               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2020
            COM(2020) 194 final
            2020/0078(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO), pokud jde o dobrovolnou účast v systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) od 1. ledna 2021 a zvolenou možnost výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie v Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO), pokud jde o dobrovolnou účast v systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) od 1. ledna 2021 a zvolenou možnost výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Chicagská úmluva a Pařížská dohoda

               Cílem Chicagské úmluvy (dále jen „úmluva“) je regulovat mezinárodní leteckou dopravu. Touto úmluvou, která vstoupila v platnost dne 4. dubna 1947, byla zřízena Mezinárodní organizace pro civilní letectví.

               Pařížská dohoda byla přijata na konferenci smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu v prosinci 2015 a jejím cílem je udržet zvýšení globální teploty výrazně pod hranicí 2 °C oproti úrovni před průmyslovou revolucí a pokračovat v úsilí o to, aby nárůst teploty nepřekročil hranici 1,5 °C. K dosažení tohoto snížení emisí by měla přispět všechna hospodářská odvětví, včetně mezinárodní letecké dopravy.

               Všechny členské státy EU jsou smluvními stranami úmluvy i dohody. EU a její členské státy jsou smluvními stranami Pařížské dohody a společně se zavázaly ke snižování svých emisí skleníkových plynů.

               2.2Mezinárodní organizace pro civilní letectví

               Mezinárodní organizace pro civilní letectví je specializovaná agentura Organizace spojených národů. Jejím cílem je rozvíjet zásady a techniky mezinárodního leteckého provozu a podporovat plánování a rozvoj mezinárodní letecké dopravy. EU má v mnoha orgánech ICAO, včetně shromáždění a dalších technických orgánů, status pozorovatele ad hoc.

               2.3Systém kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA)

               Mezinárodní normy a doporučené postupy (SARP) v oblasti ochrany životního prostředí – systém kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) byly přijaty jako příloha 16 svazek IV Chicagské úmluvy Radou ICAO na jejím 214. zasedání dne 27. června 2018.

               Požadavky na monitorování, vykazování a ověřování emisí CO2 z mezinárodních letů podle přílohy 16 svazku IV se použijí ode dne 1. ledna 2019. Požadavky na kompenzaci emisí CO2 podle přílohy 16 svazku IV se použijí ode dne 1. ledna 2021.

               Hlava 3 ust. 3.1.3 a 3.2.1 a doplněk 1 („Správní postupy“) k příloze 16 svazku IV ukládají státům povinnost oznámit do 30. června 2020 organizaci ICAO,

               •
                     zda se rozhodly dobrovolně se účastnit, nebo svou dobrovolnou účast od 1. ledna 2021 ukončit
                  1
               ,

               •
                     jakou zvolily možnost, pokud jde o výpočet kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023.

               2.4Systém EU pro obchodování s emisemi

               Odvětví letecké dopravy bylo do systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) začleněno v roce 2012
                  2
               . Systém EU ETS zahrnoval emise z letů, které přistávají v Evropském hospodářském prostoru (EHP) a z něj odlétají, včetně letů do a ze třetích zemí. Aby však Unie mohla v rámci Mezinárodní organizace pro civilní letectví urychlit celý proces a usnadnit pokrok směrem k celosvětovému přístupu k řešení emisí z mezinárodní letecké dopravy, přijala dočasné odchylky, jež omezily zeměpisnou působnost pouze na lety uvnitř EHP, a z uplatňování systému EU ETS tedy vyloučily lety mimo EHP, dokud nedojde k vývoji na mezinárodní úrovni
                  3
               .

               Poslední revize směrnice 2003/87/ES z roku 2017 obsahuje článek 28b, který odráží vzájemné porozumění, že systém CORSIA by byl proveden prostřednictvím změny systému EU ETS, přičemž by byly posouzeny klíčové prvky systému CORSIA, včetně pokud jde o účast, a že by se tak mělo stát způsobem, který je v souladu s cílem EU v oblasti klimatu pro rok 2030 (v souladu se zásadou nezhoršování podle Pařížské dohody
                  4
               ).

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               3.1 Souvislosti

               Unie silně podporuje celosvětové tržní opatření – systém CORSIA – vypracované Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO) pro emise z mezinárodní letecké dopravy, které přispívá k boji proti změně klimatu. Tuto podporu Unie prokázala mimo jiné tak, že Evropský parlament a Rada třikrát pozměnily systém EU ETS, aby usnadnily pokrok v rámci ICAO.

               Ačkoliv původním cílem systému CORSIA jsou pouze kompenzace růstu emisí od roku 2020, je důležité podpořit počáteční pokrok a v zájmu dosažení jeho cíle přispět také k přiměřené účasti.

               Rozhodnutí Rady (EU) 2016/915
                  5
                stanovilo postoj, který měl být zaujat jménem Evropské unie, pokud jde o mezinárodní nástroj, jenž měl být vypracován v rámci orgánů ICAO a jenž měl vést k uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření pro emise z mezinárodní letecké dopravy od roku 2020.

