				|

		52011PC0860

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o evropských fondech rizikového kapitálu /* KOM/2011/0860 v konečném znění - 2011/0417 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.
SOUVISLOSTI NÁVRHU

V porovnání s
konkurenčními světovými centry špičkových technologií a inovací, zejména
Spojenými státy, je odvětví rizikového kapitálu v Evropě roztříštěné a
rozptýlené. Tato fragmentace a rozptýlení vede ke statisticky významné neochotě
investorů investovat do fondů rizikového kapitálu. Některé členské státy mají
specializované režimy pro fondy rizikového kapitálu, které stanoví pravidla
týkající se složení portfolia, technik investování a způsobilých
investičních cílů. Většina členských států však tyto speciální režimy pro fondy
rizikového kapitálu zavedeny nemá a místo toho uplatňuje obecné předpisy pro
obchodní společnosti a ukládá povinnost prospektů pro činnosti všech správců
fondů, kteří chtějí nabízet „soukromé umísťování“ rizikového kapitálu ve svých
jurisdikcích.
V důsledku
roztříštěnosti předpisů je pro potenciální investory do „rizikového kapitálu“,
jako jsou movití jednotlivci, penzijní fondy nebo pojišťovny, obtížné a
nákladné rozhodnout se pro investování do rizikového kapitálu. Roztříštěnost
předpisů rovněž brání tomu, aby specializované fondy rizikového kapitálu
získaly významnou částku kapitálu ze zahraničí.
S výše uvedeným
problémem úzce souvisí otázka, zda Evropa na financování inovačních
začínajících odvětví vyčleňuje dostatečné množství finančních prostředků.
Zatímco Spojené státy v období 2003–2010 do fondů rizikového kapitálu převedly
zhruba 131 mld. EUR, evropské fondy rizikového kapitálu v tomto období získaly
pouze 28 mld. EUR.
V současné době potenciální
investoři preferují investice do vlastního kapitálu společností před rizikovým
kapitálem. V referenčním období 2003–2010 dosáhly fondy zaměřené na rizikový
kapitál objemu 64 mld. EUR z celkových 437 mld. EUR investovaných v širší
oblasti vlastního kapitálu společností. Rizikový kapitál tedy tvořil pouhých
14,6 % z celé skupiny, přičemž vlastní kapitál společností zaujímal
85,4 %. Pokud se podíváme na jednotlivé roky tohoto referenčního období,
zjistíme, že finanční prostředky získané pro vlastní kapitál společností každý
rok výrazně přesahovaly prostředky získané pro rizikový kapitál.
Dokud bude
přetrvávat tato nerovnováha ve prospěch vlastního kapitálu společností, tedy
odvětví, které investuje do vyspělých společností a organizuje účelový odkup
akcií využívající pákový efekt, nebudou dostupné finanční prostředky směrovány k
financování vlastního kapitálu za účelem zakládání a rozjezdu podniků, které
právě procházejí rizikovou počáteční fází ve svém vývoji. Nedostatek finančních
zdrojů, které jsou v současnosti směrovány do rizikového kapitálu, je přímo
odpovědný za nedostatečnou velikost průměrných evropských fondů rizikového
kapitálu.
Průměrná velikost
evropského fondu rizikového kapitálu je výrazně menší, než je optimální
velikost tohoto typu finančního nástroje. Zatímco ve Spojených státech průměrný
fond rizikového kapitálu spravuje aktiva v hodnotě zhruba 130 mil. EUR,
velikost průměrného evropského fondu rizikového kapitálu činí zhruba 60 mil.
EUR.
V důsledku toho
hraje rizikový kapitál v tomto okamžiku jen nevýznamnou roli ve financování
malých a středních podniků. Malé a střední podniky jsou převážně závislé na
úvěrech u bank. Bankovní úvěry tvoří více než 80 % jejich finančních
zdrojů, zatímco pouze 2 % zajišťují subjekty specializující se na rizikový
kapitál. Ve Spojených státech tato hodnota činí 14 %.
Tato zjištění jsou
obzvláště alarmující, jelikož řada malých a středních podniků musela od
finanční krize v letech 2008 a 2009 platit mnohem vyšší úrokové sazby za
bankovní úvěry.[1]
V důsledku finanční krize v letech 2008 a 2009 navíc došlo k výraznému
poklesu poskytování a navyšování úvěrů malým a středním podnikům ze strany
bank, a tak tyto podniky naléhavě hledají a potřebují alternativní zdroje
financování.[2]
Rizikový kapitál dosud tuto viditelnou mezeru nedokázal zaplnit z důvodu nedostatečných
kapitálových zdrojů.
V důsledku
neexistence efektivního odvětví rizikového kapitálu evropští inovátoři a
inovační obchodní společnosti zdaleka nevyužívají svůj obchodní potenciál. To
má následně negativní dopad na konkurenceschopnost Evropy ve světě. Názorně to
můžeme ukázat, srovnáme-li relativní důležitost investic rizikového kapitálu
jako finančního nástroje (vyjádřeno jako procento HDP) na vysoce inovačním
trhu, jakým jsou Spojené státy (0,14 %), s evropským průměrem
(0,03 %).
Tuto situaci potvrzuje i posouzení z pohledu celkového portfolia fondů
rizikového kapitálu spravovaných určitým správcem fondu. Podle nejnovějších
údajů Evropské asociace soukromého a rizikového kapitálu (EVCA) 98 % správců
fondů rizikového kapitálu v Evropě spravuje portfolio fondů, které by se
dostaly pod hranici 500 mil. EUR stanovenou směrnicí o správcích
alternativních investičních fondů.[3]

Řešení těchto problémů a podpora evropských
podnikatelů hraje tudíž zásadní roli. Prosperující evropský trh rizikového
kapitálu je jedním z cílů celkové strategie Evropa 2020[4]. Evropská rada také na svém
zasedání v únoru 2011 vyzvala k odstranění zbývajících překážek v právních
předpisech pro přeshraniční investice rizikového kapitálu. Evropská komise se
následně v Aktu o jednotném trhu[5]
zavázala k zajištění, že do roku 2012 bude možné, aby fondy rizikového kapitálu
ustavené v kterémkoli členském státě mohly získávat kapitál a svobodně
investovat v celé EU. Nový rámec pro fondy rizikového kapitálu je rovněž jednou
z hlavních priorit akčního plánu pro malé a střední podniky [vložte odkaz],
jehož cílem je posílit růst malých a středních podniků prostřednictvím zlepšení
jejich přístupu k financování. Sdělení Komise „Plán stability a růstu“ přijaté
dne 12. října 2011 rovněž uvádí usnadnění přístupu k rizikovému kapitálu jako
důležitý nástroj k podpoře růstu v rámci EU, a proto vyzývá Evropský parlament
a Radu, aby rychle přijaly příslušné návrhy.[6]
Navrhované nařízení se těmito problémy zabývá.
Zavedlo jednotné požadavky na správce subjektů kolektivního investování, které
fungují pod označením „evropský fond rizikového kapitálu“. Zavádí požadavky, pokud jde o investiční portfolio, techniky
investování a způsobilé podniky, na které se kvalifikovaný fond rizikového kapitálu může zaměřit. Rovněž představuje jednotná pravidla pro kategorie
investorů, na které se může kvalifikovaný fond rizikového kapitálu zaměřit, a pro vnitřní organizaci správců, kteří takové kvalifikované
fondy nabízejí. Protože se na správce subjektů kolektivního investování, které
fungují pod označením „evropský fond rizikového kapitálu“, budou vztahovat stejná pevná pravidla v celé EU, budou moci využívat
výhod plynoucích z jednotných požadavků na registraci a průkaz platný pro celou
EU, což napomůže vytvořit rovné podmínky pro všechny účastníky na trhu rizikového kapitálu.
Jednotná pravidla pro fondy rizikového
kapitálu také poskytnou důležitý impuls pro rozvoj dalších oblastí regulace
investic rizikového kapitálu. Obezřetnostní rámce pro pojišťovny (Solventnost
II) a banky (nařízení a směrnice o kapitálových požadavcích) považují investice
do rizikového kapitálu za vysoce rizikové pro účely výpočtu kapitálových
požadavků. Komise posoudí dopady těchto požadavků s cílem stanovit, zda je
třeba kapitálové požadavky změnit ve střednědobém a dlouhodobém horizontu.
Zavedení celoevropského rámce pro fondy rizikového kapitálu s jednotnými
pravidly pro složení portfolia a provozními podmínkami, jak je předpokládá toto
nařízení, může takové posouzení usnadnit.
Akční plán pro malé a střední podniky rovněž
zdůrazňuje, že společné chápání pojmu fond rizikového kapitálu bude dobrým
odrazovým můstkem pro další průzkum společně s řešeními členských států v
oblasti daňových problémů, které mohou bránit přeshraničnímu investování do
těchto fondů. V roce 2012 Komise dokončí šetření daňových překážek
přeshraničních investic rizikového kapitálu s úmyslem v roce 2013
představit řešení zaměřená na odstranění překážek a zároveň zamezení vyhýbání
se daňovým povinnostem a daňovým únikům. Odpovídající řešení – ač nezávislá na
tomto nařízení – jsou jeho důležitým doplňkem pro rozvoj plně funkčního trhu
pro fondy rizikového kapitálu a pro malé a střední podniky
v rámci EU. Zajistila by účinné kapitálové toky do kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu a
nakonec i kvalifikovaných podniků v portfoliu, do kterých fondy investují.
Navrhované nařízení doplňuje navrhované
nařízení o evropských fondech pro sociální podnikání (EFSP). Záměrem obou
návrhů je dosáhnout různých cílů a oba návrhy, pokud budou přijaty, budou existovat
souběžně jako samostatné, vzájemně nezávislé právní akty.

