|

52010PC0794

/* KOM/2010/0794 konecném znení - COD 2010/0380 */  Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 20.12.2010KOM(2010) 794 v konečném znění2010/0380 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004(Text s významem pro EHP a Švýcarsko)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUOdůvodnění a cíle návrhuCílem tohoto návrhu je aktualizovat nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 tak, aby odrážely změny ve vnitrostátních právních předpisech v oblasti systémů sociálního zabezpečení členských států a zohledňovaly změny ve společenské realitě, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují.Tento návrh také obsahuje návrhy správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (dále jen „správní komise“), jejichž cílem je zlepšit a modernizovat acquis v souladu s čl. 72 písm. f) nařízení (ES) č. 883/2004.Cílem změn v tomto návrhu je zaručit právní jistotu zúčastněných stran.Obecné souvislostiTento návrh se týká pravidelné aktualizace nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009. Jeho cílem je zajistit řádnou koordinaci EU národních systémů sociálního zabezpečení. Odráží právní změny na vnitrostátní úrovni a zohledňuje nejnovější vývoj v oblasti přeshraniční mobility, která koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňuje.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPlatnými předpisy jsou nařízení (ES) č. 883/2004 (naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 988/2009) a nařízení (ES) č. 987/2009Je nutné nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 upravit, aby odpovídaly vývoji vnitrostátních právních předpisů a změnám společenské reality, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují. Kromě toho předložila správní komise příslušné návrhy, jejichž cílem je zlepšit koordinaci systémů. Uvedený návrhy společně s dalšími technickými úpravami znění jsou do tohoto návrhu začleněny. Tento návrh také aktualizuje a mění odkazy na vnitrostátní právní předpisy v některých přílohách nařízení.Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných stran211 Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentůČlenské státy byly vyzvány k předložení návrhů k různým změnám uvedených nařízení pro rok 2010. Správní komise také požadovala změny, které nařízení č. (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 aktualizují a vyjasňují.Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuNávrhy, které jsou považovány za slučitelné s právními předpisy EU a s nimiž vyjádřila souhlas správní komise, jsou do tohoto návrhu začleněny.221 Příslušné vědecké/odborné oblastiKoordinace sociálního zabezpečení.222 Použitá metodikaDiskuze na dvou zasedáních správní komise v roce 2010 a v případě potřeby další projednání se zástupci správní komise z dotčených členských států za účelem vyjasnění, především podrobností týkajících se vnitrostátních právních předpisů.223 Hlavní konzultované organizace/odborníciSprávní komise a rovněž zástupci z jednotlivých dotčených členských států.2249 Shrnutí obdržených a použitých stanovisekNebyla zmíněna existence potenciálně závažných rizik s nevratnými důsledky.Souhlas správní komise aktualizovat, scelit a zlepšit znění a aktualizovat některé údaje členských států v přílohách nařízení č. (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009.226 Prostředky použité na zveřejnění odborného poradenstvíŽádné.Posouzení dopadůOd 1. května 2010 se ve všech členských státech EU používají dvě modernizovaná nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení. Modernizovaná nařízení týkající se sociálního zabezpečení jsou výsledkem deseti let vyjednávání mezi členskými státy. Potřeba modernizace souvisí mj. se změnami ve vnitrostátních právních předpisech a judikaturou Soudního dvora Evropské unie.Členské státy mění své vnitrostátní právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení často. V důsledku toho mohou být odkazy na vnitrostátní právní předpisy v právních předpisech EU týkajících se koordinace systémů sociálního zabezpečení zastaralé, a tak při používání nařízení vyvolávat právní nejistotu zúčastněných stran.Odkazy na nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 je proto třeba aktualizovat, aby správně odrážela právní změny na vnitrostátní úrovni i změny společenské reality. Nařízení lze aktualizovat pouze nařízením.Jedním z hlavních znaků modernizovaných předpisů o koordinaci je zjednodušení. Zjednodušení nařízení povede k jejich snazší interpretaci a omezí rozsah rozporných stanovisek. Aby se zaručilo, že zjednodušená nařízení poskytnou právům občanů plnou ochranu, bylo třeba některá ustanovení změnit, zejména v oblasti použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti. V ustanovení o určení použitelných právních předpisů pro případ, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se kritérium „podstatné části činnosti“ rozšíří a význam pojmu „sídlo nebo místo podnikání“ se zpřesní. Změny v oblasti dávek v nezaměstnanosti jsou nezbytné, aby se zajistilo dostatečné řešení v případě, kdy osoba samostatně výdělečná činná byla pro případ nezaměstnanosti pojištěna v členském státě, v němž vykonávala činnost naposledy, ale vrátí se do svého členského státu bydliště, v němž pojištění pro případ nezaměstnanosti pro osoby samostatně výdělečně činné neexistuje.V posledních letech se objevil výrazný trend nových forem mobility. Nové struktury nabídky práce lze nalézt mj. v letecké dopravě, kde společnosti poskytují své služby z tzv. „mateřských letišť“ v různých členských státech. Komise uvažuje, že v roce 2011 připraví dokument o změněných vzorcích mobility ve vztahu k právu na volný pohyb pracovníků a sociálnímu zabezpečení, v němž vytýčí konkrétní opatření, které má Komise učinit k tomu, aby lépe reagovala na potřeby různých typů migrujících pracovníků. Aniž by Komise chtěla uvedený dokument předjímat, považuje za vhodné již nyní zpřesnit význam pojmu „sídlo nebo místo podnikání“ pro členy leteckých posádek, aby institucím napomohla při určování „sídla nebo místa podnikání“ a usnadnila používání nařízení (ES) č. 883/2004 v tomto odvětví. Jako zvlášť relevantní se zde jeví, že pojem „mateřského letiště“ byl již vymezen v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1899/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví, a již se v uvedeném odvětví používá.Přestože se nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 používají od 1. května 2010, odráží stav vnitrostátních právních předpisů v členských státech k 26. lednu 2004 (v případě nařízení č. 883/2004) a k 17. prosinci 2008 (v případě nařízení (ES) č. 987/2009). Je v zájmu dotčených občanů, aby byla nařízení aktualizována v přiměřené době poté, co dojde ke změnám vnitrostátních právních předpisů členských států. Jen ta nařízení, která odpovídají vývoji vnitrostátních právních předpisů a jejichž ustanovení jsou jasná a kompletní, mohou zúčastněným stranám zajistit transparentnost a jistotu a mobilním občanům poskytnout plnou ochranu.Tento návrh usnadňuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení v členských státech a přispívá k ochraně občanů, kteří se pohybují po EU. Většinu změn navrhly členské státy a správní komise. Odhaduje se, že návrh nařízení, kterým se mění současná ustanovení, nezpůsobí žádnou podstatnou změnu současné situace v oblasti koordinace sociálního zabezpečení, pokud jde o pracovní zatížení nebo náklady, které ponesou instituce a správy sociálního zabezpečení, pracovníci nebo zaměstnavatelé nebo ekonomicky neaktivní občané.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUShrnutí navrhovaných opatřeníTento návrh doplňuje, objasňuje a aktualizuje některá ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 s cílem reagovat na změny v právních předpisech členských států týkajících se sociálního zabezpečení a změněné vzorce mobility, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují. Změny usnadní účinné používání právních předpisů EU týkajících se koordinace systémů sociálního zabezpečení a zlepší ochranu jednotlivců, kteří se pohybují po EU.Právní základČlánek 48 Smlouvy o fungování EU.Zásada subsidiarityZásada subsidiarity se uplatňuje tehdy, pokud návrh nespadá do výlučné pravomoci EU.Členské státy nemohou dostatečným způsobem dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů:Činnost EU v podobě koordinačních opatření v oblasti sociálního zabezpečení je vyžadována článkem 48 SFEU a je nezbytná k tomu, aby se mohlo plně vykonávat právo na volný pohyb uvedené ve SFEU. Bez této koordinace by volný pohyb mohl zůstat mrtvou literou, neboť občané by byli méně nakloněni tomu využívat svého práva, pokud by toto právo vedlo v podstatě ke ztrátě práv již získaných podle sociálního zabezpečení jiného členského státu. Právní předpisy EU v oblasti sociálního zabezpečení nemají nahrazovat jednotlivé vnitrostátní systémy. Je třeba zdůraznit, že navrhované pozměňující nařízení není harmonizačním opatřením a nepřesahuje to, co je nutné pro zajištění účinné koordinace. Návrh v podstatě usiluje o aktualizaci stávajících pravidel koordinace tak, aby odrážely právní změny, jež byly na vnitrostátní úrovni provedeny, a aby se provedly změny nezbytné z důvodu změněné společenské reality. Usiluje také o to doplnit a zlepšit znění nařízení s cílem poskytnout ochranu právům občanů, pokud se pohybují po EU.Ačkoli návrh proto vychází hlavně z příspěvků členských států, nemohly by členské státy tato ustanovení přijmout na vnitrostátní úrovni, neboť to by mohlo být v rozporu s nařízeními. Aby byla nařízení v Evropské unii skutečně použitelná, je proto třeba zajistit odpovídající úpravu jejich hlavních částí a příloh.Koordinace sociálního zabezpečení se týká přeshraničních případů, v nichž nemůže žádný členský stát jednat samostatně. Koordinační právní předpisy EU nahrazují četné stávající dvoustranné dohody. To nejenže členským státům usnadňuje koordinaci sociálního zabezpečení, ale rovněž zaručuje rovné zacházení s občany EU, kteří jsou pojištěni v souladu s vnitrostátními právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení.Opatření EU lépe dosáhne cílů návrhu z následujícího důvodu / následujících důvodů:Koordinace systémů sociálního zabezpečení má smysl pouze na úrovni EU. Cílem je zajistit, aby koordinace systémů sociálního zabezpečení účinně fungovala ve všech členských státech. Základem a opodstatněním tohoto úsilí je volný pohyb osob v rámci EU.V dané souvislosti neexistují žádné kvalitativní ukazatele, nařízení se však týkají každého občana EU, který se, ať už z jakéhokoli důvodu, pohybuje na území Evropské unie.Tento návrh je čistě koordinačním opatřením, které je možné přijmout pouze na úrovni EU. Členské státy zůstávají odpovědné za organizaci a financování svých vlastních systémů sociálního zabezpečení.Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů:Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 vyžadují tuto formu opatření, neboť nařízení lze změnit pouze nařízením. Opatření se nedotýká samotného systému koordinace. Členské státy zůstávají výhradně odpovědnými za organizaci a financování svých systémů sociálního zabezpečení.Návrh usnadňuje členským státům a jejich institucím koordinovat systémy sociálního zabezpečení a jeho cílem je poskytnout ochranu jednotlivcům, kteří se pohybují po Evropské unii, tím, že aktualizuje a zlepšuje určitá ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 a některé přílohy nařízení (ES) č. 883/2004. Tato pozměňovaná ustanovení vycházejí především z návrhů členských států, což znamená, že je jakékoli případné finanční a administrativní zatížení minimalizováno a je úměrné výše uvedeným cílům. Bez aktualizace nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by bylo finanční a administrativní zatížení naopak pravděpodobně větší, neboť ustanovení by neodrážela změněné potřeby členských států.Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů:Neexistuje žádné jiné řešení, neboť nařízení může být změněno pouze nařízením.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU.5. NEPOVINNÉ PRVKYEvropský hospodářský prostor a ŠvýcarskoNavrhovaný předpis má význam pro Evropský hospodářský prostor a Švýcarsko, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor a Švýcarsko.Podrobné vysvětlení návrhuČlánek 1Článek 1 se týká změn nařízení (ES) č. 883/2004.A. Změna článku 91. Změna čl. 9 odst. 1V článku 9 by se odkaz na čl. 1 odst . 1 v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 měl považovat za odkaz na „čl. 1 písm. l)“. Dále by se oznámení o smluvních ustanoveních podle druhého pododstavce čl. 1 písm. l) nařízení (ES) č. 883/2004 mělo provádět odděleně od prohlášení učiněného podle článku 9 nařízení (ES) č. 883/2004, jehož je předpokladem.2. Změna čl. 9 odst. 2Ustanovení čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby bylo v souladu s druhý pododstavcem čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004.B. Změna čl. 12 odst. 1Navrhovaná změna vyjasňuje, že vyslaná osoba nemůže být nahrazena jinou vyslanou osobou poté, co období vyslání první osoby skončí. Slovo „vyslaná“ bylo omylem vynecháno.C. Změna čl. 13 odst. 1V současném znění čl. 13 odst. 1 se podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti nevztahuje na případy, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech pro různé podniky nebo zaměstnavatele. To není v souladu se záměrem sjednaným v Radě, zejména ne v případě, kdy činnost vykonávaná v členském státě bydliště je relativně malá. Účelem této změny je vyjasnit, že podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti se vztahuje také na osobu, jež obvykle pracuje pro různé podniky nebo zaměstnavatele ve dvou nebo více členských státech. V případě, že podmínka „podstatné části“ činnosti nebyla splněna v členském státě bydliště, jsou použitelnými právními předpisy právní předpisy toho členského státu, na jehož území se sídlo nebo místo podnikání nebo zaměstnavatele nachází. Není-li možné určit jeden členský stát, na jehož území se sídlo nebo místo podnikání nachází, například v případě, kdy dva nebo více zaměstnavatelů mají sídlo ve dvou různých členských státech mimo členský stát bydliště, použije se právo členského státu bydliště. Cílem změny je zamezit obcházení použitelných právních předpisů při respektování zásady jednoduchosti a praktičnosti.D. Změna čl. 36 odst. 2aUstanovení čl. 36 odst. 2a nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby byla osobní oblast působnosti v souladu s osobní oblastí působnosti zbytku hlavy III kapitoly 2 nařízení (ES) č. 883/2004 a se třetím pododstavcem čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009, jenž se zabývá obdobnou záležitostí v oblasti nemocenské, peněžitého příspěvku v mateřství a rovnocenné dávky pro otce.E. Změna čl. 65 odst. 5Změna se týká případu, kdy osoba samostatně výdělečná činná byla pojištěna pro případ nezaměstnanosti v členském státě, v němž naposledy vykonávala činnost, a poté, co je osobou nezaměstnanou, se vrátí do svého členského státu bydliště, v němž pro osoby samostatně výdělečně činné pojištění pro případ nezaměstnanosti neexistuje.V takovém případě, narozdíl od zaměstnaných osob, není převod povinnosti vyplácet dávky v nezaměstnanosti z členského státu, v němž osoba naposledy vykonávala činnost, členskému státu bydliště možný, neboť právní předpisy členského státu bydliště dávky v nezaměstnanosti pro samostatně výdělečné osoby neznají. Nicméně v souladu s účelem článku 65, jejž potvrdila judikatura Soudního dvora (viz rozhodnutí Soudního dvora týkající se článku 71 nařízení 1408/71, jenž odpovídá novému článku 65 nařízení č. 883/2004, např. věc C-454/93 Van Gestel , Sb. rozh. 1995, s. I-1707, věc 58/87 Rebmann , Sb. rozh. 1988, s. 3467), mají osoby, na něž se uvedený článek vztahuje, právo, stanou-li se nezaměstnanými, vrátit se do státu svého bydliště a hledat zde práci. Smyslem tohoto článku je, že tyto osoby mají vzhledem ke svým úzkým vazbám nejlepší vyhlídky při znovuzačlenění na trh práce v členském státě svého bydliště. Z tohoto důvodu nemá být jejich právo na sociální dávky omezeno, zejména pokud jsou tyto dávky protiplnění jimi zaplacených příspěvků (věc C-228/07 Petersen , Sb. rozh. 2008, s. I-6989). Kromě toho Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že právo na dávky v nezaměstnanosti související s platbami příspěvků do fondu pojištění pro případ nezaměstnanosti má být jakožto finanční právo subsumováno pod ochranu poskytovanou článkem 1 protokolu č. 1 evropské úmluvy (věc Gaygusuz v. Austria).F. Změna čl. 71 odst. 2Během diskusí vyšla najevo potřeba vyjasnit postup hlasování správní komise. Navrhovaný postup hlasování odráží nový vývoj zavedený Lisabonskou smlouvou, zejména novým článkem 48 SFEU.Článek 2Článek 2 se týká změn nařízení (ES) č. 987/2009.A. Změna čl. 6 odst. 1Znění tohoto odstavce bylo přepracováno, aby více odpovídalo znění dohodnutému v Radě. V ustanovení odst. 1 písm. b) je nyní vyjasněno, že právní předpisy členského státu bydliště nemohou být používány prozatímně, pokud dotyčná osoba nevykonává v členském státě bydliště žádnou činnost.B. Změna čl. 14 odst. 5Změna vyjasňuje, že okrajové a pomocné činnosti, které jsou z časového hlediska a hlediska hospodářské návratnosti nevýznamné, se při určování použitelných právních předpisů podle hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 nebudou zohledňovat. Činnosti jako takové zůstávají relevantní pro používání vnitrostátních právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení; v případě, že okrajová činnost zakládá účast na sociálním zabezpečení, odvody se platí v členském státě příslušným pro celkový příjem ze všech činností.Změna sleduje dva cíle:1) zjednodušit stávající ustanovení zrušením rozlišování mezi „souběžnými“ a „střídavými“ činnostmi a zvýšit tak právní jistotu osob, které vykonávají skutečnou a efektivní činnost v jednom členském státě a souběžně pouze okrajovou činnosti v jiném členském státě, a2) vyhnout se možnému zneužívání ustanovení o použitelných právních předpisech v nařízení (ES) č. 883/2004.C. Vložení odstavce 5a v článku 14Tato změna zajišťuje, že se pojem „sídlo nebo místo podnikání“ používá v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie a jinými nařízeními EU. Změna slouží jako základní kámen pro další prvky, jež správní komise vymezí.Za „sídlo nebo místo podnikání“ se pro členy leteckých posádek považuje „mateřské letiště“. Pojem „mateřské letiště“ je v tomto odvětví uznáván a používán a je již vymezen v nařízení (EHS) č. 3922/91, což zjednodušuje a odůvodňuje jeho používání v oblasti koordinace systémů sociálního zabezpečení. Odkaz na „mateřské letiště“ pro členy leteckých posádek neovlivňuje zásadu, že k určení použitelných právních předpisů na základě hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 má být případ každého člena posádky posuzován samostatně a na základě objektivních informací.D. Změna čl. 15 odst. 1Tato změna uvádí v soulad znění tohoto článku s konečnou dohodou v druhém čtení Evropského parlamentu v postupu spolurozhodování při příjímání nařízení (ES) č. 987/2009 o informování dotčené osoby v případech vyslání o použitelných právních předpisech.E. Změna čl. 54 odst. 2Změna napravuje chybu učiněnou při právně-lingvistické revizi v Radě a navrací ustanovení jeho původní význam.F. Vložení čl. 55 odst. 7Vkládá se nový odstavec, aby se postup při vývozu dávek použil obdobně v případě, na který se vztahuje nové ustanovení čl. 65 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004, s výjimkou ustanovení týkajícího se časového omezení uvedeného v čl. 55 