               Nařízení (EU) č. 2017/2392
                  6
                usiluje zejména o to, aby se „připravilo provádění celosvětového tržního opatření od roku 2021“. Jak je uvedeno v nařízení, pro „konkrétní zavedení [uvedeného opatření] je však nutné, aby členové ICAO přijali opatření na vnitrostátní úrovni.“

               Článek 28b směrnice 2003/87/ES (směrnice o EU ETS)
                  7
                stanoví, že „[d]o dvanácti měsíců od přijetí příslušných nástrojů organizací ICAO a než začne fungovat celosvětové tržní opatření, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž zváží způsoby, jak prostřednictvím úpravy této směrnice provést tyto nástroje v právu Unie. Komise v této zprávě podle potřeby rovněž posoudí pravidla platná pro lety uvnitř EHP. Rovněž posoudí ambice a celkovou ekologickou vyváženost celosvětového tržního opatření, včetně jeho obecného záměru s ohledem na cíle vytyčené Pařížskou dohodou, míry účasti, jeho vymahatelnosti, transparentnosti, pokut za neplnění, postupů týkajících se zapojení veřejnosti, kvality kompenzačních kreditů, monitorování, vykazování a ověřování emisí, registrů, odpovědnosti a pravidel používání biopaliv.“

               Rozhodnutí Rady (EU) 2018/2027
                  8
                stanovilo postoj, který má být zaujat jménem Unie v ICAO, pokud jde o první vydání mezinárodních norem a doporučených postupů týkajících se systému CORSIA, pokud jde o rozdíly, které mají být oznámeny. V souladu s uvedeným rozhodnutím členské státy oznámily organizaci ICAO rozdíly, přičemž zdůraznily rozdíly mezi systémem EU ETS a systémem CORSIA (systém EU ETS je založen na trasách, systém CORSIA na státě registrace), a to, že se provádění systému CORSIA ze strany EU uskuteční prostřednictvím revize systému EU ETS, jak bylo dohodnuto při jeho poslední revizi z roku 2017
                  9
               . Cílem bylo zachovat acquis EU a budoucí politický prostor, jakož i úroveň ambicí EU v oblasti klimatu.

               Dne 4. března 2020 přijala Komise návrh „evropského právního rámce pro klima“
                  10
               , podle něhož by Unie měla dosáhnout klimatické neutrality do roku 2050, aby mohla splnit dlouhodobý teplotní cíl stanovený v článku 2 Pařížské dohody. Dotčený návrh je založen na závěru, že je třeba přijmout další opatření, na nichž se budou muset podílet všechna odvětví, neboť se očekává, že stávající politiky sníží do roku 2050 emise skleníkových plynů pouze o 60 %, přičemž pro dosažení klimatické neutrality bude potřeba učinit mnohem více.

               V neposlední řadě vyjádřila Unie při několika příležitostech politický závazek provádět systém CORSIA od zahájení jeho pilotní fáze. Při poslední příležitosti během 40. zasedání shromáždění ICAO v roce 2019 bylo v prohlášení jménem EU a jejích členských států jednak oznámeno, že Unie zachová svůj politický prostor a ambice v oblasti klimatu, pokud jde o provádění systému CORSIA prostřednictvím systému EU ETS, a jednak vyjádřeno, že Unie a její členské státy i nadále „silně podporují systém CORSIA“ a jsou i nadále „plně odhodlány provádět tento systém od zahájení pilotní fáze“. Unie soustavně připomínala, že je třeba v souladu s poslední revizí systému EU ETS zachovat příslušné právní předpisy EU a ambice v oblasti klimatu, což zopakovala to při oznámení rozdílu uloženého v roce 2018, jakož i v prohlášení EU učiněném na 40. zasedání shromáždění ICAO. Evropský parlament od té doby Komisi a členské státy několikrát požádal, aby zajistily legislativní autonomii EU při provádění směrnice o EU ETS
                  11
               .

               3.2 Navrhovaný postoj

               Aby se členským státům umožnilo učinit požadovaná oznámení, je nezbytné přijmout postoj jménem Unie před uplynutím lhůty 30. června 2020 stanovené v mezinárodních normách a doporučených postupech týkajících se systému CORSIA.

               Pokud jde o první záležitost, tj. o oznámení rozhodnutí dobrovolně se účastnit, nebo dobrovolnou účast od 1. ledna 2021 ukončit, navrhuje se oznámit dobrovolnou účast členských států od zahájení pilotní fáze dne 1. ledna 2021, a to s ohledem na politický závazek, který Unie opakovaně učinila a organizace ICAO již uznala, na očekávané přínosy pro životní prostředí a mezinárodní dopravu spojené se systémem CORSIA a na absenci jakékoli funkční alternativy na celosvětové úrovni. Na oznámení by se vztahovaly rozdíly oznámené v roce 2018 v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/2027 a jakékoliv budoucí rozdíly a nebylo by jím dotčeno přezkoumání systému EU ETS, jak bylo dohodnuto v roce 2017, ani ambice EU v oblasti klimatu, jakož ani směrnice o obnovitelných zdrojích energie
                  12
               .

               Pokud jde o druhou záležitost, tj. o oznámení zvolené možnosti výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023, navrhuje se, aby se výpočet pro každý rok pilotní fáze zakládal na údajích o emisích z konkrétního roku, tj. roku 2021, 2022, respektive 2023, místo toho, aby se pro každý příslušný rok použily údaje o emisích z roku 2020. Tento přístup zohledňuje očekávané přínosy pro životní prostředí a mezinárodní dopravu, potřebu motivovat provozovatele k tomu, aby omezili své dopady na životní prostředí, a význam včasných opatření, přičemž rovněž bere v potaz rozsah potenciálních kompenzačních nákladů pro evropské provozovatele a jakýkoli dopad na jejich mezinárodní konkurenceschopnost. Ve srovnání s volbou roku 2020 jako referenčního roku pro celou pilotní fázi by volba referenčních let 2021, 2022 a 2023 měla vést k větší účinnosti z hlediska životního prostředí. Emise z mezinárodní letecké dopravy by totiž měly být v letech 2021, 2022 a 2023 vyšší než v roce 2020, a to i kvůli významným dopadům pandemie COVID-19 na leteckou dopravu a emise v roce 2020.

