se navrhuje tutéž činnost 19 08 zachovat,
ale upravit název této kapitoly následovně:
19 08 : Evropský
nástroj sousedství
1.3.        Povaha návrhu/podnětu
x Návrh/podnět se týká nové akce
¨ Návrh/podnět se
týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[20]
¨Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce
¨ Návrh/podnět se
týká akce přesměrované na jinou akci
1.4.        Cíle
1.4.1.     Víceleté strategické cíle Komise
sledované návrhem/podnětem
Evropa ve světě: posilování naší
přítomnosti na světové scéně
1.4.2.     Specifické cíle a
příslušné aktivity ABM/ABB
Cílem evropské
politiky sousedství je vytvářet prostor prosperity a dobrých sousedských
vztahů na hranicích EU, a to zejména prostřednictvím posílených
politických vztahů, hospodářské integrace a úzké spolupráce v
řadě odvětví. V období 2014–2020 bude EU tyto cíle dále
podporovat účelovým finančním nástrojem – Evropským nástrojem
sousedství, jenž nahradí evropský nástroj sousedství a partnerství z roku
2006. Prostřednictvím evropského nástroje sousedství se budou
partnerům poskytovat finanční prostředky z rozpočtu EU.
Podpora
Společenství podle tohoto nařízení má napomáhat posílené politické
spolupráci a postupné hospodářské integraci mezi Evropskou unií a
partnerskými zeměmi, zejména pak provádění dohod o partnerství a
spolupráci, dohod o přidružení nebo jiných stávajících a budoucích dohod,
jakož i společně sjednaných akčních plánů.
Podpora Unie
se soustřeďuje zejména na:
a) podporu
lidských práv a základních svobod, právního státu a zásad rovnosti, na
zavádění pevné a udržitelné demokracie, na podporu řádné správy
věcí veřejných a na budování prosperující občanské
společnosti včetně sociálních partnerů;
b) postupnou
integraci do vnitřního trhu Unie a na posílenou odvětvovou a
meziodvětvovou spolupráci, mimo jiné prostřednictvím sbližování a
sjednocování právních a správních předpisů s předpisy Unie
a dalšími příslušnými mezinárodními standardy, na související budování
institucí a na investice, zejména do propojování;
c)
vytváření podmínek pro řádně řízenou mobilitu osob a pro
mezilidské kontakty na více úrovních;
d) všestranný
a udržitelný rozvoj podporující začleňování, na mýcení chudoby a
tvorbu pracovních míst, mimo jiné prostřednictvím rozvoje soukromého
sektoru; na podporu vnitřní hospodářské, sociální a územní
soudržnosti, rozvoje venkova, opatření v oblasti klimatu a odolnosti
vůči pohromám;
e) budování
důvěry a další opatření přispívající k bezpečnosti, jakož
i na předcházení konfliktů a jejich řešení;
f) spolupráci
na úrovni subregionů, regionů a celého sousedství a na
přeshraniční spolupráci.
Unijní podpory
lze využívat i v jiných oblastech, je-li to v souladu s celkovými cíli evropské
politiky sousedství.
Příslušné
činnosti ABM/ABB
U
činnosti 19 08 se změní název následovně: Evropský nástroj
sousedství
1.4.3.     Očekávané výsledky a
dopady
Upřesněte
účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
Souvislosti
Článek 8
Smlouvy o Evropské unii a nová vize evropské politiky sousedství, jež se
zaměřuje na demokracii, prosperitu a stabilitu v sousedství, na
blízkost sousedství a na diferencovaný přístup, který by byl pro každou
partnerskou zemi přínosný v míře odvislé od její konkrétní situace,
si žádají, aby se budoucí finanční nástroj pro sousedství uzpůsobil
zvýšeným ambicím obnovené evropské politiky sousedství. Potřeba změny
je o to větší, zváží-li se, že naplnění této vize není pro partnery
jednoduchým úkolem, neboť budou muset podniknout náročné a nákladné
reformy, před jejichž provedením nebude přínos zcela viditelný.
Budoucí
evropský nástroj sousedství by se měl soustřeďovat
především na hlavní cíle nové vize evropské politiky sousedství a
řešit konkrétní problémy a výzvy, které byly zjištěny v minulosti.
Sdělení s
názvem „Nový přístup k sousedství, jež prochází změnami“ rozvíjí
přístupy k východní Evropě a jižnímu Kavkazu, kde se bude dále
provádět Východní partnerství, a k jižnímu Středomoří v rámci
„partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu“.
Konkrétně
nabídkou „partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu“ se EU snaží
podpořit demokratickou transformaci, která započala v Egyptě a
Tunisku a může se rozšířit do dalších zemí jižního
Středomoří.
Při
strategickém přezkumu evropské politiky sousedství byly v loňském
roce nalezeny oblasti, kde lze politiku značně posílit. S ohledem na
transformaci v jižním Středomoří a velké ambice, které národy
těchto zemí vyjádřily ve vztahu k politické a hospodářské
změně, nabývá podpora EU na ještě zásadnějším významu, než
kdy dříve, a lze lépe identifikovat oblasti, kde by EU a partnerské
země mohly a měly odvádět lepší výsledky. Stejnou měrou je
pak Evropská unie stále odhodlána trvale podporovat reformní a
demokratizační procesy v celém sousedství, na východě i na jihu.
1.4.4.   Ukazatele
výsledků a dopadů
Upřesněte
ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
sledovat.
Toto
nařízení stanoví zásadní prvky a základ intervencí ze strany EU. Konkrétní
kroky jsou definovány víceletým programováním a ročními akčními
programy, jež upřesňují činnosti, které má EU provést,
včetně očekávaných výsledků a jejich zamýšleného dopadu.