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 987/2009.G. Změna čl. 56 odst. 2Znění je třeba změnit, aby se vztahovalo na případy, kdy se osoba, na níž se vztahuje nový čl. 65 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004, dodatečně registruje také u úřadů práce ve státě, v němž naposledy vykonávala činnost.V takovém případě by měly mít přednost povinnosti a činnosti související s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby ve státě posledního zaměstnání či činnosti, jelikož tento stát poskytuje dotčené osobě dávky. Nové znění upřednostňuje povinnosti a činnosti související s hledáním zaměstnání ve státě, který poskytuje dávky, a vylučuje negativní efekt, který by jejich nesplnění v jiném členském státě mělo.PřílohaA. Změna přílohy X nařízení (ES) č. 883/2004Příloha X uvádí zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky. V oddílu „NIZOZEMSKO“ se zákon o pomoci v invaliditě pro mladé zdravotně postižené ze dne 24. dubna 1997 (Wajong) nahradí předpisem „Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997“ (Wet Wajong).Jako v případě dřívějšího zákona stanoví nový zákon podporu příjmu pro mladé zdravotně postižené osoby, které mají z důvodu svého zdravotního postižení omezenou pracovní schopnost a jejichž příjem je nižší než zákonem stanovená minimální mzda. Mladé zdravotně postižené osoby, které splňují určité podmínky, mohou pobírat podporu příjmu k vyrovnání jejich příjmu až na úroveň zákonem stanovené minimální mzdy v případě, že jejich příjem z pracovní činnosti je nižší než 75 % zákonem stanovené minimální mzdy. Ochrana příjmu může být přiznána také mladým zdravotně postiženým osobám, které studují a potřebují finanční podporu, jakož i mladým osobám, které nemohou pracovat vůbec, tj. osobám, které jsou zcela a trvale neschopné práce.Tento nový údaj týkající se Nizozemska byl posouzen správní komisí a podpora příjmu byla uznána jako zvláštní nepříspěvková peněžitá dávka ve smyslu článku 70 nařízení (ES) č. 883/2004.V oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se pro Spojené království uvede nová zvláštní nepříspěvková peněžitá dávka, a to zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu.Hlavním účelem tohoto příspěvku je s ohledem na hospodářskou a sociální situaci ve Spojeném království zaručit příjem na úrovni životního minima. Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu je určen osobám, jejichž záznamy o placení příspěvků nebo finanční situace je taková, že zaměstnanecký a podpůrný příspěvek, jenž je příspěvkovou dávkou, nelze vyplácet, nebo jen v nedostatečné výši.Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu byl správní komisí uznán za zvláštní nepříspěvkovou peněžitou dávku ve smyslu článku 70 nařízení (ES) č. 883/2004, který může být v příloze nařízení (ES) č. 883/2004 uveden.V oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se také z přílohy odstraní podpora příjmu. Vznik nových dávek bez průzkumu majetkových poměrů (dávka při hledání zaměstnání, zaměstnanecký a podpůrný příspěvek a státní důchodový kredit) má za následek, že z podpory příjmu se stala dávka omezeného životního minima vyplácená osobám s žádným, nebo velmi nízkým příjmem. Vzhledem k tomu, že sociální pomoc je z působnosti nařízení (ES) č. 883/2004 vyloučena, podpora příjmu má být ze seznamu vyřazena.B. Změna přílohy XI nařízení (ES) č. 883/20041. Změna oddílu „NIZOZEMSKO“Údaje odst. 1 písm. h) rozšiřují nárok důchodce a jeho rodinných příslušníků, kteří jsou pojištěni podle právních předpisů jiného členského státu, na poskytování věcných dávek během pobytu v Nizozemsku a poskytuje důchodcům a jejich rodinným příslušníkům dodatečné výhody v oblasti dávek v nemoci.Ustanovení odst. 1 písm. g) může být zrušeno, neboť náhrada bez nároku byla v souvislosti se zavedením povinné spoluúčasti do nizozemského systému zdravotního pojištění nahrazena.Ostatní změny přílohy XI se týkají jazykových úprav k zajištění konzistence v odkazech na nizozemské právní předpisy.2010/0380 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004(Text s významem pro EHP a Švýcarsko)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 48 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[1],v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1.  Aby se zohlednily právní změny v některých členských státech a zajistila právní jistota zúčastněných stran, je třeba nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 upravit2.  Příslušné návrhy správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení, jejichž cílem je zlepšit a modernizovat acquis Unie, byly předloženy. Dohodnuté návrhy byly do tohoto nařízení zařazeny.3.  Změny v sociální realitě mohou koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivnit. V reakci na tyto změny se navrhují změny v oblasti určování použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti.4.  Mělo by být vyjasněno, že v případě, že osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se podmínka výkonu „podstatné části činnosti“ ve smyslu čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 vztahuje také na osoby pracující pro různé podniky nebo zaměstnavatele.5.  V souvislosti s růzností a vývojem podmínek, za kterých jsou profesní činnosti vykonávány, je nezbytné situaci vysoce mobilních pracovníků zohlednit. Nové struktury nabídky práce jsou patrné mj. v odvětví letecké dopravy. Propojovat použitelné právní předpisy vztahující se na členy leteckých posádek s členským státem, v němž se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, jenž je zaměstnává, je účelné pouze tehdy, když existuje dostatečně úzké spojení se sídlem nebo místem podnikání. Při používání nařízení (ES) č. 883/2004 v případě členů leteckých posádek se považuje za vhodné pojmu „mateřské letiště“ rozumět jako specifikaci pojmu „sídlo nebo místo podnikání“.6.  Ustanovení čl. 65 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby se zajistilo, že osoby samostatně výdělečně činné obdrží dávky v souladu s právními předpisy příslušného členského státu, a při návratu do členského státu bydliště se jim poskytly nejlepší vyhlídky na znovuzačlenění na trhu práce v tomto členském státě bydliště.7.  Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:8.  V čl. 9 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:„1. Členské státy písemně oznámí Evropské komisi prohlášení učiněná podle čl. 1 písm. l), právní předpisy a systémy uvedené v článku 3, uzavřené úmluvy uvedené v čl. 8 odst. 2 a minimální dávky uvedené v článku 58, jakož i jejich následné podstatné změny.“9.  V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Tato oznámení se předkládají Evropské komisi každý rok a jsou v potřebné míře zveřejňována.“10.  V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Osoba, která jako zaměstnanec provozuje v členském státě činnost jménem zaměstnavatele, jenž zde běžně vykonává své činnosti, a která je tímto zaměstnavatelem vyslána do jiného členského státu, aby zde konala práci jménem tohoto zaměstnavatel, podléhá i nadále právním předpisům prvního členského státu, nepřesahuje-li předpokládaná doba trvání takové práce dvacet čtyři měsíců a není-li daná osoba vyslána za účelem nahrazení jiné vyslané osoby.“11.  V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Na osobu, která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech, se vztahují:a) právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, vykonává-li podstatnou část své činnosti v tomto státě, nebob) nevykonává-li podstatnou část své činnosti v členském státě, na jehož území má bydliště:i) právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, je-li zaměstnána jedním podnikem nebo zaměstnavatelem, neboii) právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele a mimo členský stát bydliště, je-li zaměstnána dvěma nebo více podniky nebo zaměstnavateli a nejméně jeden z těchto podniků má sídlo nebo místo podnikání mimo členský stát, na jehož území má bydliště, neboiii) právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, je-li zaměstnána dvěma a více podniky nebo zaměstnavateli, kteří mají sídlo nebo místo podnikaní v různých členských státech mimo členský stát bydliště.“12.  V článku 36 se odstavec 2a nahrazuje tímto:„2a. Příslušná instituce nemůže pojištěné osobě, která utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z povolání a která má nárok na dávky ze strany této instituce, odmítnout udělit povolení uvedené v čl. 20 odst. 1, pokud této osobě nemůže být přiměřené léčení poskytnuto na území členského státu, ve kterém má bydliště, v lékařsky odůvodnitelné lhůtě s přihlédnutím k jejímu aktuálnímu zdravotnímu stavu a k pravděpodobnému průběhu nemoci.“13.  V článku 65 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5.a) Nestanoví-li písmeno b) jinak, nezaměstnaná osoba uvedená v první a druhé větě odstavce 2 pobírá dávky v souladu s právními předpisy členského státu svého bydliště, jako by se na ni tyto právní předpisy vztahovaly během její poslední činnosti jako zaměstnance nebo osoby samostatně výdělečně činné. Tyto dávky poskytuje instituce místa bydliště.b) Jestliže právní předpisy členského státu bydliště nestanoví pojištění pro osoby samostatně výdělečně činné pro případ nezaměstnanosti, nezaměstnaná osoba uvedená v první a druhé větě odstavce 2, která byla pro případ nezaměstnanosti pojištěna v členském státě, v němž byla naposled činná jako osoba samostatně výdělečně činná, pobírá dávky podle právních předpisů tohoto členského státu.c) Pracovník, který není příhraničním pracovníkem a který pobíral dávky na účet příslušné instituce členského státu, jehož právní předpisy se na něj naposledy vztahovaly, však po návratu do členského státu bydliště nejdříve pobírá dávky podle článku 64, přičemž pobírání dávek podle písmena a) se mu pozastavuje po dobu, během které pobírá dávky podle právních předpisů, jež se na něj vztahovaly naposledy.