               V této souvislosti je nezbytné zajistit, aby byly řádně zohledněny stávající a případné budoucí rozdíly mezi právem Unie a systémem CORSIA. Výše zmiňované oznámení by proto mělo obsahovat odkaz na rozdíl oznámený na základě rozhodnutí Rady (EU) 2018/2027. Vzhledem k tomu, že se tento rozdíl, pokud je stále relevantní, vzhledem k určitým koncepčním rozdílům mezi systémem CORSIA a systémem EU ETS týká pouze přidělení pravomocí států vůči jednotlivým provozovatelům, měla by být ve výše zmiňovaném oznámení rovněž vyhrazena možnost oznámit další rozdíly.

               4.Soulad s ostatními politikami Unie

               Navrhované rozhodnutí je v souladu s ostatními politikami Unie, zejména s politikami v oblasti energetiky, životního prostředí a dopravy, a doplňuje je. Připomíná souvislost mezi účastí v systému CORSIA a revizí směrnice o EU ETS Evropským parlamentem a Radou, jak je stanoveno v nařízení 2017/2392. Komise však dosud nepředložila zprávu podle článku 28b směrnice o EU ETS a v obecnější rovině ještě není známo budoucí rozhodnutí zákonodárce v této oblasti. S ohledem na hlavu 3 ust. 3.1.3 a 3.2.1 a doplněk 1 k příloze 16 svazku IV Chicagské úmluvy je toto oznámení proto třeba považovat za určitý mezikrok.

               Aby se zajistilo, že tímto mezikrokem nebudou dotčena budoucí politická rozhodnutí spoluzákonodárců, musí oznámení obsahovat odkaz na již oznámený rozdíl v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/2027 a možnost, že budou oznámeny další dodatečné rozdíly, jak je uvedeno výše.

               5.Právní základ

               5.1Procesněprávní základ

               5.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  13
               .

               5.1.2Použití na stávající případ

               Podle hlavy 3 ust. 3.1.3 a doplňku 1 („Správní postupy“) k příloze 16 svazku IV úmluvy musí státy do 30. června 2020 organizaci ICAO oznámit, zda se rozhodly dobrovolně se účastnit, nebo svou dobrovolnou účast od 1. ledna 2021 ukončit, a jakou možnost v souladu s přílohou 16 svazkem IV ust. 3.2.1 zvolily pro výpočet kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023.

               Z těchto ustanovení vyplývá, že některé právní účinky systému CORSIA přijaté na základě rozhodnutí Rady ICAO, orgánu zřízeného dohodou, závisí na předložení příslušných oznámení organizaci ICAO a na konkrétním znění uvedených oznámení. Přijetí postoje Unie ohledně těchto oznámení proto spadá do oblasti působnosti čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.2Hmotněprávní základ

               V souladu s čl. 192 odst. 1 a článkem 191 Smlouvy o fungování EU přispívá Evropská unie mimo jiné ke sledování následujících cílů: zachování, ochrana a zlepšování kvality životního prostředí, podpora opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí, a zejména boj proti změně klimatu.

               5.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               5.2.2Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají politiky v oblasti klimatu v souvislosti s mezinárodní leteckou dopravou.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               5.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0078 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO), pokud jde o dobrovolnou účast v systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) od 1. ledna 2021 a zvolenou možnost výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Chicagská úmluva o mezinárodním civilním letectví (dále jen „úmluva“), jejímž cílem je regulovat mezinárodní leteckou dopravu, vstoupila v platnost dne 4. dubna 1947. Zřídila Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO).

               (2)Všechny členské státy Unie jsou smluvními státy úmluvy a členy ICAO, přičemž Unie má v některých orgánech ICAO status pozorovatele.

               (3)Na 21. konferenci smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu v prosinci 2015 byla přijata Pařížská dohoda, jejímž cílem je udržet zvýšení globální teploty výrazně pod hranicí 2 °C oproti úrovni před průmyslovou revolucí a pokračovat v úsilí o to, aby nárůst teploty nepřekročil hranici 1,5 °C. K dosažení tohoto snížení emisí by měla přispět všechna hospodářská odvětví, včetně mezinárodní letecké dopravy.

               (4)V roce 2016 devětatřicáté shromáždění ICAO prostřednictvím rezoluce A39-3 rozhodlo o vytvoření celosvětového tržního mechanismu k omezení emisí skleníkových plynů z mezinárodní letecké dopravy na úrovně roku 2020. Postoj Unie, pokud jde o vypracování a přijetí tohoto mechanismu a jeho různé podrobné prvky, byl stanoven rozhodnutím Rady (EU) 2016/915
                  14
               .

               (5)Dne 27. června 2018 přijala rada ICAO během desáté schůzky svého 214. zasedání první vydání přílohy 16 svazku IV úmluvy: Mezinárodní normy a doporučené postupy v oblasti ochrany životního prostředí – systém kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě („CORSIA“).

               (6)Směrnice 2003/87/ES
                  15
                byla v roce 2017 revidována nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/2392
                  16
               , a to zejména za účelem přípravy provádění celosvětového tržního opatření od roku 2021, stanovení požadavků práva Unie na monitorování, vykazování a ověřování emisí pro účely systému CORSIA a stanovení opatření pro podávání zpráv a provádění přezkumu v souvislosti se systémem CORSIA.

               (7)Předpokládá se, že pravidla systému CORSIA budou závazná v souladu s úmluvou a v rámci omezení v ní stanovených. Pro Unii a její členské státy se rovněž mohou stát závaznými podle stávajících mezinárodních dohod o letecké dopravě.