Při této příležitosti se stanoví podrobné ukazatele pro sledování
provádění, pomocí nichž se bude přesně měřit pokrok
směrem k politickým cílům s přihlédnutím k zvláštnostem daného
opatření. Tyto ukazatele budou vycházet z výročních zpráv o pokroku v
provádění akčních plánů v rámci evropské politiky sousedství, ze
statistických údajů a/nebo z hodnocení nezávislých orgánů pokaždé,
když budou dostupné:
a)         Vyšší
míra dodržování lidskoprávních a demokratických norem se bude měřit
za použití údajů a statistik, které poskytnou nevládní organizace,
OSN a regionální subjekty o svobodě sdružování, projevu a shromažďování,
o svobodném tisku a médiích, náležitě sledovaných demokratických a věrohodných
volbách, o úrovni korupce, nezávislejším a účinnějším soudnictví a o
lepším demokratickém dohledu nad bezpečnostním sektorem. Za
připomínku stojí, že k dispozici nejsou žádné oficiální ukazatele pro
oblast lidských práv. Mnohé organizace však vypracovávají žebříčky,
které mohou ke zhodnocení situace posloužit, přičemž vyšší
(meziroční) umístění v nich je obvykle spojeno s pokrokem v určité
oblasti.
b)         Hlubší
integrace do vnitřního trhu EU se bude měřit mimo jiné
změnami v obchodních tocích v porovnání s výchozími hodnotami v roce
n=0 (údaje Eurostatu), pokrokem ve sbližování právních předpisů s
normami a standardy EU oproti dostupným výchozím hodnotám v roce n=0 a velmi
obecně pak počtem zemí, s nimiž byla uzavřena prohloubená a
komplexní dohoda o volném obchodu.
c)         Zvýšená
mobilita spojená s posílenou správou hranic a s lepším řízením migrace a
pokrok v navazování partnerství v oblasti mobility a v uzavírání dohod o
zjednodušení vízového režimu a o vízové liberalizaci se budou
měřit na základě dostupných statistik (Eurostatu a/nebo jiných
spolehlivých institucí) o turistickém ruchu, migračních tocích a
akademické/studentské migraci v roce n v porovnání s výchozími hodnotami v roce
n=0.
d)         Snižování
vnitřních hospodářských rozdílů, vyšší zaměstnanost, rozvoj
malých a středních podniků, politik a legislativy, zlepšení v
odborném vzdělávání a přípravě, majetková situace
zemědělských komunit a posílené zabezpečování potravin se bude
měřit za použití údajů z Eurostatu, OECD, Světové banky a
Rozvojového programu OSN a údajů z oficiálních statistik. Pracovat se bude
s pravidelně aktualizovanými údaji o zaměstnanosti (o
počtech, odvětvích, věku a pohlaví), o malých a středních
podnicích (jejich zakládání/rušení), o vzdělávání a rozložení bohatství,
které se budou srovnávat s výchozími hodnotami v roce n=0. Zvláštní pozornost
se bude v této souvislosti věnovat Giniho koeficientu (za účelem
vyhodnocování snížení či zvýšení rozdílů v příjmech).
e)         Intenzivnější
budování důvěry v oblastech konfliktů a pokrok v řešení
probíhajících konfliktů se budou hodnotit na základě skutečností
uvedených ve zprávách o pokroku.
f)          Užší
spolupráce mezi partnerskými zeměmi v pohraničí, posílený regionální dialog,
počet reakcí spolupráce na regionální problémy v různých oblastech,
počet společných postojů a společných aktivit, sociální a
hospodářský rozvoj pohraničí.
1.5.        Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.5.1.     Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
Vize
politiky a střednědobé cíle
Dlouhodobou vizí,
jež se prolíná evropskou politikou sousedství, je sousedství, ve kterém každá
partnerská země navazuje s EU vazby odvislé od jejích ambicí, potřeb
a kapacit. Z politického hlediska je součástí této představy nabídka
užší spolupráce s EU, včetně většího počtu společných
iniciativ zaměřených na globální otázky společného zájmu na
mezinárodních fórech. Z hlediska ekonomického je EU rovněž otevřena
hlubší hospodářské integraci, která povede k postupnému hospodářskému
začleňování do jejího vnitřního trhu. Unie také pomáhá
urychlovat udržitelný a začlenění podporující růst svých
sousedů, díky němuž by se v těchto zemích zvyšovala konkurenceschopnost
a energetická účinnost, vznikala by v nich důstojná pracovní místa a
země by snáze dosahovaly rozvojových cílů tisíciletí a lépe
prováděly nízkouhlíkovou rozvojovou strategii tak, aby se i ony podílely
na boji proti změně klimatu. Evropská unie by měla využívat
všechny své politiky v závislosti na vzájemných potřebách a zájmech a v
závislosti na míře, do jaké se jednotlivé země zaváží k reformám
a demokratizaci.
Cílem je posílit vzájemný závazek pečovat o spokojenost občanů
Evropy i sousedních zemích s politickou a hospodářskou situací,
neboť ta je nejlepší zárukou společné stability a prosperity.
Naplňování této vize bude v některých ohledech náročným úkolem.
Aby mohl být tento přístup přínosný, budou muset partnerské země
nejdříve vynaložit značné úsilí a výdaje na potřebné reformy. Na
straně EU je důležité, aby nebylo ohroženo bezproblémové fungování
vnitřního trhu a aby se zaručilo, že mobilita bude probíhat v
bezpečném prostředí.
Partnerské
země, jež podnikají rozhodné kroky k provedení politických a
hospodářských reforem, mohou v nadcházejících letech očekávat
uzavření dohod o přidružení v rámci Východního partnerství
(země na východě) nebo navázání partnerství pro demokracii a
sdílenou prosperitu (země na jihu). Tyto dohody a partnerství budou
spojeny se zvýšenou mobilitou a intenzivnějšími mezilidskými kontakty
(např. i na základě možných partnerství v oblasti mobility) a
hospodářskou integrací založenou na průmyslové spolupráci, rozvoji
malých a středních podniků, přímých zahraničních
investicích a posílených obchodních vztazích s EU (např. díky prohloubeným
a komplexním zónám volného obchodu a uzavření dalších dohod,
kupříkladu v oblasti zemědělství, služeb a usazování, či
díky sjednávání dohod o posuzování shody a akceptaci průmyslových
výrobků v prioritních odvětvích). Spojeny budou rovněž s
hlubší integrací jednotlivých odvětví (např. díky integraci do
celoevropského trhu s energií, díky účasti na mezinárodních trzích s
uhlíkem včetně přípravných kroků pro napojení na systém EU
pro obchodování s emisemi či díky zapojení do programů EU a
účasti na činnosti unijních agentur, které se budou řídit
možnostmi stanovenými v jednotlivých programech a obecnými zásadami pro
zapojování do činnosti agentur EU).