“7. V článku 71 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Pravidla správní komise se vypracují vzájemnou dohodou jejích členů.Ve všech ostatních případech se správní komise usnáší kvalifikovanou většinou, jak je vymezena Smlouvami.Rozhodnutí o otázkách výkladu uvedených v čl. 72 písm. a) se v potřebné míře zveřejňují.“14.  8. Přílohy X a XI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.Článek 2Nařízení (ES) č. 987/2009 se mění takto:1. V článku 6 se odstavec 1 se mění takto:a) písmeno b) se nahrazuje tímto:„b) právní předpisy členského státu, na jehož území má dotyčná osoba bydliště, vykonává-li zaměstnání nebo samostatně výdělečnou činnost ve dvou nebo více členských státech a vykonává-li část své činnosti nebo činností v tomto členském státě nebo není-li výdělečně činná jako zaměstnanec nebo jako osoba samostatně výdělečně činná“;b) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) v ostatních případech právní předpisy členského státu, o jejichž uplatňování bylo požádáno nejdříve, pokud osoba vykonává činnost nebo činnosti ve dvou nebo více členských státech.“2. V článku 14 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5. Pro účely čl. 13 odst. 1 základního nařízení se osobou, „která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech“, rozumí osoba, která vykonává souběžně nebo střídavě pro stejný podnik nebo zaměstnavatele nebo pro různé podniky nebo zaměstnavatele jednu nebo více oddělených činností, s výjimkou okrajových činností, ve dvou nebo více členských státech.“3. V článku 14 se vkládá nový odstavec 5a, který zní:„5a. Pro účely hlavy II základního nařízení se „sídlem nebo místem podnikání“ rozumí sídlo nebo místo podnikání, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí a kde jsou vykonávány funkce jeho ústřední správy.V případě členů leteckých posádek poskytujících služby v oblasti osobní letecké přepravy nebo přepravy zboží se „sídlem nebo místem podnikání“ vymezeným v hlavě II základního nařízení rozumí „mateřské letiště“ podle definice v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91[2] o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví.“4. V čl. 15 odst. 1 se druhá věta nahrazuje tímto:„Tato instituce vydá dotyčné osobě potvrzení uvedené v čl. 19 odst. 2 prováděcího nařízení a neprodleně zpřístupní instituci určené příslušným orgánem členského státu, ve kterém je činnost provozována, informace týkající se použitelných právních předpisů vztahujících se na dotyčnou osobu v souladu s čl. 11 odst. 3 písm. b) nebo článkem 12 základního nařízení.“5. V článku 54 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Pro účely čl. 62 odst. 3 základního nařízení sdělí příslušná instituce členského státu, jehož právní předpisy se na dotyčnou osobu vztahovaly během jejího posledního zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, instituci místa bydliště na její žádost neprodleně všechny údaje potřebné pro výpočet dávek v nezaměstnanosti, které je schopna získat v členském státě, v němž má sídlo, zejména výši pobíraného platu nebo příjmu ze samostatné výdělečné činnosti.“6. V článku 55 se doplňuje nový odstavec 7, který zní:„7. Odstavce 1 až 6 se použijí obdobně pro osoby uvedené v čl. 65 odst. 5 písm. b) základního nařízení, s výjimkou odst. 1 písm. c) tohoto článku.“7. V článku 56 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Vyžadují-li právní předpisy použitelné v dotyčných členských státech splnění některých povinností a/nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby, mají přednost povinnosti a/nebo činnosti související s hledáním zaměstnání požadované od nezaměstnané osoby v členském státě, který dávky poskytuje.Nesplnění všech povinností a/nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání v členském státě, který dávky neposkytuje, ze strany nezaměstnané osoby nemá vliv na dávky přiznané v druhém členském státě.“Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V […] dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyněPŘÍLOHAPříloha X a XI nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:1. Příloha X se mění takto:a) v oddílu „NIZOZEMSKO“ se písmeno a) nahrazuje tímto:„a) Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997 (Wet Wajong)“;b) v oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“:i) se zrušuje písmeno c),ii) se doplňuje nové písmeno e), které zní:„e) Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu (Employment and Support Allowance Income-related – Welfare Reform Act 2007 a Welfare Reform Act (Northern Ireland) 2007).“2. Příloha XI se mění takto:Oddíl „NIZOZEMSKO" se mění takto:i) v odstavci „1. Zdravotní pojištění“ se zrušuje písmeno g),ii) doplňuje se nové písmeno h), které zní:„h) Pro účely čl. 18 odst. 1 tohoto nařízení mají osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodě ii) této přílohy, které dočasně pobývají v Nizozemsku, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) nárok na věcné dávky ze strany instituce místa pobytu v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku, jakož i na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).“,iii) v odstavci 2 se slova „(nizozemských právních předpisů o obecném starobním pojištění)“ nahrazují slovy „(obecného zákona o starobním důchodu)“,iv) v odst. 2 písm. b) se slova „podle výše uvedených právních předpisů“ nahrazují slovy „podle výše uvedených právních předpisů“,v) v odst. 2 písm. g) se slova „(nizozemského zákona o obecném pojištění pozůstalých)“ nahrazují slovy „(zákona o obecném pojištění pozůstalých)“,vi) v odstavci 3 se slova „(nizozemského zákona o obecném pojištění pozůstalých)“ nahrazují slovy „(zákona o obecném pojištění pozůstalých)“,vii) v odst. 3 písm. d) se slova „podle uvedených právních předpisů“ nahrazují slovy „podle výše uvedených právních předpisů“,viii) v odst. 4 písm. a) bodě i) první odrážce se slova „zákona o pracovní neschopnosti“ nahrazují slovy „ zákona o invalidním pojištění“,ix) v odst. 4 písm. a) bodě ii) se slova „(zákon o pracovní neschopnosti osob samostatně výdělečně činných)“ nahrazují slovy „(zákon o pojištění osob samostatně výdělečně činných pro případ pracovní neschopnosti)“.[1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 4.


title: Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the prevention and correction of macroeconomic imbalances

text:
|

52010PC0527

	V Bruselu dne 29.9.2010KOM(2010) 527 v konečném znění2010/0281 (COD).NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhyDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUUkázalo se, že výskyt velké makroekonomické nerovnováhy, včetně velkých a trvajících rozdílů ve vývoji konkurenceschopnosti, Evropskou unii a zejména pak euro po nástupu krize velmi poškodil. V letech předcházejících krizi vedly nízké náklady na financování k nesprávnému přidělování zdrojů na často méně produktivní využití, což způsobilo neudržitelnou úroveň spotřeby, bubliny na trhu s bydlením a hromadění vnějšího a vnitřního dluhu v některých členských státech. V každém členském státě je proto nezbytné vyvinout nový strukturovaný postup pro prevenci a nápravu nepříznivé makroekonomické nerovnováhy.Ve svém sdělení a zprávě Deset let HMU: úspěchy a problémy po prvních deseti letech fungování Hospodářské a měnové unie[1] Komise navrhla širokou politickou agendu s cílem zlepšit fungování HMU. Zejména zdůraznila nutnost rozšířit ekonomický dohled s cílem odhalit a řešit makroekonomickou nerovnováhu v rané fázi. Zvýšený dohled byl vnímán jako zvlášť žádoucí v oblastech vnější konkurenceschopnosti a salda běžného účtu, kde se od zavedení eura objevily mezi členskými státy značné rozdíly. S cílem řešit tyto problémy se Euroskupina v červenci 2008 dohodla na zahájení pravidelného přezkumu vývoje konkurenceschopnosti v eurozóně, který se ukázal jako přínosný.Evropa 2020 stanoví pro hospodářství EU ambiciózní a komplexní strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. V souvislosti s krizí se nově zaměřuje na řešení nedostatků Evropy v oblasti dohledu nad makrofinančními a strukturálními problémy. Vzhledem k hluboké hospodářské a finanční provázanosti v rámci eurozóny a k jejímu vlivu na jednotnou měnu vyzývá Evropa 2020 k vytvoření konkrétního politického rámce pro eurozónu za účelem řešení širší makroekonomické nerovnováhy[2]. Z tohoto hlediska je nutný mechanismus zakotvený v právních předpisech, který by sledoval zdroje makroekonomické nerovnováhy a zajistil v případě potřeby příslušná nápravná opatření. Nutné propojení preventivních a nápravných opatření je zásadní, máme-li se vyhnout bolestivým hospodářským korekcím, když se nerovnováha vymkne kontrole.