               (8)Aby organizace ICAO plně zohlednila stávající právní situaci na úrovni Unie, členské státy v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/2027
                  17
                oznámily rozdíly. Podle uvedených oznámení se směrnice 2003/87/ES v současném znění použije bez ohledu na státní příslušnost provozovatele letounu a v zásadě se vztahuje na lety, které odlétají z letiště na území členského státu, na který se vztahuje Smlouva, nebo na takové letiště přilétají. Směrnice 2003/87/ES se vztahuje bez rozdílu na lety v rámci členských států a mezi nimi nebo zeměmi EHP. Tyto zásady se vztahují jak na požadavky na monitorování, vykazování a ověřování, tak na kompenzační požadavky,

               (9)S výhradou těchto rozdílů byly požadavky na monitorování, vykazování a ověřování stanovené v rámci systému CORSIA a použitelné od 1. ledna 2019 začleněny do právních předpisů Unie
                  18
               . Podle těchto právních předpisů budou údaje o emisích z pilotní fáze shromážděny a předány sekretariátu ICAO.

               (10)Podle hlavy 3 ust. 3.1.3 a doplňku 1 („Správní postupy“) k příloze 16 svazku IV úmluvy musí státy do 30. června 2020 organizaci ICAO oznámit, zda se rozhodly dobrovolně se účastnit, nebo svou dobrovolnou účast od 1. ledna 2021 ukončit, a jakou možnost v souladu s přílohou 16 svazkem IV ust. 3.2.1 zvolily pro výpočet kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023.

               (11)Z těchto ustanovení vyplývá, že některé právní účinky systému CORSIA přijaté na základě rozhodnutí Rady ICAO, orgánu zřízeného dohodou, závisí na předložení příslušných oznámení organizaci ICAO a na podmínkách uvedených oznámení. Přijetí postoje Unie ohledně těchto oznámení proto spadá do oblasti působnosti čl. 218 odst. 9 SFEU.

               (12)V tomto ohledu je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie s ohledem na výše uvedený požadavek na oznamování, zejména z toho důvodu, že dobrovolná účast v systému CORSIA a volba možnosti podle přílohy 16 svazku IV ust. 3.2.1 úmluvy mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit práva a povinnosti v oblasti, na kterou se vztahuje právo Unie, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů
                  19
               .

               (13)Unie a její členské státy opakovaně prohlásily
                  20
               , že mají zájem zapojit se do systému CORSIA od 1. ledna 2021.

               (14)Dobrovolná účast v systému CORSIA rovněž předpokládá, že v souladu s přílohou 16 svazkem IV ust. 3.2.1 úmluvy se musí zvolit možnost výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023. V tomto ohledu je vhodné založit výpočty na emisích v průběhu jednotlivých let 2021, 2022 a 2023. Tato možnost bude mít pravděpodobně větší přínos pro životní prostředí a mezinárodní dopravu, než je tomu u druhé dostupné možnosti, tj. založení výpočtů na emisích z roku 2020: emise z mezinárodní letecké dopravy by totiž měly být v letech 2021, 2022 a 2023 vyšší než v roce 2020, což by vedlo k vyšším kompenzačním požadavkům. Rovněž by se tím zajistila větší kontinuita s ohledem na skutečnost, že od roku 2024 stanoví příloha 16 svazek IV bod 3.2.2 výpočet založený na příslušném roce.

               (15)Výběr možnosti, která spočívá ve výpočtu kompenzačních požadavků na základě emisí z jednotlivých let 2021, 2022 a 2023, by se v období 2021–2023 vztahoval na všechny provozovatele letounů, kteří byli přiděleni dotčenému členskému státu.

               (16)Jak je uvedeno výše, systém podle směrnice 2003/87/ES se nyní od systému CORSIA v určitých aspektech liší. Článek 28b směrnice 2003/87/ES vyžaduje, aby Komise předložila Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, jak by měl být systém CORSIA proveden v Unii prostřednictvím revize směrnice, a to v souladu se závazkem Unie snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů v celém hospodářství a s cílem zachovat ekologickou vyváženost a účinnost opatření Unie v oblasti klimatu. Za tímto účelem předloží Komise do jednoho roku od přijetí příslušných právních nástrojů ze strany organizace ICAO a před tím, než se začnou používat, zprávu Evropskému parlamentu a Radě, v níž posoudí mimo jiné ambice a ekologickou vyváženost nástroje organizace ICAO. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh. Komise dosud uvedenou zprávu nepředložila.

               (17)V této souvislosti je nezbytné zajistit, aby byly řádně zohledněny stávající a případné budoucí rozdíly mezi právem Unie a systémem CORSIA, s cílem zachovat podle potřeby systém Unie, včetně toho, aby normotvůrce mohl rozhodnout o budoucím režimu Unie vztahujícím se na dotyčnou oblast. V této souvislosti Evropský parlament vyzval Komisi a členské státy
                  21
               , aby zajistily legislativní autonomii EU při provádění směrnice 2003/87/ES.

               (18)Výše zmiňované oznámení by proto mělo obsahovat odkaz na rozdíl oznámený na základě rozhodnutí Rady (EU) 2018/2027, který se vztahuje na záležitosti, které jsou předmětem dobrovolné účasti. Vzhledem k tomu, že se tento rozdíl, pokud je stále relevantní, týká pouze přidělení pravomocí států vůči jednotlivým provozovatelům, měla by být ve výše zmiňovaném oznámení rovněž vyhrazena možnost oznámit další rozdíly.

               (19)Postoj Unie by měly vyjádřit její členské státy, jež jsou členy ICAO,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie s ohledem na hlavu 3 ust. 3.1.3 a 3.2.1 a doplněk 1 k příloze 16 svazku IV Chicagské úmluvy o mezinárodním civilním letectví ohledně oznámení Mezinárodní organizaci pro civilní letectví, pokud jde o

               – dobrovolnou účast členských států v systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě od ledna 2021 a

               – zvolenou možnost výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023,

               je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Mezinárodní organizace pro civilní letectví.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                  Za Radu

                  předseda/předsedkyně

                     (1)

                        V ustanovení 3.1.3 se odkazuje na začlenění státu do dokumentu ICAO s názvem „CORSIA States for Chapter 3 State Pairs“. Toto ustanovení obsahuje poznámku, která upřesňuje, že dotčený dokument se vztahuje na státy, které se dobrovolně účastní během období souladu od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2026. Rovněž je třeba poznamenat, že doplněk 1 ukládá státům povinnost oznámit organizaci ICAO rozhodnutí o ukončení dobrovolné účasti vždy do 30. června roku, který předchází roku, v němž by byla dobrovolná účast ukončena.