Nabídkou
partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu[21] se EU
konkrétně snaží podpořit demokratickou transformaci, která
započala v Egyptě a Tunisku a může se rozšířit i do dalších
zemí. Aby se mohly o demokratickou transformaci rozhodně zasazovat,
potřebují tyto země podporu, jež by jim pomohla reformovat instituce
a znovu uvést do pohybu hospodářský růst. Jejich občané také
musí vidět, že EU je v tomto podnětném, ale náročném období
transformace připravena pomáhat.
Evropský
nástroj sousedství by měl v rostoucí míře vycházet z jednotlivých
politik, uplatňovat diferencovanější přístup, zajišťovat
větší flexibilitu, důslednější podmíněnost a pobídky pro
nejpokročilejší země a přihlížet k ambicím jednotlivých
partnerství (např. jednání o prohloubených a komplexních zónách
volného obchodu). Provádění pomoci EU by se rovněž mohlo v rostoucí
míře přenášet na partnerské země za předpokladu, že budou
dodržována finanční pravidla Unie a budou chráněny její finanční
zájmy.
Financování
Do úrovně
financování nového evropského nástroje sousedství se promítají ambice
revidované evropské politiky sousedství. Na evropský nástroj sousedství se na
období 2014–2020 navrhuje přidělit částka 18 182 300 000 EUR v
běžných cenách.
Diferenciace
Úroveň
podpory ze strany EU se bude odvíjet od pokroku při budování a
upevňování demokracie a úcty k právnímu státu a od rychlosti reforem.
Čím více a rychleji určitá země pokročí ve svých
vnitřních reformách, tím více podpory z EU obdrží. Tato posílená podpora
by měla mít různé podoby, mj. navýšení finančních
prostředků pro sociální a hospodářský rozvoj, rozsáhlejší
programy pro budování institucí, širší přístup na trh, větší objem
prostředků z EIB na podporu investic či výraznější
usnadnění mobility. Tyto preferenční závazky budou záviset na
potřebách každé země a na regionálním kontextu a budou
zohledňovat, že zásadní reforma je spojena s vysokými
počátečními náklady. U zemí, v nichž k reformám nedošlo, EU
přehodnotí objem finančních prostředků či dokonce
financování sníží.
1.5.2.     Přidaná hodnota ze
zapojení EU
Na návrh je
třeba nazírat v celkovém kontextu obnovené evropské politiky sousedství,
jež partnerským zemím nabízí užší politickou spolupráci a hlubší
hospodářskou integraci v souladu s článkem 8 Lisabonské smlouvy.
Podstatou je sdílet s našimi sousedy zkušenosti z evropské integrace a
postupně je zapojovat do politik EU.
V zemích
sousedství, kde je jedním z klíčových politických cílů sblížení s
pravidly a normami EU, má Evropská unie pro realizaci této pomoci nejlepší
pozici. Určitou specifickou podporu, například v zájmu postupné
hospodářské integrace do vnitřního trhu EU a v zájmu přístupu do
schengenského prostoru či účasti na unijních programech, lze
poskytovat pouze na úrovni EU. Ve většině těchto zemí je
tak Evropská unie v oblasti spolupráce předním partnerem a její úlohu v
tomto směru obecně uznávají členské státy, mezinárodní
finanční instituce i ostatní dárci. Pomoc, kterou EU nabízí svým
sousedům při sbližování s unijními politikami, pravidly a normami, je
v partnerských zemích zapojených do evropské politiky sousedství klíčovým
motorem reformního procesu.
1.5.3.     Závěry vyvozené z
podobných zkušeností v minulosti
Za dobu od
zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství vyvstala řada
otázek, jež přímo či nepřímo souvisejí s jeho koncepcí. Jako
hlavní problémy, které by se měly do budoucna řešit, byly často
uváděny dlouhý programovací proces a fakt, že finanční pomoc nebyla
dosud plně sladěna s politikou a prioritami definovanými v
akčních plánech evropské politiky sousedství a dalších relevantních
dokumentech. Důležitými otázkami jsou koordinace a soudržnost s
intervencemi v rámci jiných nástrojů. Ustanovení, která umožňují
společné aktivity s partnery/regiony mimo místní oblast působnosti
evropského nástroje sousedství a partnerství, napomáhaly provádění
řady činností a měly by být zachovány.
Pomoc z
evropského nástroje sousedství a partnerství se používá k získávání
půjček od finančních institucí na investice do infrastrukturních
projektů a k podpoře soukromého sektoru prostřednictvím
půjček a operací s rizikovým kapitálem. K tomu dochází ve spolupráci
s Evropskou investiční bankou (EIB) v rámci nástroje pro
evropsko-středomořské investice a partnerství a s EIB, Evropskou
bankou pro obnovu a rozvoj a dalšími evropskými finančními institucemi v
rámci investiční facility sousedství. Spolupráce s mezinárodními finančními
institucemi by měla být dále posílena využíváním inovativních
nástrojů, zejména v oblasti záruk. Dopad této spolupráce by mělo
zvýšit využívání revolvingových fondů.
Z
horizontálních záležitostí má pro evropský nástroj sousedství a partnerství velký
význam flexibilita a schopnost reagovat na krize a neočekávané
situace. V sousedství zůstává jedním z hlavních problémů řešení
vleklých krizí. Veškerá řešení v rámci evropského nástroje sousedství a
partnerství budou muset být v souladu s politickými rozhodnutími o budoucím
nástroji stability (především o jeho velikosti a oblasti
působnosti) a s jeho vztahem k zeměpisným nástrojům. Stávající
mechanismy pro rychlé intervence v případě krizí fungovaly dobře
a měly by být dále posíleny.
Zvážit je
třeba způsoby, jak by se dalo zlepšit monitorování, a to i co se
týče upevnění vazby mezi dialogy o politice a programy pomoci
(programy technické pomoci nevyjímaje). Je také důležité, aby ambicím
politiky odpovídaly odpovídající nástroje k jejímu provádění. Přemýšlet
by se mělo i o tom, jak rozvinout technickou pomoc/TAIEX,
přičemž potenciálním řešením by mohlo být rozšíření
působnosti mechanismu tak, aby zahrnoval prvky, jako jsou školení a
případové studie. Posílena by navíc měla být i spolupráce v oblasti
statistiky.