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMIV kontextu krize nevídané velikosti a nad rámec naléhavých opatření, která byla přijata k řešení bezprostředních potřeb, Komise rychle zareagovala ambiciózním, a přesto realistickým programem reforem. Měl podobu dvou sdělení pro Evropský parlament a Radu vydaných ve dnech 12. května a 30. června 2010. Zvolením veřejných právních dokumentů za kanál komunikace chtěla Komise jednoznačně dokázat svůj závazek vést dialog s členskými státy, Evropským parlamentem a všemi ostatními zúčastněnými stranami, a zároveň předložila praktické návrhy opatření.Ve svém sdělení ze dne 12. května 2010 Komise stanovila vícepilířový přístup k posílení koordinace hospodářské politiky. Sdělení zdůraznilo plné využití nástrojů pro dohled stanovených Smlouvou. Stávající nástroje by v případě potřeby měly být pozměněny a doplněny. Sdělení vyzvalo k lepšímu dodržování Paktu o stabilitě a růstu a k rozšíření ekonomického dohledu. Za tímto účelem by členským státům umožnilo využívat včasnou koordinaci na evropské úrovni zavedení „evropského semestru“ pro koordinaci hospodářské politiky. Kromě toho sdělení stanovilo zásady, které by měly být základem pevného rámce pro řešení krizí v členských státech eurozóny. Celkově se většina návrhů vztahovala na EU jako celek, ale k otázkám eurozóny by se přistupovalo prostřednictvím přísnějších pravidel.Mezitím se zvýšilo napětí na finančních trzích a dne 9. května 2010 mimořádné zasedání Rady ECOFIN na návrh Komise rozhodlo o zřízení evropského stabilizačního mechanismu a přijalo pevný závazek urychlit v odůvodněných případech fiskální konsolidaci.Dne 30. června 2010 Evropská komise přijala aktualizované sdělení, které podrobněji specifikovalo zásady pro ekonomický dohled uvedené ve sdělení ze dne 12. května. Zaměřilo se na otázky provádění a donucování. Zdůraznilo, že EU potřebuje důslednější makroekonomický dohled nad členskými státy ve všech příslušných oblastech hospodářské politiky. Makroekonomická nerovnováha by se měla posuzovat společně s reformami fiskální politiky a s reformami podporujícími hospodářský růst v rámci strategie Evropa 2020. Větší dohled měl být zakotven v koncepci „evropského semestru“ a měla jej doprovázet řada sankcí, které měly bránit odchylkám, jež by mohly ohrozit finanční stabilitu EU a eurozóny, a napravovat je. Na fiskální straně by měla být posílena preventivní i nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Byl také představen široký rámec pro řešení makroekonomické nerovnováhy mezi členskými státy.V podobě výše uvedených sdělení Komise přispěla k činnosti pracovní skupiny pro správu ekonomických záležitostí, která byla zřízena březnovým zasedáním Evropské rady a v jejímž čele stojí předseda Evropské rady. Pracovní skupina uznala, že nerovnováha je obzvláštní problém, zvlášť pro členy eurozóny. Konstatovala nutnost důkladněji sledovat makroekonomický vývoj malým souborem klíčových ukazatelů, zejména prostřednictvím varovných mechanismů. Celkově bylo dohodnuto, že makroekonomický dohled by měl fungovat spolu s rozpočtovým dohledem podle Paktu o stabilitě a růstu.Evropská rada činnost pracovní skupiny pečlivě sledovala. První pokyny byly obsaženy v závěrech ze zasedání Evropské rady ze dne 17. června, kde se dohodlo vypracování srovnávacího přehledu pro včasné odhalení neudržitelných nebo nebezpečných trendů. Závěry Evropské rady ze dne 16. září 2010 uvítaly vypracování nového rámce pro makroekonomický dohled za účelem sledování a včasné nápravy neudržitelných rozdílů v konkurenceschopnosti a nerovnováhy.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUPlnohodnotný mechanismus pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy tvoří dvě předlohy nařízení. Tento první návrh nastiňuje postup při nadměrné nerovnováze, zatímco druhý se zaměřuje na související donucovací opatření. Oba jsou v této důvodové zprávě postupně popsány.Tento první návrh stanoví rámec pro identifikaci a řešení makroekonomické nerovnováhy, včetně zhoršujícího se vývoje konkurenceschopnosti. Jako takový doplňuje proces makrostrukturálního dohledu nad jednotlivými zeměmi stanovený ve strategii Evropa 2020.Zcela novým prvkem procesu ekonomického dohledu je postup při nadměrné nerovnováze. Zahrnuje pravidelné posuzování rizik nerovnováhy, včetně mechanismu včasného varování, spojené s pravidly pro nápravná opatření nad rámec fiskální politiky v případě nepříznivé makroekonomické nerovnováhy. Postup při nadměrné nerovnováze se použije na každý členský stát.Dohled začíná mechanismem včasného varování, jehož cílem je identifikovat členské státy s potenciálně problematickou úrovní makroekonomické nerovnováhy. Mechanismus včasného varování se skládá ze srovnávacího přehledu (článek 3), který se opírá o kritickou analýzu. Srovnávací přehled má být transparentní, přiměřeně jednoduchý a ekonomicky opodstatněný. Za uvedeným účelem má včasné určení nerovnováhy v různých částech ekonomiky zajistit soubor ukazatelů. Soubor ukazatelů by měl být dostatečně široký, aby obsáhl veškeré možné případy velké nerovnováhy, a dostatečně citlivý, aby dokázal nerovnováhu odhalit včas. Srovnávací přehled se bude skládat z několika ukazatelů pro každý členský stát.Pro každý ukazatel budou stanoveny a oznámeny varovné hraniční hodnoty, aby se zvýšila transparentnost a odpovědnost. U některých ukazatelů budou hraniční hodnoty symetrické; budou odhalovat nadměrně vysokou i nadměrně nízkou úroveň proměnné. Je však nutno mít na paměti, že ukazatele by neměly být považovány za politické cíle ani za politické nástroje. Například schodek běžného účtu ve výši 3 % může být považován za přijatelný v konvergující zemi s výraznými investičními potřebami, ale nikoliv ve vyspělejší zemi s rychle stárnoucím obyvatelstvem. Hraniční hodnoty by tedy měly být vnímány jako orientační hodnoty, kterými by se mělo posuzování řídit, ale neměly by být vykládány mechanicky; měl by je doplňovat ekonomický úsudek a odborné znalosti o jednotlivých zemích.Komise ukazatele, ze kterých se srovnávací přehled skládá, jejich příslušné hodnoty a s nimi spojené podkladové metodiky vydá v samostatném dokumentu, aby zajistila plnou transparentnost fungování mechanismu včasného varování. Složení srovnávacího přehledu by se mohlo časem vyvíjet v souladu s měnícími se hrozbami pro makroekonomickou stabilitu nebo s pokrokem v dostupnosti údajů. Možné ukazatele by se s největší pravděpodobností týkaly vnější i vnitřní nerovnováhy. Odhalení vnější nerovnováhy by usnadnila opatření týkající se zahraniční pozice země (např. běžných účtů a vnějšího dluhu) a cenové či nákladové konkurenceschopnosti (např. reálných směnných kurzů). Použití ukazatelů vnitřní nerovnováhy (např. zadlužení soukromého a veřejného sektoru) lze odůvodnit tím, že vnější nerovnováha je nutně provázena nerovnováhou vnitřní. Sledování ukazatelů vnitřní nerovnováhy lze také odůvodnit samotnou vnitřní nerovnováhou, protože ta může mít důsledky pro jiné členské státy, zejména prostřednictvím finanční nákazy. Společně tyto ukazatele obsáhnou velkou část údajů pro analýzu potřebnou pro předběžné posouzení případné nerovnováhy.Komise bude výsledky srovnávacího přehledu pravidelně vydávat a připojí svou zprávu, která osvětlí souvislosti veškerých potenciálně protichůdných signálů různých ukazatelů (článek 4). Na základě všech dostupných informací Komise sestaví seznam členských států, o kterých se domnívá, že jim hrozí nerovnováha. Včasná diskuse na toto téma v Radě a v Euroskupině umožní Komisi získat od členských států příslušnou zpětnou vazbu a zajistí transparentnost jejích úvah. Po těchto diskusích Komise poskytne hloubkové přezkumy jednotlivých členských států, kde mechanismus včasného varování naznačuje možnou nerovnováhu nebo její riziko (článek 5). Hloubkový přezkum bude sestávat z podrobného šetření základních problémů v označených členských státech. Přezkum lze v případě potřeby provést společně s dohledovou misí do dotčené země. Budou zohledněna veškerá včasná varování nebo doporučení Evropské rady pro systémová rizika spolu s politickými záměry posuzovaného členského státu uvedenými v jeho programu stability a konvergenčním programu a v národním programu reforem. Tato hloubková analýza Komise může mít tři různé výsledky, jak je stanoveno v článcích 6 a 7:-  bude-li makroekonomická nerovnováha považována za bezproblémovou, navrhne Komise nepřijímat žádné další kroky;-  bude-li se Komise na základě hloubkového přezkumu domnívat, že existuje makroekonomická nerovnováha (nebo její riziko), doporučí Radě přijmout pro dotčený členský stát potřebná preventivní doporučení v souladu s čl. 121 odst. 2 Smlouvy. V souladu s hlavními směry hospodářských politik a v závislosti na povaze nerovnováhy se mohou preventivní doporučení týkat problémů napříč celým spektrem politických oblastí;-  ukáže-li hloubkový přezkum v konkrétním členském státě na vážnou nerovnováhu nebo na nerovnováhu, která ohrožuje řádné fungování hospodářské a měnové unie, může Rada na základě doporučení Komise přijmout doporučení v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy o existenci nadměrné nerovnováhy, které dotčenému členskému státu doporučí přijmout ve specifikované lhůtě nápravná opatření a předložit v plánu nápravných opatření své politické záměry. Členské státy s nadměrnou nerovnováhou ve smyslu postupu při nadměrné nerovnováze by byly podrobeny zvýšenému vzájemnému tlaku. Tato „doporučení o postupu při nadměrné nerovnováze“ by měla být zveřejňována; měla by být podrobnější a preskriptivnější než „preventivní“ doporučení stanovená v článku 6. V závislosti na povaze nerovnováhy by se politické požadavky mohly případně týkat aspektů fiskální, mzdové, makrostrukturální a makroobezřetnostní politiky pod kontrolou státních orgánů.Po zahájení postupu při nadměrné nerovnováze bude dotčený členský stát povinen přijmout v konkrétním časovém rámci plán nápravných opatření, jak stanoví článek 8, který bude uvádět plán prováděcích politických opatření. Plán nápravných opatření by potvrdil odhodlání dotčeného členského státu pracovat na vyřešení své nerovnováhy. Do dvou měsíců po předložení plánu nápravných opatření a na základě zprávy Komise plán nápravných opatření posoudí Rada. Bude-li jej Rada na základě návrhu Komise považovat za dostatečný, přijme stanovisko o jeho schválení. Budou-li přijatá opatření nebo opatření předpokládaná v plánu nápravných opatření či časový harmonogram pro jejich provádění považovány za nedostačující k provedení doporučení, Rada na základě návrhu Komise vyzve členský stát, aby svůj plán nápravných opatření pozměnil v nové lhůtě. Pružnost zakotvená v postupu by měla Radě umožňovat stanovit při vydávání doporučení o postupu při nadměrné nerovnováze vhodnou lhůtu s ohledem na rozsah a naléhavost nerovnováhy a schopnost plánovaných politik situaci řešit. Na rozdíl