                     (2)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, Úř. věst. L 8, 13.1.2009, s. 3.

                     (3)

                        Pokud by Evropský parlament a Rada do prosince 2023 žádnou změnu směrnice o EU ETS nepřijaly, pak by se systém EU ETS pro leteckou dopravu automaticky vrátil ke své původní působnosti, a vztahoval by se tedy na všechny lety odlétající z letišť v členských státech EU a ve všech státech ESVO a přilétající na jiná letiště ve státech EU/ESVO nebo ve třetích zemích a také na lety přilétající na letiště v EU/ESVO ze třetích zemí, pokud by tyto nebyly osvobozeny prostřednictvím právních předpisů v přenesené pravomoci.

                     (4)

                        Ustanovení článku 3 Pařížské dohody.

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/915 ze dne 30. května 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie, pokud jde o mezinárodní nástroj, jenž má být vypracován v rámci orgánů ICAO a jenž má vést k uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření pro emise z mezinárodní letecké dopravy od roku 2020, Úř. věst. L 153, 10.6.2016, s. 32.

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2392 ze dne 13. prosince 2017, kterým se mění směrnice 2003/87/ES, aby nadále platila stávající omezení rozsahu činností v oblasti letectví a aby se připravilo provádění celosvětového tržního opatření od roku 2021, Úř. věst. L 350, 29.12.2017, s. 7.

                     (7)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.

                     (8)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2018/2027 ze dne 29. listopadu 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro civilní letectví, pokud jde o první vydání mezinárodních norem a doporučených postupů v oblasti ochrany životního prostředí – Program kompenzace a snižování emisí oxidu uhličitého v mezinárodním civilním letectví (CORSIA), Úř. věst. L 325, 10.12.2018, s. 25.

                     (9)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2392 ze dne 13. prosince 2017, kterým se mění směrnice 2003/87/ES, aby nadále platila stávající omezení rozsahu činností v oblasti letectví a aby se připravilo provádění celosvětového tržního opatření od roku 2021, Úř. věst. L 350, 29.12.2017, s. 7.

                     (10)

                        Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví rámec pro dosažení klimatické neutrality a mění nařízení (EU) 2018/1999 (evropský právní rámec pro klima) ze dne 4. března 2020, COM(2020) 80.

                     (11)

                        Usnesení Evropského parlamentu ze dne 28. listopadu 2019 o konferenci OSN o změně klimatu konané v roce 2019 v Madridu, Španělsko (COP 25), P9_TA(2019)0079.

                     (12)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82.

                     (13)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (14)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/915 ze dne 30. května 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie, pokud jde o mezinárodní nástroj, jenž má být vypracován v rámci orgánů ICAO a jenž má vést k uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření pro emise z mezinárodní letecké dopravy od roku 2020, Úř. věst. L 153, 10.6.2016, s. 32.

                     (15)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.

                     (16)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2392 ze dne 13. prosince 2017, kterým se mění směrnice 2003/87/ES, aby nadále platila stávající omezení rozsahu činností v oblasti letectví a aby se připravilo provádění celosvětového tržního opatření od roku 2021, Úř. věst. L 350, 29.12.2017, s. 7.

                     (17)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2018/2027 ze dne 29. listopadu 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro civilní letectví, pokud jde o první vydání mezinárodních norem a doporučených postupů v oblasti ochrany životního prostředí – Program kompenzace a snižování emisí oxidu uhličitého v mezinárodním civilním letectví (CORSIA), Úř. věst. L 325, 20.12.2018, s. 25.

                     (18)

                        Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/2066 ze dne 19. prosince 2018 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a o změně nařízení Komise (EU) č. 601/2012 (Úř. věst. L 334, 31.12.2018, s. 1), prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/2067 ze dne 19. prosince 2018 o ověřování údajů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 334, 31.12.2018, s. 94) a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/1603 ze dne 18. července 2019, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, pokud jde o opatření přijatá Mezinárodní organizací pro civilní letectví pro monitorování, vykazování a ověřování emisí z letectví pro účely provádění celosvětového tržního opatření (Úř. věst. L 250, 30.9.2019, s. 10).

                     (19)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 82.

                     (20)

                        Např. „Bratislavské prohlášení“ (schváleno COREPEREM, ST 12029/16 (příloha I)), ICAO A39- WP/414 (schváleno COREPEREM, ST 12029/16 (příloha II)), ICAO A40- WP/102 (schváleno Radou, ST 10227/1/19 (příloha H)).

                     (21)

                        Usnesení Evropského parlamentu ze dne 28. listopadu 2019 o konferenci OSN o změně klimatu konané v roce 2019 v Madridu, Španělsko (COP 25), P9_TA(2019)0079.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.5.2020
            COM(2020) 194 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO), pokud jde o dobrovolnou účast v systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) od 1. ledna 2021 a zvolenou možnost výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023

               PŘÍLOHA

               Každý členský stát oznámí nejpozději dne 30. června 2020 následující:

               –Podle hlavy 2 ust. 3.1.3 a doplňku 1 k hlavě 3 přílohy 16 svazku IV Chicagské úmluvy oznámí [členský stát] svoji dobrovolnou účast v systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) od 1. ledna 2021.