Účinná
politika hospodářské soutěže spolu s dalšími cíli politiky, jako jsou
řádně fungující veřejná správa a nezávislé soudnictví
zaručující vymahatelnost smluv, vytváří podnikatelské prostředí,
jež usnadňuje hospodářský růst.
Regionální
spolupráce celkově prokázala svou přidanou hodnotu především
tím, že podporovala regionální sítě a součinnost v klíčových
oblastech společného zájmu, např. v oblasti životního prostředí,
změny klimatu, energetiky, udržitelného rozvoje, rozvoje malých a
středních podniků, médií a svobody projevu, výzkumu,
informačních a komunikačních technologií a mobility mládeže.
Regionální spolupráce se také ukázala jako velmi účinná na meziregionální
úrovni (na jihu a východě): řada programů má své „dvojče“ s
jižním, resp. východním zaměřením (civilní ochrana, podpora
soukromých investic). Důležitou roli hrála i přeshraniční
spolupráce, u jejíchž programů se jako užitečný ukázal mechanismus
rozdělených závazků.
1.5.4.     Provázanost a možná synergie s
dalšími relevantními nástroji
Vnější
politiky / nástroje
Lisabonská
smlouva vymezuje nový institucionální rámec pro vnější činnost Unie.
Ten má podporovat jednotnost unijního přístupu a posílit postavení EU na
mezinárodní scéně. Evropská unie si pro vnější činnost musí
připravit dlouhodobou politickou strategii a odpovídající sadu
nástrojů, které by měly sledovat následující strategické cíle:
propagaci
hodnot EU v zahraničí a jejich ochranu: Evropským
nástrojem sousedství bude EU podporovat transformační a demokratické
procesy a posilování občanské společnosti v okolí svých hranic;
nasměrování
politik EU tak, aby posilovaly agendu EU 2020 pro inteligentní, udržitelný
a nízkouhlíkový růst podporující začlenění. Evropským nástrojem sousedství bude EU podporovat řešení hlavních
celosvětových problémů a napomáhat důležitým reformám, jež
přinesou prospěch jí i partnerským zemím;
zvyšování
dopadu rozvojové spolupráce EU s prvotním cílem v
podobě vymýcení chudoby. Evropským nástrojem sousedství bude EU pomáhat
partnerským zemím v plnění náročných rozvojových úkolů
(např. v oblasti změny klimatu) v závislosti na jejich
potřebách, kapacitách, zájmech a závazcích a také v závislosti na
potenciálním dopadu. Evropský nástroj sousedství také pomůže zlepšit
koordinaci EU a soudržnost politik ve prospěch rozvoje;
investice
do dlouhodobé prosperity, stability a demokracie v sousedství EU. Primárním cílem evropského nástroje sousedství a obnovené politiky
sousedství je vytvoření prostoru stability, prosperity a demokracie.
Upřednostňovat se bude podpora regionálních a dvoustranných politik
EU (včetně politik tematických) v širším sousedství. Vzhledem k
demokratické transformaci v jižním Středomoří a jejích možných
účinků na širší region je třeba lépe podporovat ambice tamějších
společností, pokud jde o demokratické hodnoty a zásady a o
spravedlivější rozdělování přínosů růstu, a zároveň
sledovat cíle intenzivnější politické spolupráce a integrace se sousedy na
jihu i východě. Součástí snah bude větší zaměření na
zapojování sociálních partnerů a aktérů z řad občanské
společnosti;
lepší
předcházení krizím a jejich řešení. Evropský
nástroj sousedství by měl umožnit posílenou a flexibilnější
podporu pro předcházení krizím v sousedství a pro jejich řešení.
Podpora
sousedů EU pomocí účelového, cíleného a politicky motivovaného
nástroje, který bude disponovat finančními zdroji odpovídajícími ambicím
obnovené evropské politiky sousedství, je jednoznačně v souladu s
hlavními prioritami vnější činnosti EU.
Země, na
něž se vztahuje evropská politika sousedství, budou i nadále využívat
dalších finančních nástrojů, které se týkají konkrétních otázek
politiky (celosvětových problémů, lidských práv, jaderné
bezpečnosti), nebo nástrojů pro krizové situace (makrofinanční
pomoci, nástroje stability, nástrojů humanitární pomoci).
Vnitřní
politiky
Jelikož si
evropská politika sousedství klade za cíl podporovat hlubší integraci mezi EU a
partnerskými zeměmi, měla by se posílit ustanovení pro lepší
koordinaci vnitřních a vnějších politik EU v sousedství, mimo jiné i
prostřednictvím užší spolupráce s příslušnými útvary Komise ve fázi
programování, případně prostřednictvím mechanismů
umožňujících slučování prostředků z interních a externích
okruhů rozpočtu EU.
To by
mělo platit především v oblastech spolupráce, jako jsou
infrastruktura s přeshraničními rozměry (zejména dopravní a
energetické sítě), odvětví informačních a komunikačních
technologií[22]
i další oblasti související se spoji a vysokoškolské vzdělávání a životní
prostředí (s ohledem na jejich silný přeshraniční prvek).
Veškeré výše uvedené oblasti spolupráce by pomohla upevnit zvýšená podpora
z evropského nástroje sousedství na budování kapacit v oblasti výzkumu a
inovací, jež by všem partnerským zemím pomáhala při dosahování souladu s
politikami a cíli EU v zájmu řešení celosvětových a regionálních
problémů.
Je třeba
usilovat o lepší součinnost s vnitřními politikami EU a o související
využívání inovativních finančních nástrojů, a to na základě
koordinovaného přístupu k zapojování rozpočtu EU do těchto
nástrojů. To by mohlo usnadnit slučování zdrojů z různých
okruhů víceletého finančního rámce.
1.6.        Doba trvání akce a
finanční dopad
¨ Časově omezený návrh/podnět
–
x           Návrh/podnět s platností od
[DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR
–
x           Finanční dopad od RRRR do RRRR
–
X Časově
neomezený návrh/podnět
–
Provádění s obdobím rozběhu od roku 2014
do roku 2020,
–
poté plné fungování.