2.
VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
2.1.
Konzultace se zúčastněnými stranami

Otázka rizikového kapitálu se řeší již od roku
1998, kdy Komise uznala důležitost vytvoření dobře fungujícího trhu rizikového
a rozvojového kapitálu[7],
jehož podstatnou součástí je rizikový (spekulativní) kapitál, ve svém sdělení o
akčním plánu pro rizikový kapitál.[8]
Od té doby Komise shromáždila další důkazy prostřednictvím specializovaných
seminářů, konzultací a expertních skupin, které se věnovaly stávajícím právním,
regulačním a daňovým překážkám bránícím optimálnímu fungování trhů rizikového
kapitálu.
Dne 15. června 2011 útvary Komise zahájily
veřejnou konzultaci[9]
týkající se hlavních prvků případného evropského rámce pro fondy rizikového
kapitálu, která byla ukončena dne 10. srpna 2011. Přišlo 48 příspěvků,
které jsou k dispozici na této internetové stránce: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/venture_capital_en.htm.

2.2.
Posouzení dopadů

V souladu se svou politikou „zlepšování právní úpravy“ provedla Komise posouzení
dopadů týkající se možností politiky. Tyto alternativy
zahrnují širokou škálu možností:
·
zavedení nového pasu pro rizikový kapitál v rámci
směrnice 2011/61/EC (o správcích alternativních investičních fondů),
·
nižší nebo žádné hranice v rámci směrnice
o správcích alternativních investičních fondů,
·
zavedení zvláštních pravidel pro rizikový kapitál v
rámci prováděcích ustanovení směrnice o správcích alternativních
investičních fondů („úroveň 2“),
·
zavedení pasu pro rizikový kapitál jako
samostatného zákonného nástroje,
·
vytvoření správní sítě pro vymáhání vzájemného
uznávání vnitrostátních pravidel, kterými se řídí rizikový kapitál nebo
„soukromé umísťování“.
Všechny tyto možnosti byly posuzovány z
hlediska obecných cílů, konkrétně šlo o to zajistit, aby evropské malé a
střední podniky byly konkurenceschopnější na světovém trhu, ale také z hlediska
specifičtějších a operativních cílů této iniciativy: (i) zavést evropské pojetí
„fondu rizikového kapitálu“, (ii) vytvořit evropský systém podpory
přeshraničního získávání prostředků pro fondy rizikového kapitálu, (iii)
vytvořit společný regulatorní přístup, kterým se budou tyto fondy řídit, včetně
vytvoření sítě pro regulatorní spolupráci v oblasti dohledu nad takovými
investičními fondy.
Dále byly analyzovány dopady včetně nákladů a
výhod pro správce fondů rizikového kapitálu, malé a střední podniky,
společnost, ekonomiku jako celek, životní prostředí a v rámci globálního
kontextu. Závěry analýzy hovoří ve prospěch zavedení pasu pro rizikový kapitál
jako samostatného nástroje. Z této upřednostňované varianty by měly těžit
správci fondů rizikového kapitálu, protože by zlepšila podmínky pro jejich působení
v EU, což následně povede ke snížení nákladů na dodržování předpisů a
administrativních nákladů a zpřístupnění nových příležitostí pro získávání
finančních prostředků. Výsledkem by mělo být více obchodních příležitostí a
více finančních prostředků směrovaných do mladých a inovačních malých a
středních podniků, což následně posílí konkurenceschopnost a růst evropského
hospodářství.
Zohledněny byly připomínky výboru pro
posouzení dopadů vyjádřené v jeho stanovisku ze dne 11. listopadu 2011. Analýza problémů byla zejména podepřena vysvětlením, do jaké míry lze
nízkou úroveň přeshraničního získávání prostředků rizikového kapitálu připisovat
roztříštěnosti pravidel v EU. Varianty byly lépe spojeny s konkrétními
zjištěnými problémy a analýza jejich dopadů byla prohloubena. Byla upřesněna opatření spojená se sledováním a plněním požadavků.

3.
PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
3.1.
Právní základ

Návrh vychází z článku 114 Smlouvy o fungování
Evropské unie (dále jen „SFEU“), jakožto nejvhodnějšího
právního základu v této oblasti. Cílem návrhu je především zlepšení
spolehlivosti a právní jistoty činností při uvádění na trh prováděných
subjekty, které používají označení „evropský fond rizikového kapitálu“. Při sledování tohoto cíle návrh zavádí jednotné normy týkající se
složení portfolia „evropských fondů rizikového kapitálu“, investičních
nástrojů, které tyto fondy mohou používat, a investičních cílů způsobilých pro
financování prostřednictvím fondů kolektivního investování, které fungují pod
označením „evropský fond rizikového kapitálu“.
Návrh rovněž zavádí jednotná pravidla pro
kategorie investorů, kteří jsou považováni za způsobilé k investicím do
„evropských fondů rizikového kapitálu“. Nařízení je považováno za nejvhodnější
právní nástroj k zavedení jednotných požadavků zaměřených na všechny účastníky
na trhu rizikového kapitálu – investory do rizikového kapitálu, fondy
rizikového kapitálu a cílové společnosti pro financování rizikového kapitálu.
Nařízení je rovněž považováno za nejvhodnější nástroj k vytvoření jednotných
pravidel pro určení, kdo může být investorem do rizikového kapitálu, kdo může
používat označení „evropský fond rizikového
kapitálu“
a typů podniků, které mohou získávat finanční prostředky z těchto
kvalifikovaných fondů. Nařízení je považováno za
nejvhodnější nástroj k zajištění toho, aby se na všechny účastníky vztahovaly
jednotné požadavky ohledně přispívání do „evropských fondů rizikového
kapitálu“ a investičních strategií a nástrojů používaných „evropskými fondy rizikového kapitálu“.

3.2.
Zásada subsidiarity a proporcionality

Základním cílem návrhu je vytvoření
důvěryhodného, bezpečného a právně stabilního tržního prostředí pro uvádění evropských fondů rizikového kapitálu na trh. Stanovení základních vlastností evropského
fondu rizikového kapitálu, ve smyslu složení portfolia, investičních nástrojů,
investičních cílů a způsobilých skupin investorů, nelze ponechat na volném
uvážení členských států, jelikož by tak došlo k rozdílnému a rozpornému
uplatňování těchto určujících požadavků v rámci EU. Jednotné definice a
provozní požadavky proto musí hrát ústřední roli při zavádění souboru
společných pravidel v rámci evropského trhu pro fondy rizikového kapitálu v EU
a jejich správce. Kromě toho se na všechny správce subjektů kolektivního
investování fungujících na tomto trhu, kteří používají označení „evropský fond rizikového kapitálu“, musí vztahovat stejné organizační požadavky a požadavky
na kodex chování.
Pokud jde o registraci správců „evropských fondů rizikového kapitálu“ a dohled nad nimi, je cílem návrhu vytvořit rovnováhu
mezi nutností účinného dohledu nad evropskými fondy rizikového kapitálu, zájmem příslušných vnitrostátních orgánů státu, kde
mají takové fondy sídlo nebo jsou nabízeny způsobilým kategoriím investorů, a
koordinační úlohou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Za účelem
vytvoření hladkého procesu dohledu ověří příslušný orgán v členském státě,
kde má správce kvalifikovaného „evropského fondu rizikového
kapitálu“
bydliště, registrační dokumentaci předloženou žádajícím správcem a po
posouzení, zda žadatel poskytuje dostatečnou záruku své schopnosti splnit
požadavky nařízení, žadatele zaregistruje. Při
dohledu nad registrovaným správcem spolupracuje příslušný orgán, který správce
zaregistroval, s příslušnými orgány v těch členských státech, kde je
kvalifikovaný fond nabízen. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vede
centrální databázi se seznamem všech registrovaných správců, kteří jsou
způsobilí používat označení evropský fond rizikového
kapitálu.
Pokud jde o proporcionalitu, návrh stanoví
odpovídající rovnováhu mezi veřejným zájmem podpory rozvoje likvidnějších trhů
rizikového kapitálu a efektivitou nákladů
navrhovaných opatření. Zajištěním jednoduchého registračního systému návrh plně
zohlednil nutnost vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním
označení „evropský
fond rizikového kapitálu“ s efektivním
fungováním trhu rizikového kapitálu a náklady pro
jednotlivé zúčastněné strany.