               –Pro účely výpočtu kompenzačních požadavků vztahujících se na provozovatele letounů pro období 2021–2023 v souladu s ustanovením 3.2.1 a doplňkem 1 k hlavě 3 přílohy 16 svazku IV úmluvy je zvolenou možností OE = emise CO2 provozovatele letounu uvedené v ustanovení 3.1 v daném roce y.

               –Těmito oznámeními nejsou dotčeny rozdíly oznámené [členským státem] [*], jakož ani další rozdíly, které mohou být oznámeny později.

               * Viz oznámení učiněné v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/2027.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.5.2020
            COM(2020) 196 final
            2020/0080(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Světové celní organizace (WCO), pokud jde o přijímání vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu harmonizovaného systému podle úmluvy o harmonizovaném systému

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rámcového rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na zasedáních Světové celní organizace (WCO), pokud jde o vypracování a přijímání vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží, ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu a provádění harmonizovaného systému podle úmluvy o harmonizovaném systému.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Mezinárodní úmluva o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží

               Cílem Mezinárodní úmluvy o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen „úmluva o HS“) je usnadnit mezinárodní obchod a sběr, srovnání a rozbor statistických dat, zejména statistických dat týkajících se mezinárodního obchodu. Příloha úmluvy o HS obsahuje nomenklaturu HS, což je mezinárodní harmonizovaný systém, jenž zúčastněným zemím umožňuje zařazovat obchodované zboží pro celní účely na společném základě. Nomenklatura HS obsahuje zejména popis zboží, které se řadí do čísel a položek, a jejich související číselné kódy založené na systému šestimístných kódů. Nomenklatura HS se reviduje jednou za pět let
                  1
               . Používá ji více než 190 správních orgánů po celém světě, podle ní se tudíž zařazuje více než 98 % veškerého zboží, s nímž se po světě obchoduje.

               Úmluva o HS vstoupila v platnost dne 1. ledna 1988.

               Evropská unie a všechny členské státy jsou smluvními stranami úmluvy
                  2
               .

               2.2Světová celní organizace (WCO)

               Světová celní organizace (WCO), založená v roce 1952 jako Rada pro celní spolupráci, je nezávislým mezivládním orgánem, jehož úkolem je posilovat účelnost a efektivitu celních správ. Organizace v současnosti zastupuje 183 celních správ po celém světě. Řídicím orgánem Světové celní organizace je Rada. Každý člen Rady disponuje jedním hlasem. Rozhodnutí Rady jsou přijímána dvoutřetinovou většinou přítomných členů s hlasovacím právem. Do doby, než vstoupí v platnost změna Úmluvy o zřízení Rady pro celní spolupráci, vykonává Unie prozatímně práva a povinnosti, které jsou obdobné právům a povinnostem vyplývajícím z členství ve Světové celní organizaci.

               Výbor pro harmonizovaný systém (dále jen „Výbor pro HS“) je odborným výborem, který je pověřen přípravnými pracemi souvisejícími s úmluvou o HS. K hlavním úkolům Výboru pro HS patří:

               ·vypracování vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a výkon jiných pravomocí a funkcí ve vztahu k harmonizovanému systému, jak Rada WCO nebo smluvní strany považují případně za nezbytné. Může zřídit přípravné orgány, např. podvýbory nebo pracovní skupiny,

               ·příprava doporučení k zajištění jednotného výkladu a uplatňování právních textů upravujících harmonizovaný systém, mimo jiné řešením sporů mezi smluvními stranami ohledně zařazování zboží, čímž se usnadňuje obchod,

               ·navrhování změn a aktualizací harmonizovaného systému, aby se zohlednil vývoj v oblasti technologií, změny ve struktuře obchodu i další potřeby jeho uživatelů,

               ·podpora širokého uplatňování harmonizovaného systému a zabývání se obecnými a politickými otázkami, které se tohoto systému týkají.

               Unie a její členské státy mají ve Výboru pro HS společně pouze jeden hlas. Rozhodnutí Výboru pro HS týkající se záležitostí, na něž se vztahuje toto rámcové rozhodnutí, se přijímají prostou většinou.

               Podle čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS se vysvětlivky, stanoviska k zařazení zboží, ostatní stanoviska týkající se výkladu harmonizovaného systému a doporučení k zajištění jednotného výkladu a provádění harmonizovaného systému, která byla vypracována v průběhu některého zasedání Výboru pro harmonizovaný systém, považují za schválená Radou WCO, jestliže před koncem druhého měsíce následujícího po měsíci, v průběhu kterého bylo ukončeno zasedání Rady, nesdělila žádná smluvní strana této úmluvy generálnímu tajemníkovi WCO, že žádá, aby otázka byla předložena Radě WCO.

               V čl. 8 odst. 3 úmluvy o HS je stanoveno, že jestliže je Radě předložena otázka v souladu s ustanoveními odstavce 2 tohoto článku, Rada tyto vysvětlivky, stanoviska k zařazení zboží, ostatní stanoviska nebo doporučení schválí nebo v případě, že o to požádá členský stát Rady, který je smluvní stranou této úmluvy, je vrátí celé nebo jejich části Výboru k novému přezkoumání.

               2.3Zamýšlené akty

               V souladu s čl. 6 odst. 2 úmluvy o HS se Výbor pro HS schází zpravidla dvakrát ročně. V praxi se zasedání Výboru pro HS konají v březnu a září.

               Navrhované rámcové rozhodnutí se týká těchto níže uvedených aktů, které Výbor pro HS posoudí a prozatímně přijme, s výhradou schválení Radou WCO, zjednodušeným písemným postupem:

               a)vysvětlivky, které objasňují výklad poznámek, čísel a položek nomenklatury HS;

               b)stanoviska k sazebnímu zařazení, která odrážejí rozhodnutí přijatá Výborem pro HS, pokud jde o zařazení konkrétních výrobků;

               c)další stanoviska a doporučení týkající se zařazení zboží do nomenklatury HS, jako jsou rozhodnutí o sazebním zařazení nebo jiné pokyny přijaté Výborem pro HS.