1.7.        Předpokládaný
způsob řízení[23]
x Přímé centralizované řízení
Komisí
x Nepřímé centralizované řízení,
při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu svěřeny:
–
x           výkonným agenturám
–
¨ subjektům zřízeným Společenstvími[24]
–
x           vnitrostátním veřejnoprávním
subjektům / subjektům pověřeným výkonem veřejné služby

–
¨         osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v příslušném
základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního nařízení
X Sdílené řízení
s členskými státy
X Decentralizované řízení s třetími zeměmi
X Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
Ke sledování cílů se použije kombinace
opatření, jež budou prováděna za použití vícero způsobů
řízení.
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.        Pravidla pro sledování a
podávání zpráv
Upřesněte
četnost a podmínky.
Systémy Komise
pro sledování a hodnocení se stále více zaměřují na výsledky.
Zapojeni jsou do nich interní zaměstnanci i externí odborníci.
Úkoloví
manažeři při delegacích a v ústředí neustále různými
způsoby sledují provádění projektů a programů, mimo
jiné prostřednictvím návštěv v terénu (jsou-li možné). Sledování
poskytuje cenné informace o pokroku, pomáhá manažerům určit skutečná
a potenciální problematická místa a přijímat nápravná opatření.
Nezávislí
externí odborníci jsou najímáni k posuzování výsledků vnějších
činností EU prostřednictvím tří různých systémů. Tato
posouzení přispívají k odpovědnosti a ke zlepšování probíhajících
intervencí; ponaučení z předchozích zkušeností se poté uplatňuje
při koncepci budoucích politik a činností. Všechny nástroje využívají
mezinárodně uznávaná kritéria hodnocení Výboru pro rozvojovou pomoc OECD
včetně (potenciálního) dopadu.
Ústředím
řízený systém sledování zaměřený na výsledky poskytuje na
projektové úrovni stručný a cílený přehled o kvalitě vzorku
intervencí. Za pomoci vysoce strukturované normalizované metodiky udělují
nezávislí odborníci na sledování zaměřené na výsledky známky, které
upozorňují na silné a slabé stránky projektu, a poskytují
doporučení, jak zlepšit účinnost.
Hodnocení na
úrovni projektů, která jsou řízena delegací EU odpovědnou za
daný projekt, poskytují podrobnější a důkladnější analýzu a
pomáhají projektovým manažerům zlepšovat probíhající intervence a
připravovat intervence budoucí. K provedení analýzy a shromáždění
zpětné vazby a podkladů od všech zúčastněných stran,
zejména od konečných příjemců, jsou najímáni nezávislí externí
odborníci s tematickými a zeměpisnými odbornými znalostmi.
Komise také provádí strategická hodnocení svých politik, od
programování a strategie až po provádění intervencí v konkrétním
odvětví (např. zdravotnictví, školství atd.), v určité zemi
či regionu nebo strategická hodnocení konkrétního nástroje. Tato hodnocení
jsou důležitým vstupem pro formulaci politik a koncipování nástrojů a
projektů. Všechna se zveřejňují na internetových stránkách
Komise a zjištění se shrnují ve výroční zprávě Radě a
Evropskému parlamentu.
2.2.        Systém řízení a kontroly

2.2.1.     Zjištěná rizika
Rizikovost
prostředí
Operační
podmínky pro pomoc z evropského nástroje sousedství se vyznačují
těmito riziky, jež ohrožují dosažení cílů nástroje, optimální
finanční řízení a/nebo dodržování platných pravidel (chyby v legalitě
a řádnosti):
—
hospodářská/politická nestabilita a/nebo přírodní katastrofy v partnerských
zemích mohou ztěžovat a zpožďovat koncepci a provádění
intervencí;
—
nedostatečná institucionální a správní kapacita v partnerských zemích
může ztěžovat a zpožďovat koncepci a provádění intervencí;
—
zeměpisná rozptýlenost projektů a programů (vztahujících se na
mnoho států/území/regionů) může přinášet logistické a
zdrojové problémy z hlediska sledování – zejména v případě kontrol na
místě;
—
různorodost potenciálních partnerů/příjemců a jejich
rozličné interní kontrolní struktury a kapacity mohou roztříštit
zdroje, které má Komise k dispozici pro podporu a sledování provádění, a
snížit tak jejich účinnost a efektivitu;
— nedostatek a
špatná kvalita dostupných údajů o výsledcích a dopadu vnější
pomoci / provádění vnitrostátních rozvojových plánů v
partnerských zemích může omezovat schopnost Komise podávat o výsledcích
zprávy a být za ně odpovědná.
Předpokládaná
úroveň rizika nesouladu s platnými pravidly
Cílem nástroje
z hlediska dodržování pravidel je zachování úrovně rizika nesouladu
(chybovosti), která byla pro portfolio GŘ pro rozvoj a spolupráci –
EuropeAid příznačná v minulosti a která představuje čistou
míru zbytkových chyb nižší než 2 % (na víceletém základě po provedení
všech plánovaných kontrol a oprav v uzavřených smlouvách). Na základě
analýzy vzorků náhodně vybraných transakcí, kterou za účelem
prohlášení o věrohodnosti každoročně provádí Evropský účetní
dvůr, se rozpětí chybovosti tradičně odhadovalo na
2–5 %. S ohledem na vysokou rizikovost prostředí a na administrativní
zátěž a potřebnou nákladovou efektivnost kontrol, EuropeAid tuto
úroveň považuje za nejnižší dosažitelné riziko nesouladu.