od fiskální politiky nejsou všechny politické páky pod přímou kontrolou národních vlád, pokud jde o řešení nerovnováhy. Nápravné politiky navíc mohou mít v závislosti na povaze nerovnováhy opožděný dopad. Například během deseti let předcházejících krizi v roce 2008 docházelo v eurozóně ke stálému vzájemnému odchylování konkurenčních pozic a salda běžného účtu jejích členských států. Náprava konkurenceschopnosti a vnější nerovnováhy vyžaduje značné změny relativních cen a nákladů a přerozdělení poptávky a nabídky mezi neobchodovatelným sektorem a odvětvím vývozu. Hospodářství mnoha členských států eurozóny je utvářeno poměrně vysokou úrovní nepružnosti na trhu práce a produktovém trhu, která – nebudou-li zavedeny příslušné reformy – nápravné období pravděpodobně prodlouží. Ve všech případech bude Komise sledovat provádění nápravných opatření dotčenými členskými státy, které musí předkládat pravidelné zprávy o pokroku, jak je stanoveno v článku 9. Změní-li se hospodářské okolnosti, lze doporučení o postupu při nadměrné nerovnováze na základě doporučení Komise pozměnit.Na základě doporučení Komise dospěje Rada k závěru, zda dotčený členský stát přijal doporučená nápravná opatření, či ne. Podmínky pro toto posouzení stanoví článek 10. Rozhodne-li Rada, že dotčený členský stát přijal příslušná opatření, bude postup pozastaven. Pozastavení znamená, že členský stát dosahuje s nápravnými opatřeními uspokojivého pokroku. Vzhledem k možná dlouhým prodlevám mezi přijetím nápravných opatření a jejich praktickým účinkem však účinné vyřešení makroekonomické nerovnováhy může nějaký čas trvat. Dotčený členský stát bude podléhat pravidelnému podávání zpráv a dohledu, dokud nebude postup při nadměrné nerovnováze účinně ukončen.Nerovnováhu tedy pomohou vyřešit vytrvalá a úspěšná nápravná opatření. Jak je stanoveno v článku 11, postup při nadměrné nerovnováze bude ukončen, až Rada na základě doporučení Komise dospěje k závěru, že v členském státě již neexistuje nadměrná nerovnováha.Nepřijme-li dotčený členský stát příslušná opatření, bude nadále podléhat postupu při nadměrné nerovnováze. Rada by musela přijmout revidovaná doporučení s novou lhůtou – pravděpodobně kratší – pro přijetí nápravných opatření. U členských států eurozóny by donucovací mechanismus mohl v konečném důsledku vést k sankcím popsaným v nařízení o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně. Nedostatečné dodržování doporučení v rámci dohledu nad nerovnováhou by navíc mohlo být v hodnocení fiskální situace podle Paktu o stabilitě a růstu také považováno za přitěžující okolnost, a mohlo by tak docházet ke vzájemnému posilování donucovacích opatření přicházejících z různých oblastí politiky.Druhý návrh nařízení se týká vynucování opatření k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy. Doprovází toto nařízení o postupu při nadměrné nerovnováze a zaměřuje se na donucování pro členské státy eurozóny. Specifikuje, že jestliže členský stát nebude opakovaně podle doporučení Rady řešit nadměrnou makroekonomickou nerovnováhu, bude muset hradit roční pokutu, dokud Rada nestanoví, že byla přijata nápravná opatření. Opakované neplnění je definováno jako nesplnění doporučení Rady v nové lhůtě stanovené v souladu s čl. 10 odst. 4 nařízení (…). Členské státy navíc také budou muset hradit roční pokutu, jestliže opakovaně neposkytnou Radě a Komisi plán nápravných opatření, který postačuje ke splnění doporučení Rady. V tomto případě je opakované neplnění definováno jako neposkytnutí dostatečného plánu nápravných opatření v nové lhůtě stanovené v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení (…). Roční pokuta bude pro členské státy eurozóny představovat potřebnou pobídku zabývat se doporučeními nebo zpracovat dostatečný plán nápravných opatření i po zaplacení první pokuty.Aby se zajistilo rovné zacházení s členskými státy, měla by být pokuta pro všechny členské státy eurozóny totožná a měla by odpovídat 0,1 % HDP dotčeného členského státu v předcházejícím roce. Komise zpravidla navrhne maximální stanovenou výši pokuty a tento návrh se bude považovat za přijatý, pokud Rada do deseti dnů od přijetí návrhu Komisí nerozhodne kvalifikovanou většinou o opaku. Rada může návrh Komise změnit jednomyslným rozhodnutím v souladu s čl. 293 odst. 1 Smlouvy.Rada může na základě návrhu Komise rozhodnout o zrušení nebo snížení pokuty. Komise by po posouzení odůvodněné žádosti členského státu mohla za tímto účelem předložit návrh, kterým by se důkazní břemeno pro použití sankce přesunulo. Kromě toho by Komise také mohla za týmž účelem předložit návrh na základě výjimečných hospodářských okolností vymezených v Paktu o stabilitě a růstu (nařízení (ES) č. 1467/97).Rozhodnutí Rady o těchto pokutách by přijímali pouze členové zastupující členské státy, jejichž měnou je euro. Hlas člena Rady zastupujícího členský stát dotčený rozhodnutími nebude brán v úvahu.Pokuty stanovené v tomto návrhu nařízení představují jiné příjmy uvedené v článku 311 Smlouvy. V souladu s praxí stanovenou v nápravné složce Paktu o stabilitě a růstu (nařízení (ES) č. 1467/97) budou tyto příjmy rozděleny mezi členské státy, jejichž měnou je euro a jichž se netýká postup při nadměrné nerovnováze ve smyslu nařízení (…) ani postup při nadměrném schodku ve smyslu nařízení (ES) č. 1467/1997, v poměru k jejich podílu na celkovém HND způsobilých členských států.2010/0281 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhyEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 6 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3],v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1.  Koordinace hospodářských politik členských států v Unii, jak stanoví Smlouva, by měla zahrnovat dodržování hlavních zásad, mezi něž patří stabilní ceny, zdravé veřejné finance a měnové podmínky a udržitelná platební bilance.2.  Je třeba využívat zkušeností získaných v prvním desetiletí fungování hospodářské a měnové unie.3.  Zejména dohled nad hospodářskými politikami členských států by měl být rozšířen nad rámec rozpočtového dohledu s cílem zabránit nadměrné makroekonomické nerovnováze a pomoci postiženým členským státům navrhnout plán nápravných opatření, dříve než dojde k zakořenění rozdílů. Takové rozšíření rámce hospodářského dohledu by mělo probíhat současně s prohlubujícím se fiskálním dohledem.4.  Aby bylo možné pomoci tuto nerovnováhu řešit, je zapotřebí postup podrobně stanovený právními předpisy.5.  Mnohostranný dohled uvedený v čl. 121 odst. 3 a 4 Smlouvy je vhodné doplnit o zvláštní pravidla pro odhalování, prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy..6.  Tento postup by se měl opírat o mechanismus včasného varování, který včas odhalí vznikající makroekonomickou nerovnováhu. Měl by být založen na využití orientačního a transparentního srovnávacího přehledu v kombinaci s ekonomickým úsudkem.7.  Srovnávací přehled by měl sestávat z omezeného množství hospodářských a finančních ukazatelů relevantních pro odhalování makroekonomické nerovnováhy s příslušnými orientačními prahovými hodnotami. Složení srovnávacího přehledu tabulky se může postupem času měnit, mimo jiné v důsledku nově vznikajících hrozeb pro makroekonomickou stabilitu či větší dostupnosti příslušných statistik.8.  Překročení jedné nebo více orientačních prahových hodnot nemusí nutně znamenat, že vznikla makroekonomická nerovnováha, jelikož hospodářské politiky by měly zohledňovat vnitřní propojení mezi makroekonomickými proměnnými. Ekonomický úsudek by měl zajistit, že budou dány do souvislostí všechny informace bez ohledu na to, zda se jedná o údaje obsažené ve srovnávacím přehledu či nikoli, a stanou se součástí souhrnné analýzy.9.  Na základě postupu při mnohostranném dohledu a varovného mechanismu by Komise měla určit členské státy, u nichž by měl být proveden hloubkový přezkum. Hloubkový přezkum by měl zahrnovat podrobnou analýzu zdrojů nerovnováhy v členském státě, který je přezkoumáván. Měl by být projednán v Radě a v rámci Euroskupiny, pokud jde o členské státy, jejichž měnou je euro.10.  Postup monitorování a nápravy nepříznivé makroekonomické nerovnováhy s preventivními a nápravnými prvky bude vyžadovat posílené kontrolní nástroje vycházející z nástrojů používaných v rámci postupu při mnohostranném dohledu. Může se jednat například o posílené kontrolní mise prováděné Komisí v členských státech a další podávání zpráv členským státem v případě vážné nerovnováhy nebo nerovnováhy ohrožující řádné fungování hospodářské a měnové unie.11.  Při posuzování nerovnováhy by měla být zohledněna její závažnost, míra, v níž je považována za neudržitelnou, a její případné negativní hospodářské a finanční odrazy v ostatních členských státech. Rovněž je třeba brát v úvahu schopnost hospodářské korekce a výsledky dotčeného členského státu, pokud jde o zajištění souladu s dřívějšími doporučeními vydanými na základě tohoto nařízení a dalšími doporučeními vydanými na základě článku 121 Smlouvy v rámci mnohostranného dohledu, zejména hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie.12.  Pokud je zjištěna makroekonomická nerovnováha, dotčenému členskému státu by měla být určena doporučení týkající se vhodných politických opatření. Politická opatření dotčeného členského státu, jejichž cílem je odstranění nerovnováhy, by měla být přijata včas a měla by využívat veškeré dostupné politické nástroje pod kontrolou veřejných orgánů. Opatření by měla být přizpůsobená konkrétním podmínkám dotčeného členského státu a měla by se vztahovat na hlavní oblasti hospodářské politiky, případně včetně fiskální a mzdové politiky, trhů práce, trhů produktů a služeb a regulace finančního sektoru.13.  Včasná varování a doporučení Evropské rady pro systémová rizika určená členským státům nebo Unii se týkají rizik makrofinanční povahy. Mohou si rovněž vyžádat přijetí vhodných návazných opatření v souvislosti s dohledem nad nerovnováhou.14.  