               V souladu s čl. 34 odst. 7 písm. a) bodem iii) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie
                  3
               , zruší celní orgány členských států svá rozhodnutí o ZISZ, pokud již nejsou slučitelná s výkladem nomenklatury HS na základě rozhodnutí o sazebním zařazení, stanovisek k sazebnímu zařazení nebo změn vysvětlivek k nomenklatuře HS, a to s účinkem ode dne zveřejnění sdělení Komise v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               3.1 Praktická omezení při přípravě a přijímání postojů EU

               Na každém ze svých dvou každoročních zasedání se Výbor pro HS zabývá značným počtem vysoce technických otázek. Tabulka 1 ukazuje pro poslední tři roky počet rozhodnutí přijatých Výborem pro HS, a to podle typu rozhodnutí.

               Tabulka 1: Rozhodnutí Výboru pro HS podle typu

                        Zasedání

                        HSC/59

                        HSC/60

                        HSC/61

                        HSC/62

                        HSC/63
                           4

                        HSC/64

                        Datum
                           5

                        13.–24. 3. 2017

                        25. 9–6. 10. 2017

                        1.–16. 3. 2018

                        13.–28. 9. 2018

                        14.–29. 3. 2019

                        16.–27. 9. 2019

                        Změny HS
                           6

                        13

                        9

                        9

                        29

                        44

                        2

                        Vysvětlivky

                        10

                        21

                        7

                        14

                        16

                        8

                        Stanoviska k zařazení

                        22

                        19

                        26

                        13

                        21

                        7

                        Rozhodnutí o zařazení

                        48

                        35

                        38

                        37

                        29

                        39

                        Mezisoučet

                        80

                        75

                        71

                        64

                        66

                        54

                        Celkem

                        93

                        84

                        80

                        93

                        110

                        56

               Unie je jedním ze subjektů významně přispívajících k práci Výboru pro HS, neboť předkládá velké množství návrhů a témat (otázky týkající se sazebního zařazení nebo spory se třetími zeměmi, návrhy na změny ve vysvětlivkách k HS), které jsou pravidelně začleňovány do pořadu jednání Výboru pro HS.

               Doposud se uplatňoval flexibilní a pragmatický přístup, aby byla zaručena optimální příprava, prezentace a účinná obrana postojů Unie v rámci WCO. Odborníci Komise na sazební zařazení nejprve tyto záležitosti systematicky analyzují, přezkoumávají postupy členských států při zařazování a připravují návrhy postojů. Ty jsou poté projednány s odborníky z členských států v rámci skupiny celních odborníků a podle potřeby upraveny za účelem dosažení koordinovaného postoje (před schůzí přípravné pracovní skupiny Výboru pro HS). To je v případě potřeby doplněno externími konzultacemi (s evropskými oborovými sdruženími nebo s jinými zúčastněnými stranami) a/nebo koordinací na místě.

               Účinná účast Unie ve Výboru pro HS vyžaduje intenzivní a účinnou spolupráci mezi orgány. Důvodem je zejména velký počet a vysoce technická povaha otázek, jimiž se Výbor pro HS zabývá. Časový rámec mezi dostupností dokumentů a vlastní diskusí na zasedáních Výboru pro HS je mimoto velmi omezený.

               Jednací řád Výboru pro HS (článek 10) stanoví, že podklady předložené členy musí sekretariát obdržet nejméně osm týdnů před zahájením dotyčného zasedání. Pokud tomu tak není, jsou zapsány na dodatečný seznam a je na Výboru pro HS, aby rozhodl, zda je zařadí na pořad jednání, či nikoli. Toto pravidlo je dodržováno. Pokud však jde o dostupnost pracovních dokumentů vypracovaných sekretariátem WCO, týž jednací řád uvádí, že „v zásadě by měly být členům výboru zasílány všechny základní pracovní dokumenty nejméně 30 dnů před zahájením zasedání“. Praxe ukazuje, že toto pravidlo není velmi často dodržováno, navzdory opakovaným výzvám určeným sekretariátu WCO. Pokud je toto pravidlo dodrženo a základní dokumenty jsou zpřístupněny ve výše uvedené lhůtě, doplňující dokumenty mohou být nicméně k dispozici k pozdějšímu datu. Tyto nové dokumenty mohou obsahovat důležité dodatečné technické informace, právní výklad nebo písemné stanovisko předložené smluvními stranami nebo jinými zúčastněnými stranami, jako jsou mezinárodní organizace, z vlastního podnětu nebo na výzvu sekretariátu WCO.

               Tabulka 2 ukazuje současnou situaci, pokud jde o dostupnost pracovních dokumentů pro Výbor pro HS v posledních třech letech.