3.3.
Soulad s články 290 a 291 SFEU

Dne 23. září 2009 Komise přijala návrhy
nařízení, kterými se zřizuje Evropský orgán pro bankovnictví (dále jen „EBA“), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění
(dále jen „EIOPA“) a Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (dále jen „ESMA“). V této souvislosti Komise připomíná prohlášení týkající se
článků 290 a 291 SFEU, která učinila při přijetí nařízení zřizujících evropské
orgány dohledu, podle kterých: „Pokud jde o postup přijímání regulačních
norem, zdůrazňuje Komise jedinečný charakter odvětví finančních služeb, který
vyplývá z Lamfalussyho struktury a který je výslovně uznán v prohlášení 39
ke Smlouvě o fungování EU. Komise má však závažné pochybnosti o tom, zda omezení
její úlohy při přijímaní aktů v přenesené pravomoci a prováděcích opatření jsou
v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU.“

3.4.
Představení návrhu

Článek 1 – Oblast působnosti
Článek 1 vymezuje
rozsah působnosti zamýšleného nařízení. Článek objasňuje, že označení „evropský fond rizikového kapitálu“ je vyhrazeno správcům
takových fondů, které splňují soubor jednotných kritérií kvality, jež se
vztahují k nabízení jejich kvalifikovaných fondů rizikového
kapitálu v rámci Unie. V tomto ohledu článek 1 zdůrazňuje
cíl spočívající ve vytvoření jednotného pojetí toho, co tvoří kvalifikovaný
fond rizikového kapitálu. Toto pojetí
je rozvíjeno, aby bylo zajištěno hladké uvádění těchto fondů na trh v celé
Unii.
Článek 2 – Rozsah použitelnosti
Článek 2 podrobně
stanoví, že se toto nařízení vztahuje na správce subjektů
kolektivního investování, jak je definováno v čl. 3 odst. 1 písm. b) tohoto
nařízení, kteří jsou usazeni v Unii a registrováni u příslušného orgánu svého
domovského členského státu v souladu se směrnicí 2011/61/ES,
a za předpokladu, že spravují portfolia kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, jejichž spravovaná aktiva v
souhrnu nepřevyšují hodnotu 500 milionů EUR.
Článek 3 – Definice
Článek 3 obsahuje
základní definice vymezující rozsah použitelnosti navrhovaného nařízení. Jsou v
něm definovány klíčové pojmy jako například kvalifikovaný
fond rizikového kapitálu, kvalifikované investiční
nástroje a kvalifikované investiční cíle. Cílem těchto definic je
v podstatě stanovení pevné dělicí čáry mezi pojetím kvalifikovaného
fondu rizikového kapitálu a dalších fondů, které se
angažují v jiných, méně specializovaných investičních strategiích,
například v oblasti vlastního kapitálu společností.
V souladu s cílem přesného vymezení
kvalifikovaných fondů v souvislosti s nimiž správce fondu rizikového
kapitálu bude těžit z práv podle čl. 3 písm. a) tohoto nařízení, stanoví,
že kvalifikovaný fond rizikového
kapitálu je fond, který vyčleňuje alespoň 70 procent svých celkových
kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu na investice do
malých a středních podniků (dále jen „MSP“), které emitují kapitálové nástroje nebo
nástroje kvazivlastního kapitálu přímo investorovi do
rizikového kapitálu („investiční cíle“). Z toho vyplývá,
že např. provozní výdaje účtované kvalifikovanému fondu
rizikového kapitálu, což může být dohodnuto s investory, musí být pokryty
ze zbývajících 30 procent upsaných kapitálových vkladů.
Je důležité upřesnit, že fondy rizikového
kapitálu musejí tyto nástroje získávat přímo od emitujících MSP. Přímá akvizice
představuje zásadní záruku, protože se snaží odlišit kvalifikované fondy
rizikového kapitálu od širší kategorie fondů investujících do vlastního
kapitálu společností (které obchodují s vydanými cennými papíry na sekundárních
trzích). Článek 3 obsahuje další definice nezbytné pro uplatňování navrhovaného
nařízení.
Článek 4 – Používání označení „evropský fond rizikového
kapitálu“
Článek 4 obsahuje
klíčovou zásadu, že pouze fondy, které splňují jednotná kritéria stanovená
tímto nařízením, jsou způsobilé k používání označení „evropský fond rizikového
kapitálu“ při nabízení kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu
v celé Unii.
Článek 5 – Složení portfolia
Článek 5 obsahuje
podrobné ustanovení ohledně složení portfolia, jež charakterizuje evropský fond
rizikového kapitálu.
V tomto ohledu článek 5 obsahuje jednotná pravidla pro investiční cíle
kvalifikovaných fondů rizikového
kapitálu, způsobilé investiční nástroje, pravidla týkající se
limitů, při kterých může kvalifikovaný fond rizikového kapitálu zvýšit expozici vůči riziku.
S cílem umožnit kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu určitou míru flexibility
v jejich řízení investic a likvidity by bylo povoleno obchodování na
sekundárním trhu do maximální hodnoty nepřesahující 30 procent celkových
kapitálových vkladů a nesplacených kapitálových investic.
Článek 6 – Způsobilí investoři
Článek 6 obsahuje
podrobná ustanovení o investorech způsobilých k investicím do kvalifikovaných
fondů rizikového
kapitálu: podle tohoto článku mohou být kvalifikované fondy
nabízeny pouze investorům, kteří jsou uznáni jako profesionální investoři podle
směrnice 2004/39/ES. Nabízení jiným investorům jako
například některým jednotlivcům s vysokým čistým jměním je povoleno, pouze
pokud do fondu vloží minimální příspěvek ve výši 100 000 EUR a pokud se správce
fondu řídí určitými postupy, aby si mohl být přiměřeně jistý, že jsou tito jiní
investoři schopni učinit svá vlastní investiční rozhodnutí a rozumějí
souvisejícím rizikům.
Článek 7 – Pravidla chování a předcházení
střetu zájmů
Článek 7 obsahuje
obecné zásady, kterými se řídí chování správce kvalifikovaného rizikového kapitálu,
zejména při provádění činností fondu a ve vztazích s investory.
Článek 8 – Střet zájmů
Článek 8 obsahuje
pravidla k řešení střetu zájmů správcem rizikového kapitálu. Tato pravidla rovněž
požadují, aby měl správce zavedená nezbytná organizační a administrativní
opatření za účelem řádného vyřešení střetu zájmů.
Článek 9 – Další
organizační požadavky
Článek 9 vyžaduje,
aby správce fondu rizikového kapitálu udržoval
odpovídající lidské a technické zdroje, jakož i dostatečný kapitál
nezbytný pro řádnou správu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu.

Článek 10 – Ocenění
Článek 10 se
zabývá oceněním aktiv kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu. Tato pravidla by měla
být uvedena ve stanovách každého kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu.
Článek 11 – Výroční zprávy
Článek 11 obsahuje
pravidla týkající se výročních zpráv, které by správci fondu rizikového
kapitálu měli připravovat ve vztahu ke kvalifikovaným fondům rizikového
kapitálu, jež spravují. Zpráva uvede složení portfolia fondu a činnosti z
minulého roku.
Článek 12 – Informování investorů
Článek 12 obsahuje
klíčové požadavky týkající se zveřejňování informací,
které jsou povinností správce fondu rizikového kapitálu ve vztahu ke kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu. Tyto požadavky
zejména stanoví informační povinnosti vykonávané před uzavřením smluv týkající
se investiční strategie kvalifikovaného fondu a cílů, používaných
investičních nástrojů, informací o nákladech a souvisejících poplatcích a
poměru rizika a výnosů u dané investice navrhované ze strany
kvalifikovaného fondu. Dále zahrnují informace o způsobu výpočtu odměny
správce fondu rizikového kapitálu.
Článek 13 – Dohled
Článek 13 uvádí,
že s cílem zajistit, aby byl příslušný orgán domovského členského státu schopen
dohlížet na plnění jednotných požadavků stanovených tímto nařízením ze strany
správce fondu rizikového kapitálu; informuje správce fondu rizikového kapitálu
příslušný orgán o svém záměru nabízet kvalifikované fondy rizikového kapitálu
pod označením „evropský
fond rizikového kapitálu“. Správce také poskytne nezbytné informace,
včetně informací o opatřeních přijatých s cílem zajistit soulad s tímto
nařízením a fondech, které má v úmyslu nabízet. Jakmile je příslušný orgán přesvědčen,
že požadované informace jsou úplné a opatření vhodná ke splnění požadavků
stanovených v tomto nařízení, zaregistruje správce fondu rizikového kapitálu.
Tato registrace je platná v celé Unii a umožňuje správci fondu rizikového
kapitálu nabízet kvalifikované fondy rizikového kapitálu pod označením „evropské fondy rizikového
kapitálu“.
Článek 14 – Aktualizace informací o
kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu
Článek 14 obsahuje
pravidla o okolnostech, za kterých je třeba informace dodané příslušnému orgánu
domovského členského státu aktualizovat.
Článek 15 – Přeshraniční oznámení
Článek 15 popisuje
přeshraniční oznamovací proces mezi příslušnými orgány dohledu, který je
zahájen registrací správce fondu rizikového kapitálu.
Článek 16 – Databáze Evropského orgánu pro
cenné papíry a trhy
Článek 16 pověřuje
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vést centrální
databázi se seznamem všech kvalifikovaných fondů
rizikového kapitálu, které jsou v Unii registrované.
Článek 17 – Dohled příslušného orgánu
Článek 17 stanoví,
že na požadavky tohoto nařízení dohlíží příslušný orgán domovského členského
státu.
Článek 18 – Dohlížecí pravomoci
Článek 18 podrobně
uvádí seznam dohlížecích pravomocí, jež mají příslušné orgány k dispozici,
aby mohly zajistit plnění jednotných kritérií obsažených v nařízení.
Článek 19 – Sankce
Článek 19 obsahuje
ustanovení o sankcích k zajištění řádného dodržování požadavků tohoto nařízení.