2.2.2.     Předpokládané metody
kontroly
Interní
kontrolní struktura GŘ pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid
Proces
vnitřní kontroly / řízení ze strany GŘ pro rozvoj a spolupráci –
EuropeAid je koncipován tak, aby poskytoval přiměřenou jistotu,
pokud jde o dosahování cílů účinnosti a efektivity jeho operací,
spolehlivost jeho finančního výkaznictví a dodržování příslušného
legislativního a procesního rámce
Účinnost
a účelnost
V zájmu
zajištění účinnosti a účelnosti svých operací (a pro
zmírnění vysoké míry rizika v prostředí vnější spolupráce) bude
GŘ pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid ve všech svých nástrojích pracovat
nejen se všemi prvky široké strategické politiky a strategického plánování
Komise, s prostředím interního auditu a dalšími požadavky plynoucími ze
standardů Komise pro vnitřní kontrolu, ale i s na míru
šitým rámcem pro řízení podpory, jehož součástí budou:
—
přenesené řízení většiny vnější pomoci delegacemi EU v
terénu,
— jasné a
formální vymezení finanční odpovědnosti: ta bude přenesena z
pověřené schvalující osoby (generálního ředitele) na další
schvalující osobu na ústředí (ředitele) a dále pak na vedoucího
delegace;
— pravidelné
podávání zpráv z delegací EU na ústředí (zpráv o řízení vnější
pomoci) včetně předkládání každoročního prohlášení o
věrohodnosti vedoucím delegace,
— nabídka
obsáhlého programu školení pro zaměstnance na ústředí i v delegaci,
— významná
podpora a směrování ze strany ústředí/delegace (i
prostřednictvím internetu),
— pravidelné
návštěvy delegací, na něž bylo přeneseno řízení, za
účelem ověřování, a to v rozmezí každých 3 až 6 let,
— metodika pro
řízení projektového a programového cyklu včetně:
—
podpůrných nástrojů kvality pro plánování intervence, způsobu
jejího provedení, finančního mechanismu, systému řízení, hodnocení a
výběru provádějících partnerů atd.,
—
nástrojů pro řízení programů a projektů, pro sledování a
pro podávání zpráv za účelem jejich účinného provádění
včetně pravidelného externího sledování projektů na místě,
— významných
složek hodnocení a auditu.
Finanční
vykazování a účetnictví
GŘ pro
rozvoj a spolupráci – EuropeAid se bude nadále řídit nejvyššími standardy
účetnictví a finančního vykazování tím, že bude používat
účetní systém Komise založený na akruálním principu a specifické
nástroje pro vnější pomoc, např. společný informační systém
pro vnější vztahy (CRIS).
Co se
týče souladu s příslušným legislativním a procesním rámcem, metody
pro kontrolu souladu jsou popsány v oddíle 2.3 (Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí).
Úloha
výborů a podvýborů
Očekává
se, že při kontrolách provádění programů budou hrát stále
aktivnější úlohu podvýbory.
2.3.        Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
Upřesněte
stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
Vzhledem k
vysoce rizikovému prostředí, v němž GŘ pro rozvoj a spolupráci –
EuropeAid pracuje, musí jeho systémy počítat se značným výskytem
potenciálních chyb (nesrovnalostí) týkajících se dodržování předpisů
v operacích a musí zahrnovat velmi důsledné kontroly pro předcházení,
zjišťování a opravu těchto chyb co nejdříve v platebním procesu.
V praxi to znamená, že kontroly dodržování předpisů ze strany GŘ
pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid se budou nejvíce opírat o významné kontroly
ex ante prováděné jak externími auditory, tak zaměstnanci
Komise v terénu před konečnými platbami v rámci projektu (s tím, že
budou prováděny i určité audity a kontroly ex post), což
značně přesáhne finanční záruky vyžadované finančním
nařízením. Rámec GŘ pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid pro
dodržování pravidel je tvořen mimo jiné těmito významnými složkami:
Preventivní
opatření
Povinné
základní školení týkající se problematiky podvodů pro zaměstnance a
auditory zapojené do řízení pomoci;
udílení
pokynů (i prostřednictvím internetu) včetně Praktického
průvodce ke smlouvám, Společníka GŘ pro rozvoj a spolupráci –
EuropeAid a Souboru nástrojů pro finanční řízení (pro
provádějící partnery);
hodnocení ex
ante, které má zajistit, že budou u všech orgánů, jež nakládají s
příslušnými prostředky ve společném, decentralizovaném a
sdíleném řízení, zavedena odpovídající opatření pro předcházení a odhalování
podvodů při řízení finančních prostředků EU;
předchozí
prověřování mechanismů proti podvodům dostupných v
partnerských zemích při posuzování řízení veřejných financí,
které je jedním z kritérií pro způsobilost k získávání rozpočtové podpory
(tj. aktivního závazku bojovat proti podvodům a korupci,
odpovídajících orgánů pro inspekce, dostatečné soudní kapacity a
účinných mechanismů pro reakce a sankce);
Komise v roce
2008 podepsala v Akkře mezinárodní iniciativu na podporu transparentnosti
rozvojové pomoci (IATI), která je dohodou o standardech pro transparentnost
pomoci, jež zajišťuje včasnější, podrobnější a pravidelné
údaje o dokumentech a tocích pomoci;
před
konáním fóra na vysoké úrovni o účinnosti pomoci v Pusanu v listopadu 2011
Komise dne 14. října 2011 začala realizovat první fázi standardu
IATI pro transparentnost při zveřejňování informací o rozvojové
pomoci. Komise bude navíc spolupracovat s členskými státy EU na
společné internetové aplikaci TR-AID, jež bude údaje o pomoci EU poskytované
prostřednictvím IATI a dalších zdrojů převádět na
uživatelsky vstřícné informace.
Pátrací a
nápravná opatření
Externí audity
a ověřování (povinné audity i audity vycházející z analýzy rizika)
včetně auditů Účetního dvora
Zpětné
kontroly (vycházející z analýzy rizika) a zpětné získávání plateb
Pozastavení
financování ze strany EU v případech, kdy dojde k závažnému podvodu
(včetně rozsáhlé korupce), až do chvíle, kdy orgány podniknou
odpovídající kroky, aby takový podvod napravily a předešly mu do budoucna.
GŘ pro
rozvoj a spolupráci – EuropeAid dále vypracuje strategii proti podvodům,
jež bude v souladu s novou strategií boje proti podvodům
přijatou Komisí dne 24. června 2011, aby mimo jiné zajistilo, že:
s touto novou
strategií Komise budou plně v souladu jeho vnitřní kontroly
zaměřené proti podvodům;
jeho
přístup k řízení rizika podvodů je nastaven tak, aby
určoval oblasti rizika vzniku podvodů a adekvátní reakce;
systémy
používané pro vynakládání prostředků EU ve třetích zemích budou
umožňovat získávání relevantních údajů za účelem jejich
zapracování do řízení rizika podvodů (např. dvojího
financování);
v
případě potřeby budou zřízeny skupiny pro vytváření
sítí a adekvátní informační nástroje zaměřené na analyzování
případů podvodů spojených s odvětvím vnější pomoci.