Pokud je zjištěna vážná makroekonomická nerovnováha, včetně nerovnováhy, která ohrožuje fungování hospodářské a měnové unie, měl by být zahájen postup při nadměrné nerovnováze, který může zahrnovat vydání doporučení členskému státu, požadavky na posílený dohled a monitorování, a pokud jde o členské státy, jejichž měnou je euro, možnost vynucení v souladu s nařízením (EU) č. […/…][4] v případě přetrvávajícího nesplnění povinnosti přijmout nápravná opatření.15.  Všechny členské státy, u nichž byl zahájen postup při nadměrné nerovnováze, by měly vypracovat plán nápravných opatření obsahující podrobný popis navrhovaných politických opatření k provedení doporučení Rady. Součástí plánu nápravných opatření by měl být harmonogram pro provedení plánovaných opatření. Měl by být schválen Radou na základě zprávy Komise.16.  Protože účinného rámce pro odhalování a prevenci makroekonomické nerovnováhy nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy z důvodu hlubokých vzájemných obchodních a finančních vazeb mezi členskými státy a případů, kdy se vnitrostátní hospodářské politiky jednotlivých členských států odrážejí v Unii a eurozóně jako celku, a může jej být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v tomtéž článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Kapitola I PřEDMěT A DEFINICEČLÁNEK 1 PřEDMěTToto nařízení stanoví podrobná pravidla pro odhalování, prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy v Unii.Článek 2DefinicePro účely tohoto nařízení se:a) „nerovnováhou“ rozumí makroekonomický vývoj, který nepříznivě ovlivňuje, nebo má potenciál nepříznivě ovlivnit řádné fungování hospodářství členského státu nebo hospodářské a měnové unie nebo Unie jako celku,b) „nadměrnou nerovnováhou“ rozumí vážná nerovnováha, včetně nerovnováhy, která ohrožuje řádné fungování hospodářské a měnové unie.Kapitola II ODHALOVÁNÍ NEROVNOVÁHYČLÁNEK 3 Srovnávací přehled1. Komise po konzultaci s členskými státy vypracuje orientační srovnávací přehled, který je nástrojem usnadňujícím včasné zjištění a monitorování nerovnováhy.2. Srovnávací přehled tvoří řada makroekonomických a makrofinančních ukazatelů pro členské státy. Komise může pro tyto ukazatelestanovit orientační dolní či horní prahové hodnoty představující varovnou úroveň. Prahové hodnoty platné pro členské státy, jejichž měnou je euro, se mohou lišit od prahových hodnot platných pro ostatní členské státy.3. Seznam ukazatelů, které mají být zahrnuty do srovnávacího přehledu, a prahové hodnoty pro ukazatele se zveřejňují.4. Komise provádí pravidelné hodnocení přiměřenosti srovnávacího přehledu, včetně složení ukazatelů, stanovených prahových hodnot a používané metodiky, a upraví jej, bude-li to nutné k zachování či posílení jeho schopnosti odhalit vznikající nerovnováhu a monitorovat její vývoj. Změny provedené v podkladové metodice a složení srovnávacího přehledu a souvisejících prahových hodnotách se zveřejňují.Článek 4Varovný mechanismus1. Komise aktualizuje hodnoty pro ukazatele srovnávacího přehledu pro každý členský stát alespoň jednou ročně. Aktualizovaný srovnávací přehled se zveřejňuje.2. Zveřejněný aktualizovaný srovnávací přehled doprovází zpráva Komise obsahující hospodářské a finanční hodnocení uvádějící pohyb ukazatelů do souvislostí, přičemž v případě potřeby vychází z jakýchkoli dalších hospodářských a finančních ukazatelů relevantních pro odhalení nerovnováhy. Zpráva rovněž uvádí, zda překročení dolních či horních prahových hodnot v jednom nebo více členských státech svědčí o možném vzniku nerovnováhy.3. Zpráva určí členské státy, o nichž se Komise domnívá, že jsou postiženy nerovnováhou či u nich existuje riziko vzniku nerovnováhy.4. V rámci mnohostranného dohledu v souladu s čl. 121 odst. 3 Smlouvy Rada projedná zprávu Komise a přijme k ní závěry. Euroskupina zprávu projedná, pokud se přímo či nepřímo týká členských států, jejichž měnou je euro.Článek 5 Hloubkový přezkum1. S ohledem na diskuse vedené v Radě a Euroskupině podle čl. 4 odst. 4 Komise připraví hloubkový přezkum pro každý členský stát, o němž se domnívá, že je postižen nerovnováhou nebo u něj existuje riziko vzniku nerovnováhy. Součástí tohoto posouzení je hodnocení toho, zda je daný členský stát postižen nerovnováhou a zda tato nerovnováha představuje nadměrnou nerovnováhu.2. Hloubkový přezkum se zveřejňuje. Zohledňuje zejména:a) podle potřeby, zda členský stát, který je předmětem přezkumu, přijal vhodná opatření v reakci na doporučení či výzvy Rady přijaté v souladu s články 121 a 126 Smlouvy a podle článků 6, 7, 8 a 10 tohoto nařízení;b) politické záměry členského státu, který je předmětem přezkumu, jak je odráží jeho program stability nebo konvergenční program a národní program reforem;c) veškerá včasná varování či doporučení Evropské rady pro systémová rizika, která se vztahují k členskému státu, který je předmětem přezkumu.Článek 6Preventivní opatření1. Pokud na základě svého hloubkového přezkumu uvedeného v článku 5 tohoto nařízení dospěje Komise k závěru, že se členský stát potýká s nerovnováhou, informuje o tom Radu. Rada může na základě doporučení Komise určit dotčenému členskému státu nezbytná doporučení v souladu s postupem stanoveným v čl. 121 odst. 2 Smlouvy.2. Rada o svých doporučeních informuje Evropský parlament. Doporučení Rady se zveřejní.3. Rada tato doporučení každoročně přezkoumává a může je v případě potřeby v souladu s odstavcem 1 změnit.KAPITOLA III POSTUP PřI NADMěRNÉ NEROVNOVÁZEČLÁNEK 7 ZAHÁJENÍ POSTUPU při nadměrné nerovnováze1. Pokud Komise na základě svého hloubkového přezkumu uvedeného v článku 5 dospěje k závěru, že se dotčený členský stát potýká s nadměrnou nerovnováhou, informuje o tom Radu.2. Rada může na základě doporučení Komise přijmout doporučení v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy obsahující prohlášení o existenci nadměrné nerovnováhy a doporučující dotčenému členskému státu, aby přijal nápravná opatření. Uvedená doporučení specifikují povahu nerovnováhy a podrobný popis nápravných opatření, která je třeba přijmout, a lhůtu, v níž musí dotčený členský stát tato nápravná opatření přijmout. Rada může svá doporučení zveřejnit, jak stanoví čl. 121 odst. 4 Smlouvy.Článek 8 Plán nápravných opatření1. Každý členský stát, u něhož je zahájen postup při nadměrné nerovnováze, předloží Radě a Komisi plán nápravných opatření ve lhůtě stanovené v doporučeních v souladu s článkem 7. Plán nápravných opatření stanoví specifická a konkrétní politická opatření, která dotčený členský stát provedl či plánuje provést, a obsahuje harmonogram plán pro jejich provedení.2. Rada tento plán nápravných opatření na základě zprávy Komise do dvou měsíců od jeho předložení posoudí. Pokud je považován za dostačující, Rada přijme na základě návrhu Komise stanovisko, kterým plán schválí. Pokud jsou přijatá či plánovaná opatření uvedená v plánu nápravných opatření nebo harmonogram jejich provedení považovány za nedostačující k provedení doporučení, Rada na základě návrhu Komise vyzve členský stát, aby v nově stanovené lhůtě svůj plán nápravných opatření změnil. Pozměněný plán nápravných opatření se přezkoumá v souladu s postupem uvedeným v tomto odstavci.3. Plán nápravných opatření, zpráva Komise a výzva Rady uvedené v odstavci 2 se zveřejní.Článek 9 Monitorování nápravných opatření1. Komise monitoruje provádění doporučených nápravných opatření a plánu nápravných opatření dotčeným členským státem. Za tímto účelem členský stát podává Radě a Komisi v pravidelných intervalech zprávy v podobě zpráv o pokroku, jejichž četnost stanoví Rada v doporučení uvedeném v čl. 7 odst. 2.2. Rada zprávy o pokroku členských států zveřejní.3. Komise může v dotčeném členském státě provádět kontrolní mise za účelem monitorování provádění plánu nápravných opatření.4. Jestliže se hospodářská situace změní, může Rada na doporučení Komise změnit doporučení přijatá na základě článku 7 v souladu s postupem stanoveným v tomtéž článku. Dotčený členský stát předloží revidovaný plán nápravných opatření, který se posoudí v souladu s postupem stanoveným v článku 8.Článek 10Posouzení nápravných opatření1. Rada na základě zprávy Komise stanoví, zda dotčený členský stát přijal doporučená nápravná opatření, či nikoli.2. Zpráva Komise se zveřejní.3. Závěry Rady se přijmou ve lhůtě, kterou Rada stanovila ve svých doporučeních přijatých v souladu s článkem 7.4. V případě, že Rada dospěje k závěru, že členský stát doporučená nápravná opatření nepřijal, vydá na základě doporučení Komise revidovaná doporučení podle článku 7, jež stanoví novou lhůtu pro přijetí nápravných opatření, v níž bude provedeno nové posouzení v souladu s tímto článkem.5. V případě, že Rada dospěje k závěru, že členský stát doporučená nápravná opatření přijal, postup při nadměrné nerovnováze se pozastaví.6. Rada pozastavení postupu pro dotčené členské státy pravidelně přezkoumává v souladu s postupem stanoveným v odstavcích 1 až 5.Článek 11Ukončení postupu při nadměrné nerovnovázePostup při nadměrné nerovnováze se ukončí, jakmile Rada na základě doporučení Komise konstatuje, že členský stát již není postižen nadměrnou nerovnováhou.KAPITOLA IV ZÁVěREčNÁ USTANOVENÍČLÁNEK 12 VSTUP V PLATNOSTTato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […]Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyně [1] European Economy č. 2/2008, Evropská komise, GŘ pro hospodářské a finanční záležitosti.[2] Komise se v minulosti opakovaně zasazovala o hlubší a širší koordinaci v eurozóně, a to i ve výročním prohlášení o eurozóně 2009 a ve sdělení z roku 2008 nazvaném Deset let HMU: úspěchy a problémy po prvních deseti letech fungování Hospodářské a měnové unie.[3] Úř. věst. C […], […], s. […].[4] Úř. věst. L […], […], […].