Článek 20 – Porušení klíčových ustanovení
Článek 20 stanoví,
že za porušení klíčových ustanovení tohoto nařízení, jakými jsou např.
ustanovení o složení portfolia, způsobilých investorech a používání označení „evropský fond rizikového
kapitálu“, by měly být uloženy
sankce v podobě zákazu používání uvedeného označení a výmaz správce daného
fondu rizikového kapitálu z rejstříku.
Článek 21 – Spolupráce
v oblasti dohledu
Článek 21 obsahuje
pravidla týkající se výměny informací v oblasti dohledu mezi příslušnými orgány
v domácím a hostitelském členském státě a Evropským orgánem pro cenné papíry a
trhy.
Článek 22 – Služební tajemství
Článek 22 obsahuje
ustanovení týkající se nezbytné úrovně služebního tajemství, která by se měla
vztahovat na všechny příslušné vnitrostátní orgány a na Evropský orgán pro
cenné papíry a trhy (ESMA).
Článek 23 – Podmínky pro zplnomocnění
Článek 23 stanoví
podmínky, za kterých je Komise zplnomocněna k přijímání aktů v přenesené
pravomoci.
Článek 24 – Přezkum
Článek 24 obsahuje
ustanovení o přezkumu navrhovaného nařízení a případných návrzích Komise na
jeho úpravu.