2.4         Odhad nákladů a
přínosů kontrol
V
případě portfolia GŘ pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid jako
celku se náklady na vnitřní kontrolu / řízení odhadují v závazcích
rozpočtového plánování na období 2014–2020 v průměru na 658
milionů EUR ročně. Tento údaj zahrnuje řízení Evropského
rozvojového fondu, který působí integrovaně v rámci řídicí
struktury GŘ pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid. Tyto „neoperační“
náklady představují přibližně 6,4 % z odhadované roční
průměrné částky 10,2 miliard EUR, která se plánovala na celkové
(operační a správní) závazky GŘ pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid v
rámci jeho výdajového portfolia financovaného ze souhrnného rozpočtu EU a
Evropského rozvojového fondu pro rok 2012.
Tyto náklady
na řízení zohledňují všechny zaměstnance GŘ pro rozvoj a
spolupráci – EuropeAid v ústředí a při delegacích,
infrastrukturu, cestovní výdaje, školení, sledování, hodnocení a smlouvy
o auditu (včetně auditů iniciovaných příjemci).
GŘ pro
rozvoj a spolupráci – EuropeAid plánuje, že poměr nákladů na
řídící / operační aktivity časem sníží v rámci zlepšené a
zjednodušené úpravy nových nástrojů v návaznosti na změny, které
pravděpodobně nastanou na základě revidovaného finančního
nařízení. Hlavním přínosem těchto nákladů na řízení
bude naplňování politických cílů, účinné a účelné využívání
zdrojů a uplatňování solidních nákladově efektivních
preventivních opatření a dalších kontrol k zajištění zákonného
a řádného využívání finančních prostředků.
Dále se bude
pracovat na zlepšení povahy a rozsahu řídících aktivit a kontrol souladu.
Náklady na tyto činnosti však budou nadále nezbytné k tomu, aby se
účinně a účelně dosahovalo cílů nástrojů s minimálním
rizikem nesouladu (míra zbytkových chyb nižší než 2 %). Z hodnocení
nicméně vyplývá, že tyto náklady jsou výrazně nižší než potenciální
ztráty spojené s odstraněním nebo omezením vnitřních kontrol v této
vysoce rizikové oblasti.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.        Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo 19.08 [Popis… ENS – Evropský nástroj sousedství ] || RP/NRP ([25]) || zemí ESVO[26] || kandidátských zemí[27] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 4 || Nástroj ENS || NRP || NE || NE || NE || NE
 5 ||   ENS – Správní výdaje   || RP || NE || NE || ANO || NE
·
Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření
se požaduje – ŽÁDNÉ
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo [Okruh…..] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE
3.2         Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1      Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce || 4 || Vnější vztahy
 GŘ: <…….> ||   ||   || Rok N[28] 2014 || Rok N+1 2015 || Rok N+2 2016 || Rok N+3 2017 || Rok N+4 2018 || Rok N+5 2019 || Rok N+6 2020 || CELKEM ||
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ENS – Evropský nástroj sousedství (19 08) || Závazky || (1) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296 ||
 Platby || (2) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996 ||
 Prostředky správní povahy financované  z rámce na zvláštní programy[29] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové linie 19.01.04.02 ||   || (3) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004 ||
 CELKEM prostředky pro GŘ <….> || Závazky || =1+1a +3 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300 ||
 Platby || =2+2a +3 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000 ||
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Platby || (5) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 CELKEM prostředky z OKRUHU <4> víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Platby || =5+ 6 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || Správní výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||   ||   ||  Rok N 2014 ||  Rok N+1 2015 ||  Rok N+2 2016 ||  Rok N+3 2017 ||  Rok N+4 2018 ||  Rok N+5 2019 ||  Rok N+6 2020 || CELKEM
 GŘ: <…….> ||
  Lidské zdroje || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
  Ostatní správní výdaje || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 GŘ <….> CELKEM || Prostředky || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||   ||   ||  Rok N 2014 ||  Rok N+1 2015 ||  Rok N+2 2016 ||  Rok N+3 2017 ||  Rok N+4 2018 ||  Rok N+5 2019 ||  Rok N+6 2020 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 2 267,779 || 2 434,254 || 2 496,162 || 2 588,873 || 2 725,973 || 2 895,773 || 3 042,373 || 18 451,189
 Platby || 1 939,279 || 2 088,854 || 2 138,462 || 2 258,073 || 2 338,073 || 2 438,073 || 2 588,073 || 15 788,889
3.2.2      Odhadovaný dopad na
operační prostředky
–
¨         Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
prostředků
–
ý         Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   ||  Rok N ||  Rok N+1 ||  Rok N+2 ||  Rok N+3 || vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 VÝSTUPY
 Druh výstupu[30] || Prům. nákl. výstupu || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady celkem
 Zeměpisné programy[31] || 2072,023 || 2229,937 || 2288,504 || 2376,325 || 2505,849 || 2666,605 || 2805,238 || 16944,481
 Programy přeshraniční spolupráce[32] || 109,054 || 117,365 || 120,448 || 125,070 || 131,887 || 140,348 || 147,644 || 891,815
 NÁKLADY CELKEM || 2181,076 || 2347,302 || 2408,952 || 2501,395 || 2637,736 || 2806,952 || 2952,883 || 17836,296
3.2.3      Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
3.2.3.1 Shrnutí
–
¨         Návrh/podnět nevyžaduje využití správních
prostředků
–
X          Návrh/podnět vyžaduje využití
správních prostředků, jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||  Rok N [33] 2014 ||  Rok N+1 2015 ||  Rok N+2 2016 ||  Rok N+3 2107 ||  Rok N+4 2018 ||  Rok N+5 2019 ||  Rok N+6 2020 || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
 Ostatní správní výdaje || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mimo OKRUH 5[34] víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 46,898 || 47,534 || 48,170 || 48,806 || 49,441 || 50,077 || 50,713 || 341,639
 Ostatní výdaje správní povahy || 0,525 || 0,564 || 0,578 || 0,600 || 0,723 || 0,671 || 0,705 || 4,366
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 CELKEM || 86,703 || 86,952 || 87,211 || 87,479 || 88,238 || 88,821 || 89,491 || 614,894
3.2.3.2   Odhadované potřeby v
oblasti lidských zdrojů
–
¨         Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
–
X          Návrh/podnět vyžaduje využití
lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále:
Odhad vyjádřete v celých číslech
(nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Rok N+4 2018 || Rok N+5 2019 || Rok N+6 2020
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 || XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 137,8 || 136,4 || 135,1 || 133,7 || 133,7 || 133,7 || 133,7
 || XX 01 01 02 (při delegacích) || 78,4 || 77,6 || 76,8 || 76,0 || 76,0 || 76,0 || 76,0
 || XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: PPÚ)[35] ||
 || XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || 9,3 || 9,2 || 9,1 || 9,0 || 9,0 || 9,0 || 9,0
 || XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [36] || – v ústředí[37] || 93,3 || 91,4 || 89,6 || 87,9 || 86,2 || 84,5 || 82,8
 || – při delegacích || 468,1 || 475,3 || 482,4 || 489,6 || 496,7 || 503,9 || 511,0
 || XX 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Jiné rozpočtové linie (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || CELKEM || 786,9 || 790,0 || 793,1 || 796,2 || 801,6 || 807,1 || 812,6
XX je oblast politiky
nebo dotčená hlava rozpočtu.
Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou
pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na
řízení akce a/nebo byly vnitřně přeobsazeny v rámci
GŘ, a případně doplněny z dodatečného
přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci
ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení.
3.2.4      Soulad s víceletým
finančním rámcem na období 2014–2020
–
X          Návrh/podnět
je v souladu s víceletým finančním rámcem na období 2014–2020.
–
¨         Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu
víceletého finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
rozpočtové linie a odpovídající částky.
–
¨         Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje pružnosti nebo
změnu víceletého finančního rámce[38].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.
3.2.5      Příspěvky
třetích stran
–
Návrh/podnět nepočítá se
spolufinancováním od třetích stran.
–
X Návrh/podnět
počítá se spolufinancováním podle následujícího odhadu:
 Spolufinancování je v iniciativě povoleno, ale nejsou stanovena žádná konkrétní čísla.
prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3
desetinná místa)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt || není uvedeno ||   ||   ||   ||   ||   ||   || není uvedeno
 Spolufinancované prostředky CELKEM || není uvedeno ||   ||   ||   ||   ||   ||   || není uvedeno
3.3         Odhadovaný dopad na
příjmy
 –                         ý      Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy. –                        POZNÁMKA: V důsledku zpětných finančních toků z operací s rizikovým kapitálem uskutečněných ve spolupráci s mezinárodními finančními institucemi mohou vzniknout rozpočtové příjmy v zanedbatelné výši (v porovnání s celkovým objemem nástroje).
–        ¨         Návrh/podnět
má tento finanční dopad:
–           ¨         dopad na vlastní zdroje
–           ¨         dopad na různé příjmy
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[39]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek … ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
U účelově
vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
výdajové rozpočtové linie.
Upřesněte
způsob výpočtu dopadu na příjmy.
[1]               O
zabezpečení dodávek energie a mezinárodní spolupráci předložila
Komise sdělení: „Energetická politika EU: jednání s partnery za našimi
hranicemi“, KOM(2011) 539 ze dne 7. září 2011.
[2]               Spolupráci
v oblasti dopravy se věnuje sdělení Komise „EU a sousední regiony: nový
přístup ke spolupráci v oblasti dopravy“, KOM(2011) 415 ze dne 7.
července 2011.
[3]               Malé a
střední podniky.
[4]               Informační
a komunikační technologie.
[5]               Včetně
prosazování agendy důstojné práce.
[6]               Včetně
vytváření společného prostoru pro znalosti a inovace.
[7]               Evropská
unie by měla ve svém sousedství propagovat a podporovat opatření v
oblasti změny klimatu, jež by podněcovala odolný a uhlíkově
účinný rozvoj.
[8]               Například
v oblasti míru a bezpečnosti, snižování chudoby, humanitární pomoci,
investic do stability a růstu v zemích sousedství a zemích zapojených
do procesu rozšiřování, v oblasti řešení globálních problémů,
šíření mezinárodních a unijních norem a hodnot či podpory růstu
a konkurenceschopnosti v zahraničí.
[9]               Oficiální
rozvojová pomoc.
[10]             Smlouva o
fungování Evropské unie.
[11]             Úř.
věst. L …
[12]             Úř. věst.
C , , s. .
[13]             Úř. věst.
C , , s. .
[14]             Úř. věst. L 310,
9. listopadu 2006, s. 1.
[15]             Úř. věst.
L
[16]             Úř.
věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[17]             Úř. věst.
L
[18]             Úř. věst.
L
[19]             ABM:
řízení podle činností (Activity-Based Management) – ABB: sestavování
rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting).
[20]             Uvedené v
čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b) finančního nařízení.
[21]             KOM(2011)
200, 8.3.2011.
[22]             Podceňovat
nelze zapojování služeb a infrastruktur IKT a dopad internetu na růst, svobodu
a vyznávání demokratických hodnot.
[23]             Vysvětlení
způsobů řízení spolu s odkazem na finanční nařízení
jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[24]             Uvedeným v
článku 185 finančního nařízení.
[25]             RP =
rozlišené prostředky, NRP = nerozlišené prostředky.
[26]             ESVO:
Evropské sdružení volného obchodu.
[27]             Kandidátské
země a případně potenciální kandidátské země západního
Balkánu.
[28]             Rokem N se
rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
[29]             Technická
a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů
a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum.
[30]             Výstupy se
rozumí produkty a služby, které mají být dodány (např. počet
financovaných studentských výměn, počet vybudovaných kilometrů
silnic atd.).
[31]             Rozdělení
je orientační. Programování a přidělování prostředků
podle tohoto nařízení se bude řídit zásadou „více za více“.
[32]             Na podporu
programů přeshraniční spolupráce se poskytnou prostředky v
podobné výši podle nařízení o EFRR.
[33]             Rokem N se
rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
[34]             Technická
a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů
a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum.
[35]             SZ =
smluvní zaměstnanec; ZAP = zaměstnanec agentury práce; MOD = mladý
odborník při delegaci; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní
odborník.
[36]             Dílčí
strop na externí pracovníky z operačních prostředků (bývalé
linie „BA“).
[37]             V
podstatě na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro
rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský fond.
[38]             Viz body
19 a 24 interinstitucionální dohody.
[39]             Pokud jde
o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést
čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25% nákladů
na výběr.