				|

		52012PC0172

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o dovozu rýže pocházející z Bangladéše /* COM/2012/0172 final - 2012/0085 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Cílem návrhu je přizpůsobit
nařízení Rady (EHS) č. 3491/90 ze dne 26. listopadu 1990 o dovozech
rýže pocházející z Bangladéše[1]
rozdílu mezi přenesenými a prováděcími pravomocemi Komise, které
zavádějí články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými
stranami
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací
Nebyly nutné konzultace se
zúčastněnými stranami ani externí expertizy, neboť návrh na
přizpůsobení nařízení Rady (EHS) č. 3491/90 Lisabonské
smlouvě je interinstitucionální záležitostí, která se bude týkat všech
nařízení Rady.
Posouzení dopadů
Nebylo nutné provádět posouzení
dopadů, neboť návrh na přizpůsobení nařízení Rady
(EHS) č. 3491/90 Lisabonské smlouvě je interinstitucionální
záležitostí, která se bude týkat všech nařízení Rady.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
Určit přenesené a prováděcí
pravomoci Komise v nařízení Rady (EHS) č. 3491/90 a stanovit
odpovídající postup pro přijímaní těchto aktů.
Právní základ
Článek 207 Smlouvy o fungování Evropské
unie.
Zásada subsidiarity
Zemědělská politika je ve sdílené
pravomoci EU a členských států. To znamená, že pokud EU nepřijme
legislativní akt v této oblasti, ponechávají si členské státy svoji
pravomoc. Tento návrh se omezuje na přizpůsobení ustanovení o
preferenčním dovozu rýže pocházející z Bangladéše novým
požadavkům, které byly zavedeny Lisabonskou smlouvou. Proto se tento návrh
nedotýká stávajícího přístupu Unie.
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality.
Volba nástrojů
Navrhované nástroje: nařízení Evropského
parlamentu a Rady.
Jiné prostředky by nebyly
přiměřené z tohoto důvodu: přímé použití je
vzhledem k povaze SZP a jejím požadavkům na hospodaření
nepostradatelným rysem právních předpisů o SZP.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Toto opatření nemá žádné důsledky
pro rozpočet.
2012/0085 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o dovozu rýže pocházející z Bangladéše
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise[2],
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       V rámci Uruguayského
kola se Unie zavázala nabídnout preferenční režim pro dovoz rýže
pocházející z nejméně rozvinutých zemí. Jednou ze zemí, kterým byla tato
nabídka určena, byl Bangladéš, jenž projevil zájem o rozvoj obchodu v
odvětví rýže. Za tímto účelem bylo přijato nařízení Rady
(EHS) č. 3491/90 ze dne 26. listopadu 1990 o dovozech
rýže pocházející z Bangladéše[3].
(2)       Nařízení (EHS)
č. 3491/90 svěřuje Komisi pravomoci k provádění
některých svých ustanovení. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v
platnost je třeba dané pravomoci uvést do souladu s články 290 a
291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Z důvodu
přehlednosti je vhodné nařízení (EHS) č. 3491/90 zrušit a
nahradit jej novým nařízením.
(3)       Pro zajištění
spolehlivosti a účinnosti preferenčního dovozního režimu by měla
být pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s
článkem 290 Smlouvy svěřena Komisi, aby se stanovila pravidla, podle
nichž je zapojení do režimu podmíněno složením jistoty. Je zvláště
důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla
odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě
a vypracování aktů v přenesené pravomoci musí Komise
zajistit souběžné, včasné a řádné předávání příslušných
dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(4)       V zájmu zajištění
jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by Komisi měly
být svěřeny prováděcí pravomoci. Není-li výslovně uvedeno
jinak, měly by být tyto pravomoci vykonávány v souladu s nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011,
kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské
státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[4]. Bude-li ovšem zapotřebí
preferenční dovozní režim pozastavit, mělo by být Komisi povoleno,
aby prováděcí akty přijala bez použití nařízení (EU) č.
182/2011.
(5)       Preferenční dovozní
režim zahrnuje snížení dovozního cla v rámci určitého množství loupané
rýže. Odpovídající množství rýže, která je v jiném stupni zpracování než
loupaná rýže, by se mělo vypočíst podle nařízení Komise (ES)
č. 1312/2008 ze dne 19. prosince 2008, kterým se stanoví
přepočítací koeficienty, náklady na zpracování a hodnota vedlejších
produktů pro jednotlivé stupně zpracování rýže[5].
(6)       Pro stanovení dovozního cla
použitelného na rýži pocházející z Bangladéše by se měla zohlednit
příslušná ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady
č. XXXX/XXXX, kterým se stanoví společná organizace
zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské
produkty („nařízení o jednotné společné organizaci trhů“)[6].
(7)       Aby se zajistilo, že se
výhody preferenčního dovozního režimu omezí pouze na rýži pocházející z
Bangladéše, měla by vyvážející země vydat osvědčení o
původu a vybrat vývozní dávku, která odpovídá částce snížení dovozního
cla,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1.           Tímto nařízením se
stanoví preferenční dovozní režim pro dovoz rýže pocházející z Bangladéše
kódů KN 1006 10 (vyjma kódu KN 1006 10 10), 1006 20 a 1006 30.
2.           Preferenční dovozní
režim se omezuje pro jednotlivý kalendářní rok na množství odpovídající 4
000 t loupané rýže.
Přepočet množství rýže, která je v jiném stupni zpracování než
loupaná rýže, se provede podle přepočítacích koeficientů
stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1312/2008.
3.           Prováděcím aktem
přijatým bez přispění výboru podle čl. 323 odst. 1
nařízení č. XXXX/XXXX Komise pozastaví uplatňování
preferenčního dovozního režimu stanoveného v odstavci 1 tohoto
článku, jakmile zjistí, že dovoz, na nějž se vztahuje uvedený režim,
dosáhl v probíhajícím roce množství uvedeného v odstavci 2.
Článek 2
Dovozní clo
1.           V rámci množství uvedeného
v čl. 1 odst. 2 se dovozní clo pro rýži rovná:
– u neloupané rýže kódu KN 1006 10, vyjma
kódu KN 1006 10 10, clům stanoveným ve společném celním
sazebníku, sníženým o 50 % a o pevnou částku 4,34 EUR,
– u loupané rýže kódu KN 1006 20 clu
stanovenému podle článku 242 nařízení č. XXXX/XXXX , sníženému o
50 % a o pevnou částku 4,34 EUR,
– u poloomleté a omleté rýže kódu
KN 1006 30 clu stanovenému podle článku 244 nařízení
č. XXXX/XXXX, sníženému o pevnou částku 16,78 EUR, poté
o 50 % a o pevnou částku 6,52 EUR.
2.           Odstavec 1 se použije za
těchto podmínek:
a)      doloží se, že Bangladéš vybral vývozní
dávku, která odpovídá snížení podle odstavce 1;
b)      příslušný orgán Bangladéše vydal
osvědčení o původu.
Článek 3
Přenesené pravomoci
Komise je zmocněna přijímat akty v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 4 stanovujícím pravidla,
podle nichž je zapojení do preferenčního dovozního režimu podle
článku 1 podmíněno složením jistoty.
Článek 4
Výkon přenesené pravomoci
1.           Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným
v tomto článku.
2.           Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci uvedené v článku 3 je svěřena
Komisi na dobu neurčitou od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3.           Evropský parlament nebo Rada
mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 3 kdykoli zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí
v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem
po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo
k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se
platnosti žádného z již platných aktů v přenesené pravomoci.
4.           Přijetí aktu v
přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně
Evropskému parlamentu a Radě.
5.           Akt v přenesené pravomoci
přijatý podle článku 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti
němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě
dvou měsíců ode dne oznámení, nebo pokud Evropský parlament i Rada
před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky
nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta
prodlouží o dva měsíce.
Článek 5
Prováděcí pravomoci
Komise přijme prostřednictvím
prováděcích aktů nezbytná opatření, která se týkají:
a)           správní metody, jež se použije pro
řízení preferenčního dovozního režimu;
b)           způsobů určení
původu produktu, na nějž se vztahuje preferenční dovozní režim;
c)           formy a doby platnosti
osvědčení o původu uvedeného v čl. 2 odst. 2;
d)           druhu dokladů, jež jsou
vyžadovány, aby bylo možné stanovit, že byla uhrazena vývozní dávka uvedená v
čl. 2 odst. 2;
e)           doby platnosti dovozních licencí,
je-li to zapotřebí;
f)            výše jistoty, kterou je nutno
složit podle článku 3;
g)           oznámení, která mají Komisi podat
členské státy.
Tyto prováděcí akty se přijmou v
souladu s přezkumným postupem podle čl. [323 odst. 2]
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [xxxx/xxxx]
(nařízení o jednotné společné organizaci trhů).
Článek 6
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 3491/90 se
zrušuje.
Odkazy na nařízení (EHS) č. 3491/90
se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou
uvedenou v příloze tohoto nařízení.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA
SROVNÁVACÍ
TABULKA UVEDENÁ V ČLÁNKU 6
 Nařízení (EHS) č. 3491/90 || Toto nařízení
 Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 1 odst. 2
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 3 || Články 3, 4 a 5
[1]               Úř. věst. L 337, 4.12.1990, s. 1.
Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1532/2007 (Úř.
věst. L 337, 21.12.2007, s. 19).
[2]               Úř. věst. C […], […], s. […].
[3]               Úř. věst. L 337, 4.12.1990, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[5]               Úř. věst. L 344, 20.12.2008, s. 56.
[6]               Úř. věst. L […], […], s. […].