4.
ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
2011/0417 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o evropských fondech rizikového kapitálu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,[10]
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální
banky,[11]
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru,[12]
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rizikový kapitál poskytuje finanční prostředky
podnikům, které jsou obecně velmi malé, v prvotních stádiích existence a mají
velký potenciál pro růst a rozšiřování. Fondy rizikového kapitálu těmto
podnikům také poskytují cenné odborné schopnosti a znalosti, obchodní
kontakty, hodnotu obchodní značky a strategické poradenství. Poskytováním
finančních prostředků a poradenství těmto podnikům fondy rizikového kapitálu
stimulují hospodářský růst, přispívají k vytváření pracovních míst, podporují
inovační podniky, zvyšují jejich investice do výzkumu a vývoje a posilují
podnikavost, inovace a konkurenceschopnost v Unii.
(2)
Je nutné stanovit společný rámec pravidel pro
používání označení „evropský fond rizikového kapitálu“, zejména co se týče
složení portfolia fondů, které jsou pod tímto označením provozovány, jejich
způsobilých investičních cílů, investičních nástrojů, jež mohou používat, a
kategorií investorů, kteří jsou způsobilí k investování do těchto fondů podle
jednotných pravidel v Unii. Při neexistenci tohoto společného rámce hrozí, že
by členské státy na vnitrostátní úrovni přijímaly odchylná opatření, což by
mělo přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu a vedlo by to
k vytváření překážek na vnitřním trhu, protože fondy rizikového kapitálu, které
chtějí působit v celé Unii, by se musely řídit různými pravidly v různých
členských státech. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na složení portfolia,
investiční cíle a způsobilé investory vést k různé úrovni ochrany investorů
a způsobovat nejasnosti ohledně investičního návrhu určitého „evropského
fondu rizikového kapitálu“. Investoři by dále měli mít možnost porovnávat
investiční návrhy různých fondů rizikového kapitálu. Je nezbytné odstranit
značné překážky pro přeshraniční získávání finančních prostředků do fondů
rizikového kapitálu, zamezit narušení hospodářské soutěže mezi těmito fondy a
zabránit dalším možným překážkám pro obchod a značnému narušení hospodářské
soutěže v budoucnosti. V důsledku toho je vhodným právním základem článek 114
Smlouvy o fungování EU vykládaný podle ustálené judikatury Soudního dvora
Evropské unie.
(3)
Je nezbytné přijmout nařízení, kterým se stanoví
jednotná pravidla pro evropské fondy rizikového kapitálu a příslušné povinnosti
pro jejich správce ve všech členských státech, kteří chtějí získávat kapitál v
celé Unii a používat označení „evropský fond rizikového kapitálu“. Tyto
požadavky by měly zajistit důvěru investorů, kteří chtějí do fondů rizikového
kapitálu investovat.
(4)
Definování kvalitativních požadavků pro používání
označení „evropský fond rizikového kapitálu“ formou nařízení by zajistilo, že
tyto požadavky budou přímo platné pro správce subjektů kolektivního
investování, které získávají finanční prostředky pod tímto označením. To by
zamezilo existenci odlišných vnitrostátních požadavků v důsledku provádění
směrnice, a tak zajistilo jednotné podmínky pro používání tohoto označení.
Nařízení by vyžadovalo, aby správci subjektů kolektivního investování, které
používají toto označení, museli dodržovat stejná pravidla v celé Unii, což by
zároveň posílilo důvěru investorů, kteří chtějí investovat do fondů rizikového
kapitálu. Nařízení by rovněž zjednodušilo složitou regulaci a snížilo náklady
správců na plnění často odlišných vnitrostátních pravidel, kterými se fondy
rizikového kapitálu řídí, zejména v případě správců, kteří chtějí získávat
finanční prostředky ze zahraničí. Nařízení by rovněž přispělo k eliminaci
narušení hospodářské soutěže.
(5)
S cílem vyjasnit vztah mezi tímto nařízením a
pravidly týkajícími se subjektů kolektivního investování a jejich správců je
nezbytné stanovit, že se toto nařízení vztahuje pouze na správce jiných
subjektů kolektivního investování než SKIPCP v souladu s článkem 1
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o
koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního
investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)[13], které jsou usazené v Unii a
registrované u příslušného orgánu ve svém domovském členském státě v souladu se
směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/ES ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně
směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU)
č. 1095/2010.[14] Kromě toho by se toto nařízení mělo vztahovat jen
na správce, kteří spravují portfolia kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu,
jejichž celková spravovaná aktiva nepřekročí hranici ve výši 500 milionů EUR.
Aby byl výpočet tohoto omezení funkční, měla by být Komise zmocněna přijímat
akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o
fungování Evropské unie, pokud jde o upřesnění výpočtu této hranice. Při výkonu
této pravomoci by Komise měla přihlédnout k opatřením, která přijala v souladu
s čl. 3 odst. 6 písm. a) směrnice 2011/61/ES s cílem zajistit konzistentnost
pravidel o subjektech kolektivního investování.
(6)
Na správce subjektů kolektivního investování, kteří
nechtějí používat označení „evropský fond rizikového kapitálu“, by se toto
nařízení vztahovat nemělo. V těchto případech nadále platí stávající
vnitrostátní pravidla a obecná pravidla Unie.
(7)
Toto nařízení by mělo stanovit jednotná pravidla
týkající se povahy kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, zejména podniků
v portfoliu, do nichž mohou kvalifikované fondy rizikového kapitálu
investovat, a investičních nástrojů, které mohou být použity. To je nezbytné,
aby bylo možné jasně oddělit kvalifikovaný fond rizikového kapitálu od
ostatních alternativních investičních fondů, které se angažují v jiných,
méně specializovaných investičních strategiích, například v oblasti vlastního
kapitálu společností.
(8)
V souladu s cílem přesného vymezení subjektů
kolektivního investování, na něž se bude toto nařízení vztahovat, a za účelem
zajištění jejich zaměření na poskytování kapitálu malým podnikům v prvotních fázích
jejich existence, by mělo být označení „evropský fond rizikového kapitálu“
omezeno pouze na ty fondy, které vyčlení alespoň 70 procent svých celkových
kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu na investice do
těchto podniků ve formě nástrojů vlastního nebo kvazivlastního kapitálu.
(9)
Za účelem zavedení zásadní záruky, která odliší
kvalifikované fondy rizikového kapitálu podle tohoto nařízení od širší
kategorie alternativních investičních fondů, které obchodují s emitovanými
cennými papíry na sekundárních trzích, je potřeba omezit působení
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu pouze na investování do přímo emitovaných
nástrojů.
(10)
S cílem umožnit správcům fondů rizikového kapitálu
určitou míru flexibility v řízení investic a likvidity jejich
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu by mělo být povoleno obchodování na
sekundárních trzích do maximální hodnoty nepřesahující 30 procent celkových
kapitálových vkladů a nesplacených kapitálových investic. Krátkodobé držení hotovosti
a peněžních ekvivalentů by nemělo být při výpočtu tohoto limitu zohledněno.
(11)
S cílem zajistit, aby označení „evropský fond rizikového
kapitálu“ bylo spolehlivé a snadno rozpoznatelné pro investory v celé
Unii, mělo by toto nařízení stanovit, že označení „evropský fond rizikového
kapitálu“ smějí v rámci uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na
trh v celé Unii používat pouze správci fondů rizikového kapitálu, které splňují
jednotná kritéria kvality stanovená v tomto nařízení.
(12)
S cílem zajistit jasný a snadno rozpoznatelný
profil kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, který odpovídá jejich účelu,
měla by existovat jednotná pravidla pro složení portfolia a techniky
investování, které mohou být u těchto kvalifikovaných fondů používány.
(13)
S cílem zajistit, aby kvalifikované fondy
rizikového kapitálu nepřispívaly k vytváření systémových rizik a aby
se ve svých investičních aktivitách soustředily na podporu kvalifikovaných
společností v portfoliu, nemělo by být na úrovni těchto fondů povoleno
půjčování nebo využívání pákového efektu. Aby však fond mohl pokrýt mimořádné
potřeby likvidity, které se mohou objevit mezi výzvou investorům k převedení
upsaného kapitálu a skutečným připsáním kapitálu na jeho účty, měly by být
povoleny krátkodobé půjčky.
(14)
S cílem zajistit, aby kvalifikované fondy
rizikového kapitálu byly nabízeny investorům, kteří mají znalosti, zkušenosti a kapacitu k tomu, aby na sebe převzali
rizika s těmito fondy spojená, a aby byla zachována důvěra investorů v kvalifikované
fondy rizikového kapitálu, měly by být stanoveny
určité speciální záruky. Kvalifikované fondy rizikového kapitálu by tudíž měly
být v zásadě nabízeny jen investorům z řad profesionálních klientů nebo
takovým, které lze považovat za profesionální klienty v souladu se směrnicí
Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích
finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady
93/22/EHS.[15]
Tato kategorie zahrnuje správce fondů rizikového kapitálu, kteří sami investují
do fondů rizikového kapitálu. Aby však bylo možné vytvořit dostatečně širokou
investorskou základnu pro investice do fondů rizikového kapitálu, je rovněž
žádoucí, aby k těmto kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu měli přístup i
další investoři, včetně jednotlivců s vysokým čistým jměním. Pro tyto jiné
investory by měly být stanoveny speciální záruky, aby se zajistilo, že
kvalifikované fondy rizikového kapitálu budou nabízeny pouze investorům s
vhodným profilem pro uskutečnění takových investic. Tyto záruky vylučují
nabízení prostřednictvím programů pravidelného spoření.
(15)
S cílem zajistit, aby označení „evropský fond
rizikového kapitálu“ používali pouze správci fondů rizikového kapitálu, které
splňují jednotná kritéria kvality, pokud jde o jejich působení na trhu, mělo by
toto nařízení stanovit pravidla chování a vztahu správce fondu rizikového
kapitálu a jeho investorů. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo také stanovit
jednotné podmínky týkající se řešení střetu zájmů těmito správci. Tato pravidla
by měla rovněž vyžadovat, aby správce měl přijata nezbytná organizační
a administrativní opatření pro zajištění správného řešení střetů zájmů.
(16)
Pro zajištění integrity označení „evropský fond
rizikového kapitálu“ by toto nařízení mělo rovněž obsahovat kritéria kvality
týkající se organizace správce fondu rizikového kapitálu. Toto nařízení by
tudíž mělo stanovit jednotné, přiměřené požadavky týkající se potřeby udržovat
dostatečné technické a lidské zdroje i vlastní finanční prostředky pro řádnou
správu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu.
(17)
Pro účely ochrany investorů je nezbytné zajistit,
aby aktiva kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu byla řádně oceněna.
Stanovy kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu by tudíž měly obsahovat
pravidla o oceňování aktiv. Tak by měla být zajištěna poctivost a transparentnost
oceňování.
(18)
S cílem zajistit, aby správci fondů rizikového
kapitálu, které používají označení „evropský fond rizikového kapitálu“, řádně
vykazovali činnosti fondu, měla by být stanovena jednotná pravidla pro výroční
zprávy.
(19)
Pro zajištění integrity označení „evropský fond
rizikového kapitálu“ v očích investorů je nezbytné, aby toto označení používali
pouze správci fondů rizikového kapitálu, jejichž investiční politika a
investiční cíle jsou plně transparentní. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit
jednotná pravidla týkající se požadavků na zveřejňování, která jsou závazná pro
správce fondů rizikového kapitálu ve vztahu k investorům. Zejména by měly
být stanoveny informační povinnosti vykonávané před uzavřením smluv ve vztahu k
investiční strategii a cílům kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu,
používaným investičním nástrojům, informacím o nákladech a souvisejících
poplatcích a poměru rizika a výnosů u dané investice navrhované ze strany
kvalifikovaného fondu. S cílem dosáhnout vysoké míry transparentnosti by tyto
informační požadavky měly zahrnovat také informace o způsobu stanovení odměny
správce fondu rizikového kapitálu.
(20)
S cílem zajistit účinný dohled nad plněním
jednotných požadavků uvedených v tomto nařízení by měl na to, zda správci
fondů rizikového kapitálu dodržují jednotné požadavky stanovené v tomto
nařízení, dohlížet příslušný orgán domovského členského státu. Správce fondu
rizikového kapitálu, který chce svůj kvalifikovaný fond nabízet pod označením
„evropský fond rizikového kapitálu“, by tudíž měl o svém záměru uvědomit
příslušný orgán svého domovského členského státu. Jestliže byly poskytnuty
všechny nezbytné informace a přijata vhodná opatření, aby byly splněny
požadavky tohoto nařízení, příslušný orgán by měl správce fondu rizikového
kapitálu zaregistrovat. Tato registrace by měla být platná v celé Unii.
(21)
S cílem zajistit účinný dohled nad dodržováním stanovených
jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat pravidla týkající se
okolností, za nichž je zapotřebí informace poskytnuté příslušnému orgánu v
domovském členském státě aktualizovat.
(22)
Pro zajištění účinného dohledu nad plněním
stanovených požadavků by toto nařízení mělo rovněž stanovit proces
přeshraničních oznámení mezi příslušnými orgány dohledu, který se spustí na
základě registrace správce fondu rizikového kapitálu v jeho domovském státě.
(23)
Za účelem zachování transparentních podmínek pro uvádění
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v celé Unii by Evropský
orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) měl být pověřen vedením centrální databáze
obsahující všechny kvalifikované fondy rizikového kapitálu registrované v
souladu s tímto nařízením.
(24)
Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených
jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat seznam pravomocí dohledu,
které by příslušné orgány měly mít k dispozici.
(25)
S cílem zajistit řádné uplatňování by toto nařízení
mělo obsahovat sankce za porušení jeho hlavních ustanovení, konkrétně pravidel
týkajících se složení portfolia, záruk souvisejících s identitou způsobilých
investorů a používání označení „evropský fond rizikového kapitálu“ pouze
registrovanými správci fondů rizikového kapitálu. Mělo by být stanoveno, že
porušení těchto hlavních ustanovení s sebou nese zákaz používání tohoto
označení a výmaz správce fondu rizikového kapitálu z rejstříku.
(26)
Příslušné orgány v domovském a hostitelském
členském státě a ESMA by si měly vyměňovat informace týkající se dohledu.
(27)
Účinná spolupráce v oblasti regulace mezi subjekty
pověřenými dohledem nad dodržováním jednotných kritérií stanovených v tomto
nařízení vyžaduje, aby se na všechny příslušné vnitrostátní orgány a ESMA
vztahovala vysoká úroveň profesního tajemství.
(28)
Technické normy ve finančních službách by měly
zajistit důslednou harmonizaci a vysokou úroveň dohledu v celé Unii.
Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž ESMA disponuje, by bylo účinné a
vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů prováděcích technických norem
bez politických rozhodnutí a jejich předložením Komisi.
(29)
Komise by měla být zmocněna k přijetí prováděcích
technických norem prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291
Smlouvy o fungování Evropské unie a v souladu s článkem 15 nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského
orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí
č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES.[16] ESMA by měl být pověřen
vypracováním návrhu prováděcích technických norem týkajících se formátu a
metody postupu oznamování uvedeného v článku 15.
(30)
Za účelem upřesnění požadavků stanovených v tomto
nařízení by měla být Komise v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování
Evropské unie zmocněna přijímat akty, pokud jde o upřesnění metod, které se
použijí k výpočtu a sledování hraničních hodnot vztahujících se
k tomuto nařízení, a určení druhů střetů zájmů, kterých se správci fondů
rizikového kapitálu musejí vyvarovat, a kroků, které je třeba v tomto ohledu
podniknout. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti
vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
(31)
Komise by při přípravě a vypracování aktů
v přenesené pravomoci měla zajistit souběžné, včasné a vhodné předání
příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Nejpozději čtyři roky poté, co toto nařízení
vstoupí v platnost, by měl být proveden přezkum tohoto nařízení za účelem
zohlednění vývoje trhu rizikového kapitálu. Na základě tohoto přezkumu by
Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou
legislativními změnami.
(33)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady
uznávané Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva na respektování
soukromého a rodinného života (článek 7) a svobodu podnikání (článek 16).
(34)
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských
státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů
členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy,
se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46 ze dne 24. října 1995
o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném
pohybu těchto údajů[17].
Zpracovávání údajů prováděné Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v
rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se
řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 ze dne 18. prosince
2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů
orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[18].
(35)
Přijetím tohoto nařízení by nemělo být dotčeno
uplatňování pravidel státní pomoci na kvalifikované fondy rizikového kapitálu.
(36)
Cílů tohoto nařízení, zejména zajištění, aby se na uvádění
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh vztahovaly jednotné požadavky,
nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států. Unie může tedy přijímat
opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5
Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality
stanovenou v uvedeném článku toto nařízení zajišťuje jednoduchý registrační
systém pro správce fondů rizikového kapitálu, a tím plně zohledňuje potřebu
vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním označení „evropský fond
rizikového kapitálu“ s efektivním fungováním trhu rizikového kapitálu a náklady
pro jednotlivé zúčastněné strany. Toto nařízení tudíž nepřekračuje rámec toho,
co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotné požadavky pro
ty správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí používat označení
„evropský fond rizikového kapitálu“, a podmínky pro uvádění subjektů
kolektivního investování pod tímto označením na trh v Unii, čímž přispívá
k hladkému fungování vnitřního trhu. Toto nařízení rovněž stanoví jednotná
pravidla týkající se nabízení kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu
způsobilým investorům v Unii, složení portfolia kvalifikovaných fondů
rizikového kapitálu, způsobilých investičních nástrojů a technik, které
používají kvalifikované fondy rizikového kapitálu, jakož i organizace,
transparentnosti a chování správců fondů rizikového kapitálu, kteří uvádějí
kvalifikované fondy rizikového kapitálu na trh v Unii.
Článek 2
1.
Toto nařízení se vztahuje na správce subjektů
kolektivního investování definované v čl. 3 písm. b), kteří jsou
usazeni v Unii a podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského
členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice
2011/61/ES, za předpokladu, že tito správci spravují portfolia kvalifikovaných
fondů rizikového kapitálu, u nichž celková hodnota spravovaných aktiv
nepřesahuje částku 500 milionů EUR, nebo, v členských státech, kde euro
není úřední měnou, odpovídající hodnotu v národní měně ke dni vstupu tohoto
nařízení v platnost.
2.
Při výpočtu hraniční hodnoty uvedené
v odstavci 1 správci subjektů kolektivního investování, kteří spravují
jiné fondy než kvalifikované fondy rizikového kapitálu, nemusí sčítat aktiva
spravovaná v těchto jiných fondech.
3.
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené
pravomoci v souladu s článkem 23, které stanoví metody výpočtu hraniční
hodnoty uvedené v odstavci 1 tohoto článku a metody průběžného sledování
souladu s touto hraniční hodnotou.
Článek 3
4.
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
(a)
„kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu“ se
rozumí subjekt kolektivního investování, který investuje alespoň 70 % celkových
kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do aktiv, která
představují kvalifikované investice;
(b)
„subjektem kolektivního investování“ se rozumí subjekt,
který získává kapitál od většího množství investorů s cílem investovat tento
kapitál ve prospěch těchto investorů v souladu se stanovenou investiční
politikou a který není povinen získat povolení podle článku 5 směrnice
2009/65/ES;
(c)
„kvalifikovanými investicemi“ se rozumí nástroje
investování do vlastního kapitálu nebo kvazivlastního kapitálu, které jsou emitované:

–
kvalifikovaným podnikem v portfoliu a získané přímo
kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu od kvalifikovaného podniku v
portfoliu nebo
–
kvalifikovaným podnikem v portfoliu výměnou za
majetkový cenný papír vydaný kvalifikovaným podnikem v portfoliu nebo
–
podnikem, jehož je kvalifikovaný podnik
v portfoliu dceřinou společností, který byl získán kvalifikovaným fondem
rizikového kapitálu výměnou za kapitálový nástroj vydaný kvalifikovaným
podnikem v portfoliu;
(d)
„kvalifikovaným podnikem v portfoliu“ se rozumí
podnik, který v době investice kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu
nebyl registrován na regulovaném trhu definovaném v čl. 4 odst. 1
bodě 14 směrnice 2004/39/ES, který zaměstnává méně než 250 zaměstnanců a jehož
roční obrat není vyšší než 50 milionů EUR, nebo jehož roční rozvaha nepřesahuje
43 milionů EUR a který není sám subjektem kolektivního investování;
(e)
„vlastním kapitálem“ se rozumí vlastnický podíl v podniku,
který má podobu akcií nebo jiné formy účasti na kapitálu kvalifikovaného
podniku v portfoliu, jenž byl vydán investorům;
(f)
„kvazivlastním kapitálem“ se rozumí jakýkoli
nástroj, u něhož je výnos založen především na ziscích nebo ztrátách
kvalifikovaného podniku v portfoliu a který není zajištěn v případě selhání;
(g)
„uváděním na trh“ se rozumí přímé nebo nepřímé nabízení
nebo umísťování podílových jednotek nebo akcií fondu rizikového kapitálu, který
správce fondu rizikového kapitálu spravuje, investorům s bydlištěm nebo se
sídlem v Unii z podnětu správce nebo jeho jménem;
(h)
„upsaným kapitálem“ se rozumí jakýkoli závazek,
kterým se daná osoba zavazuje nabýt podíl ve fondu rizikového kapitálu nebo do
tohoto fondu učinit kapitálové vklady;
(i)
„správcem fondu rizikového kapitálu“ se rozumí
právnická osoba, jejímž předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo
více kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu;
(j)
„domovským členským státem“ se rozumí členský stát,
v němž je správce fondu rizikového kapitálu usazen nebo zde má své sídlo;
(k)
„hostitelským členským státem se rozumí členský
stát, který není jeho domovským členským státem, v němž správce fondu
rizikového kapitálu nabízí kvalifikované fondy rizikového kapitálu
v souladu s tímto nařízením;
(l)
„příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní orgán,
jejž domovský členský stát na základě právních předpisů pověří registrací
správců subjektů kolektivního investování uvedených v článku 2 odstavci 1.
KAPITOLA II
PODMÍNKY POUŽÍVÁNÍ OZNAČENÍ „EVROPSKÝ FOND RIZIKOVÉHO KAPITÁLU“
Článek 4
Správci fondů rizikového kapitálu, kteří
splňují požadavky stanovené v této kapitole, jsou oprávněni používat
označení „evropský fond rizikového kapitálu“ v rámci uvádění
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v Unii.
Článek 5
1.
Správce fondu rizikového kapitálu zajistí, aby při
získávání jiných aktiv než kvalifikovaných investic nebylo pro účely získání
těchto aktiv použito více než 30 % celkových kapitálových vkladů a
nesplaceného upsaného kapitálu. Krátkodobé držení hotovosti a peněžních
ekvivalentů se pro účely výpočtu této hraniční hodnoty nezohledňuje.
2.
Správce fondu rizikového kapitálu nesmí na úrovni
kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu poskytovat půjčky, vydávat dluhové
obligace, poskytovat záruky ani používat metody, které vedou ke zvýšení
expozice fondu vůči riziku, ať už se jedná o půjčku hotovosti nebo cenných
papírů, účast na derivátových pozicích nebo jiný způsob.
3.
Zákaz stanovený v odstavci 2 se nevztahuje na
půjčky na období, které nelze prodloužit a které nepřesahuje 120 kalendářních
dnů, sloužící k poskytnutí likvidity v období mezi žádostí o upsaný
kapitál a jeho příjmem od investorů.
Článek 6
Správci fondů rizikového kapitálu nabízejí podílové jednotky a akcie
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu výhradně investorům, kteří jsou
považováni za profesionální klienty v souladu s oddílem I přílohy II
směrnice 2004/39/ES, nebo s nimi může být na požádání jako s profesionálními
klienty zacházeno v souladu s oddílem II přílohy II směrnice 2004/39/ES,
nebo jiným investorům, pokud:
(a)
se tito jiní investoři zavážou k investici ve
výši alespoň 100 000 EUR;
(b)
tito jiní investoři písemně oznámí
v dokumentu, který není součástí smlouvy uzavřené ve věci závazku
týkajícího se investice, že jsou si vědomi rizik spojených
s plánovaným závazkem nebo investicí;
(c)
správce fondu rizikového kapitálu provede posouzení
odborných znalostí, zkušeností a znalostí investora, aniž předpokládá, že
investor má stejné znalosti a zkušenosti s trhem jako osoby uvedené
v oddílu I přílohy II směrnice 2004/39/ES;
(d)
správce fondu rizikového kapitálu získá ve světle
povahy plánovaného závazku nebo investice přiměřenou jistotu, že investor je
s to činit vlastní investiční rozhodnutí a chápe související rizika a že
závazek tohoto druhu je pro takového investora vhodný;
(e)
správce fondu rizikového kapitálu písemně potvrdí,
že provedl posouzení uvedené v písmeni c) a že jsou splněny podmínky
stanovené v písmeni d).
Článek 7
Správci fondů rizikového kapitálu ve vztahu ke
kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu, které spravují:
(a)
jednají při výkonu svých činností s patřičnou
dovedností, péčí a opatrností;
(b)
uplatňují vhodné zásady a postupy s cílem
zabránit nekalým praktikám, u nichž lze očekávat, že poškodí zájmy investorů a
kvalifikovaných podniků v portfoliu;
(c)
provozují své obchodní činnosti v nejlepším zájmu
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, které spravují, investorů
v těchto kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu, a v zájmu integrity
trhu;
(d)
uplatňují vysokou úroveň obezřetnosti při výběru a
průběžném sledování investic v kvalifikovaných podnicích v portfoliu;
(e)
mají odpovídající znalosti a povědomí o
kvalifikovaných podnicích v portfoliu, do nichž investují.
Článek 8
1.
Správci fondů rizikového kapitálu rozpoznají střety
zájmů a předcházejí jim, a není-li možné střetům zájmů předejít, řeší a
sledují je a v souladu s odstavcem 4 tyto střety zájmů nahlásí s
cílem zabránit tomu, aby nežádoucím způsobem ovlivnily zájmy kvalifikovaných
fondů rizikového kapitálu a jejich investorů, a zajistí poctivé zacházení
s kvalifikovanými fondy rizikového kapitálu, které spravují.
2.
Správce fondu rizikového kapitálu určí především
střety zájmů, které mohou vyvstat mezi
(a)
správci fondů rizikového kapitálu, osobami, které
skutečně řídí obchodní činnost správce fondu rizikového kapitálu, zaměstnanci
nebo osobami, které přímo či nepřímo kontrolují správce fondu rizikového
kapitálu nebo jsou tímto správcem kontrolovány, a kvalifikovaný fondem
rizikového kapitálu řízeným správci fondů rizikového kapitálu nebo investory
v těchto kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu;
(b)
kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu nebo
investory v tomto kvalifikovaném fondu a jiným kvalifikovaným fondem
rizikového kapitálu spravovaným stejným správcem fondu rizikového kapitálu nebo
investory v tomto jiném kvalifikovaném fondu.
3.
Správci fondů rizikového kapitálu používají účinné
organizační a administrativní postupy pro splnění požadavků stanovených
v odstavcích 1 a 2.
4.
Oznámení konfliktů zájmů ve smyslu odstavce 1
se uplatní v případě, že organizační opatření přijatá správcem fondu rizikového
kapitálu k rozpoznání, předcházení, řešení a sledování střetů zájmů nejsou
dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že rizika poškození
zájmů investorů budou odvrácena. Správci fondů rizikového kapitálu jasně oznámí
obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů investorům předtím, než provedou obchod
jejich jménem.
5.
Komise se zmocňuje přijímat akty v přenesené
pravomoci v souladu s článkem 23, jimiž se stanoví:
(a)
druhy střetů zájmů podle odstavce 2 tohoto článku;
(b)
opatření, která by měli správci fondů rizikového
kapitálu v rámci svých struktur a organizačních a administrativních postupů
přijmout k rozpoznávání, předcházení, řešení, sledování a oznamování střetů
zájmů.
Článek 9
Správci kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu
mají vždy dostatečný kapitál a využívají přiměřené a vhodné lidské a technické
zdroje, které jsou nezbytné k zajištění řádné správy těchto fondů.
Článek 10
Pravidla pro oceňování aktiv se uvádějí ve stanovách
kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu.
Článek 11
1.
Správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu
poskytne příslušnému orgánu domovského členského státu výroční zprávu za každý
kvalifikovaný fond rizikového kapitálu, který spravuje, nejpozději 6 měsíců po
skončení daného účetního roku. Zpráva uvede složení portfolia kvalifikovaného
fondu rizikového kapitálu a činnosti z minulého roku. Bude rovněž obsahovat
finanční účty kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu ověřené auditorem.
Zpráva bude vypracována v souladu se stávajícími standardy finančního
výkaznictví a podmínkami dohodnutými mezi správcem kvalifikovaného fondu
rizikového kapitálu a investory. Správce kvalifikovaného fondu rizikového
kapitálu na požádání poskytne zprávu investorům. Správci a investoři fondů
rizikového kapitálu se mohou vzájemně dohodnout na poskytování dalších
informací.
2.
Pokud je správce fondu rizikového kapitálu povinen
zveřejnit výroční finanční zprávu v souladu se směrnicí Evropského
parlamentu a Rady 2004/109/ES[19]
týkající se kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, informace uvedené
v odstavci 1 tohoto článku mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako
doplněk výroční finanční zprávy.
Článek 12
1.
Správci fondů rizikového kapitálu sdělí svým
investorům předtím, než učiní investiční rozhodnutí, alespoň následují informace:

(a)
totožnost správce fondu rizikového kapitálu a
případných dalších poskytovatelů služeb, s nimiž správce fondu rizikového
kapitálu uzavřel smlouvu ve věci jimi vykonávané správy kvalifikovaných
fondů rizikového kapitálu, a popis jejich povinností;
(b)
popis investiční strategie a cílů kvalifikovaného
fondu rizikového kapitálu, včetně popisu typů kvalifikovaných podniků v
portfoliu a postupů a kritérií používaných k jejich určení, technik
investování, které mohou použít, a příslušných omezení pro investování;
(c)
popis rizikového profilu kvalifikovaného fondu
rizikového kapitálu a případných rizik spojených s aktivy, do nichž
může fond investovat, nebo technik investování, které lze použít;
(d)
popis postupu oceňování kvalifikovaného fondu
rizikového kapitálu a metod oceňování aktiv včetně metod používaných k
oceňování kvalifikovaných podniků v portfoliu;
(e)
popis stanovení odměny správce fondu rizikového
kapitálu;
(f)
popis všech poplatků, výdajů a srážek, které přímo
či nepřímo hradí investoři, a jejich maximální výše;
(g)
dosavadní výsledky kvalifikovaného fondu rizikového
kapitálu, pokud jsou dostupné;
(h)
popis postupů, kterými může kvalifikovaný fond
rizikového kapitálu změnit investiční strategii nebo investiční politiku nebo
obojí.
2.
Pokud má správce kvalifikovaného fondu rizikového
kapitálu povinnost zveřejnit v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a
Rady 2003/71/ES[20]
nebo v souladu s vnitrostátními právními předpisy prospekt, týkající se
kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, informace uvedené v odstavci 1
tohoto článku mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako součást prospektu.
KAPITOLA III
DOHLED A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 13
1.
Správci fondů rizikového kapitálu, kteří pro účely uvádění
svých kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh chtějí používat označení
„evropský fond rizikového kapitálu“, o tomto záměru informují příslušný orgán
svého domovského členského státu a poskytnou tyto informace:
(a)
totožnost osob, které skutečně provádějí činnost
správce kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu;
(b)
identitu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu,
jejichž podílové jednotky či akcie budou nabízeny, a jejich investiční
strategie;
(c)
informace o opatřeních přijatých za účelem splnění
požadavků kapitoly II;
(d)
seznam členských států, v nichž správce fondu
rizikového kapitálu hodlá uvádět jednotlivé kvalifikované fondy rizikového
kapitálu na trh.
2.
Příslušný orgán domovského členského státu
zaregistruje správce fondu rizikového kapitálu pouze za předpokladu, že jsou
splněny tyto podmínky:
(a)
informace požadované podle odstavce 1 jsou úplné;
(b)
opatření oznámená podle odst. 1 písm. c) jsou
s to zajistit splnění požadavků kapitoly II.
3.
Registrace bude platit na celém území Unie a umožní
správcům fondů rizikového kapitálu uvádět kvalifikované fondy rizikového
kapitálu na trh pod označením „evropské fondy rizikového kapitálu“ v celé Unii.
Článek 14
Správce fondu rizikového kapitálu informuje
příslušný orgán domovského členského státu, kde zamýšlí uvádět na trh:
(a)
nový kvalifikovaný fond rizikového kapitálu;
(b)
stávající kvalifikovaný fond rizikového kapitálu v
členském státě, který není na seznamu uvedeném v čl. 13 odst. 1 písm. d).
Článek 15
1.
Okamžitě po registraci správce fondu rizikového
kapitálu příslušný orgán domovského členského státu oznámí skutečnost, že je
správce fondu rizikového kapitálu zaregistrován, členským státům oznámeným
v souladu s čl. 13 odst. 1 písm. d) a Evropskému orgánu pro
cenné papíry a trhy.
2.
Hostitelské členské státy oznámené v souladu
s čl. 13 odst. 1 písm. d) nestanoví pro správce fondu rizikového
kapitálu registrovaného v souladu s článkem 13 žádné požadavky nebo
správní postupy v souvislosti s nabízením kvalifikovaných fondů rizikového
kapitálu, ani nepodmiňují uvádění na trh získáním souhlasu před jeho zahájením.
3.
Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto
článku vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcí
technické normy, kterými se stanoví forma oznámení.
4.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem do [vložte datum].
5.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí
technické normy uvedené v odstavci 3 tohoto článku postupem podle článku
15 nařízení (EU) 1095/2010.
Článek 16
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
vede centrální databázi, která je veřejně přístupná na internetu a která
obsahuje seznam všech správců fondů rizikového kapitálu registrovaných
v Unii v souladu s tímto nařízením.
Článek 17
Příslušný orgán domovského členského státu
vykonává dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení.
Článek 18
Příslušným orgánům budou v souladu
s vnitrostátním právem svěřeny veškeré pravomoci v oblasti dohledu a
vyšetřování, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkce. Bude jim zejména
svěřena pravomoc:
(a)
vyžádat si jakýkoli dokument v jakékoli formě
a obdržet či opatřit si jeho kopii;
(b)
vyžádat si od správce fondu rizikového kapitálu
bezodkladné poskytnutí informací;
(c)
vyžádat si informace od osob zapojených do aktivit
správce fondu rizikového kapitálu nebo kvalifikovaného fondu rizikového
kapitálu;
(d)
provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením
nebo bez předchozího ohlášení;
(e)
vydat nařízení s cílem zajistit, aby správce
fondu rizikového kapitálu plnil požadavky tohoto nařízení a upustil od
opakování chování, které může představovat porušení tohoto nařízení.
Článek 19
1.
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání
správních opatření a sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou
veškerá opatření nezbytná k jejich provádění. Stanovená opatření a sankce musí
být účinné, přiměřené a odrazující.
2.
Do [24 měsíců po vstupu tohoto nařízení
v platnost] členské státy oznámí pravidla uvedená v odstavci 1 Komisi
a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Dále bezodkladně oznámí
Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy jakékoli následné změny
těchto pravidel.
Článek 20
1.
Příslušný orgán domovského členského státu přijme
vhodná opatření uvedená v odstavci 2, pokud správce fondu rizikového
kapitálu:
(a)
neplní požadavky, které se vztahují na složení
portfolia podle článku 5;
(b)
nenabízí kvalifikovaný fond rizikového kapitálu
způsobilým investorům podle článku 6;
(c)
nezaregistruje se u příslušného orgánu svého
domovského členského státu v souladu s článkem 13.
2.
V případech uvedených v odstavci 1
příslušné orgány domovského členského státu přijmou podle okolností následující
opatření:
(a)
zákaz používání označení „evropský fond rizikového
kapitálu“ pro účely nabízení jednoho nebo více kvalifikovaných fondů rizikového
kapitálu správce fondu rizikového kapitálu;
(b)
výmaz správce fondu rizikového kapitálu
z rejstříku.
3.
Příslušný orgán domovského členského státu
informuje příslušné orgány hostitelských členských států oznámených v souladu s
čl. 13 odst. 1 písm. d) o výmazu správce fondu rizikového
kapitálu z rejstříku uvedeného v odst. 2 písm. b) tohoto článku.
4.
Právo nabízet jeden nebo více kvalifikovaných fondů
rizikového kapitálu pod označením „evropský fond rizikového kapitálu“
v Unii končí s okamžitou účinností k datu, k němuž bylo
přijato rozhodnutí příslušného orgánu uvedeného v odst. 2 písm. a) nebo
b).
Článek 21
1.
Příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry
a trhy navzájem spolupracují, kdykoli je to nutné k provádění jejich úkolů
podle tohoto nařízení.
2.
Vyměňují si veškeré informace a dokumentaci
potřebnou k rozpoznání a nápravě nedostatků, které představují porušení
tohoto nařízení.
Článek 22
1.
Pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro
příslušné orgány nebo Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, jakož i
auditory a odborníky pověřené příslušnými orgány platí povinnost mlčenlivosti.
Žádné důvěrné informace, které tyto osoby získají při výkonu svých služebních
povinností, nesmějí sdělit jiné osobě nebo orgánu jinak než v souhrnné podobě,
z níž nelze jednotlivě identifikovat správce fondu rizikového kapitálu a
kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, aniž jsou dotčeny případy stanovené
trestním právem a řízením podle tohoto nařízení.
2.
Příslušným orgánům členských států nebo Evropskému
orgánu pro cenné papíry a trhy nesmí být bráněno ve výměně informací
v souladu s tímto nařízením nebo dalšími právními předpisy, které se
vztahují na správce fondů rizikového kapitálu a kvalifikované fondy rizikového
kapitálu.
3.
V případě, že příslušné orgány a Evropský
orgán pro cenné papíry a trhy získají důvěrné informace v souladu
s odstavcem 2, mohou je použít pouze při výkonu svých služebních
povinností a pro účely správních a soudních řízení.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
1.
Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci
svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2.
Přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3 a
čl. 8 odst. 5 je svěřeno Komisi na dobu čtyř let od data vstupu
tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené
pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto čtyřletého období.
Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud
Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku
nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3.
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3 a čl. 8 odst. 5 kdykoli zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených.
Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské
unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá
vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již
v platnosti.
4.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise
neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5.
Akt v přenesené pravomoci přijatý
v souladu s čl. 2 odst. 3 nebo čl. 8 odst. 5 vstoupí v platnost,
jen pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě
dvou měsíců ode dne oznámení tohoto aktu Evropskému parlamentu
a Radě, nebo před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament
i Rada uvědomí Komisi o svém záměru námitky nevyslovit.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva
měsíce.
Článek 24
1.
Nejpozději čtyři roky ode dne použitelnosti tohoto
nařízení Komise toto nařízení přezkoumá. Přezkum bude zahrnovat obecné
hodnocení fungování pravidel stanovených tímto nařízením a zkušeností získaných
při jejich uplatňování, včetně:
(a)
rozsahu použití označení „evropský fond rizikového
kapitálu“ správci fondů rizikového kapitálu v různých členských státech,
ať již vnitrostátně, nebo přeshraničně;
(b)
oblasti působnosti tohoto nařízení, včetně hraniční
hodnoty 500 milionů EUR.
2.
Po konzultaci s Evropským orgánem pro cenné papíry
a trhy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž
bude v případě potřeby přiložen legislativní návrh.
Článek 25
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým
dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode
dne 22. července 2013, s výjimkou čl. 2 odst. 3 a čl. 8 odst.5, které se
použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto
nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předsedkyně
[1]               Podle
posledního průzkumu Evropské centrální banky (ECB) více než 50 %
dotázaných malých a středních podniků v eurozóně uvádí nárůst úrokových sazeb u
bank a celkové zpřísnění úvěrových standardů u bankovních úvěrů pro malé a
střední podniky.
[2]               V posledním průzkumu (09/2010 –
02/2011), který provedla Evropská centrální banka (ECB) a který sestavila ve
spolupráci s Evropskou komisí, zaměřeném na přístup malých a středních podniků
v eurozóně k financování, zhruba 15 % malých a středních podniků uvádí
„přístup k financování“ jako svůj nejnaléhavější problém, což se v porovnání s
předchozími průzkumy nezměnilo. http://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/accesstofinancesmallmediumsizedenterprises201104en.pdf?b704f6b228e071bea9507d7569412805.
[3]               Zdroj:
Odhady Evropské asociace soukromého a rizikového kapitálu (EVCA) pro rok 2011.
[4]               http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm,
3. března 2010, a rovněž součástí iniciativy Unie inovací, http://ec.europa.eu/research/innovation-union/index_en.cfm?pg=keydocs
6. října 2010.
[5]               http://ec.europa.eu/internal_market/smact/docs/20110413-communication_en.pdf
13. dubna 2011.
[6]               http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/speeches-statements/pdf/20111012communication_roadmap_en.pdf.
[7]               Rizikový
kapitál zahrnuje tři typy financování: (i) neformální investice, které
poskytují tzv. „business angels“, (ii) rizikový (spekulativní) kapitál a (iii)
trhy cenných papírů zaměřené na MSP a společnosti s vysokým růstem.
[8]               Závěrečná zpráva akčního plánu
pro rizikový kapitál 2003: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/riskcapital/index_en.htm.
[9]               http://ec.europa.eu/internal_market/investment/venture_capital_en.htm.
[10]             Úř. věst. C, s.
[11]             Úř. věst. C, s.
[12]             Úř. věst. C, s.
[13]             Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32.
[14]             Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1.
[15]             Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.
[16]             Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84.
[17]             Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
[18]             Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
[19]             Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38.
[20]             Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.