               Tabulka 2: Dostupnost pracovních dokumentů

               Výbor pro HS (dvě zasedání ročně)

                        Zasedání

                        Datum
                           7

                        Body k rozhodnutí

                        Dostupnost dokumentů

                        > 30 dnů/zasedání

                        30 dnů–15 dnů/zasedání

                        < 15 dnů/zasedání

                        Počet

                        %

                        Počet

                        %

                        Počet

                        %

                        HSC/59

                        13.–24. 3. 2017

                        74

                        22

                        30

                        46

                        62

                        6

                        8

                        HSC/60

                        25. 9–6. 10. 2017

                        78

                        63

                        81

                        14

                        18

                        1

                        1

                        HSC/61

                        1.–16. 3. 2018

                        69

                        3

                        4

                        61

                        89

                        5

                        7

                        HSC/62

                        13.–28. 9. 2018

                        70

                        50

                        71

                        16

                        23

                        4

                        6

                        HSC/63

                        14.–29. 3. 2019

                        64

                        34

                        53

                        28

                        44

                        2

                        3

                        HSC/64

                        16.–27. 9. 2019

                        56

                        49

                        87

                        5

                        9

                        2

                        4

                        Celkem

                        411

                        221

                        54

                        170

                        41

                        20

                        5

               Zasedání Výboru pro HS se konají vždy bezprostředně po schůzi přípravné pracovní skupiny (která trvá dva až tři dny). Dokumenty pro zasedání Výboru pro HS jsou obvykle k dispozici 30 až 15 dnů před zasedáním.

               3.2 Účel a obsah návrhu

               Dotčená rozhodnutí vypracovaná Výborem pro HS mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, a sice nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku a kombinovanou nomenklaturu (KN), která je přílohou uvedeného nařízení. Rozhodnutí o sazebním zařazení, stanoviska k sazebnímu zařazení nebo změny vysvětlivek k nomenklatuře HS se používají na podporu sazebního zařazení stanoveného v prováděcích nařízeních Komise, která se týkají zařazení zboží do KN, ve vysvětlivkách ke KN a v rozhodnutích o sazebním zařazení vydaných celními orgány členských států. Celní orgány členských států musí svá rozhodnutí o sazebním zařazení zrušit, pokud již nejsou slučitelná s výkladem nomenklatury HS na základě těchto rozhodnutí o sazebním zařazení, stanovisek k sazebnímu zařazení nebo změn ve vysvětlivkách k HS.

               Vzhledem k počtu bodů, o nichž má Výbor pro HS na každém ze svých zasedání rozhodnout, jejich vysoce technické povaze a omezenému času na přípravu postoje Unie v důsledku krátké doby, kdy jsou pracovní dokumenty k dispozici, se má za to, že je nezbytné přijmout rámcové rozhodnutí Rady podle čl. 218 odst. 9 SFEU, které na základě hlavních zásad a kritérií stanoví postoj Unie s ohledem na velkou většinu bodů, o nichž má Výbor pro HS rozhodnout (tj. vysvětlivky, stanoviska k zařazení zboží a rozhodnutí o zařazení, pokyny nebo jiná doporučení k výkladu harmonizovaného systému), neboť přijímání jednotlivých rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU by neumožnilo účinné a včasné fungování v této oblasti politiky.

               Je proto vhodné, aby postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Světové celní organizaci na základě hlavních zásad a kritérií, jakož i kroky nezbytné pro stanovení postoje Unie pro každé zasedání byly zavedeny rozhodnutím Rady přijatým podle čl. 218 odst. 9 SFEU na základě návrhu Komise.

               Za tímto účelem návrh zavádí rámec, v němž jsou vyjmenovány zásady a kritéria, podle nichž je stanoven postoj Unie. Navrhované zásady a kritéria jsou v souladu se zavedenou celní politikou a judikaturou Soudního dvora Evropské unie, podle nichž se zboží při dovozu zařazuje v závislosti na objektivních charakteristikách a vlastnostech.

               Postoje, které se mají zaujmout jménem Unie, by měly respektovat zásady zjednodušení a usnadnění celního zařazení, souladu s všeobecnými pravidly pro výklad HS v zájmu právní jistoty a prosazování osvědčených postupů vypracovaných Unií v tomto ohledu.

               Stanovení takovýchto postojů by se mělo řídit obecnými kritérii definovanými v úmluvě o HS (všeobecná pravidla pro výklad HS) a objektivními charakteristikami a vlastnostmi zboží. V případě potřeby by měla být zohledněna rovněž zvláštní kritéria vyplývající z judikatury Soudního dvora Evropské unie týkající se zařazení zboží, jakož i z veškerých pokynů k celnímu zařazení vypracovaných Světovou celní organizací (nomenklatura HS a její výklad podle vysvětlivek k HS, stanovisek k sazebnímu zařazení a rozhodnutí o zařazení přijatých Výborem pro HS) nebo Unií (kombinovaná nomenklatura a její výklad podle vysvětlivek ke KN, nařízení o sazebním zařazení nebo rozhodnutí přijatých Radou nebo Komisí nebo závěrů, k nimž dospěla sekce pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex).

               Návrh rámcového rozhodnutí dále stanoví, že:

               – Komise informuje Radu (nebo její přípravné orgány) s dostatečným předstihem před každým zasedáním příslušného orgánu Světové celní organizace, na němž může být přijato rozhodnutí, na které se vztahuje rámcové rozhodnutí.

               – Rada může do pěti pracovních dnů ode dne, kdy Komise informovala Radu nebo její přípravné orgány, vyjádřit nesouhlas s navrhovaným postojem k přijetí jednoho nebo více jednotlivých rozhodnutí Výboru pro HS.

               – V zájmu zachování práv Unie a zabránění tomu, aby bylo v rámci Světové celní organizace přijato rozhodnutí ve věci, s ohledem na niž není Rada schopna dosáhnout postoje před uplynutím lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS, může Komise jménem Unie požádat, aby byla záležitost předložena Radě WCO a vrácena Výboru pro HS k novému přezkoumání.

               – V případech, kdy se postoj Unie k určité záležitosti podstatně liší od rozhodnutí přijatého Výborem pro HS, poskytne Komise Radě své hodnocení, zda lze dotčené rozhodnutí Výboru pro HS přijmout, nebo zda by záležitost měla být předložena Radě WCO a vrácena Výboru pro HS k novému přezkoumání před uplynutím lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS. Rada může vyjádřit nesouhlas s postojem navrhovaným s ohledem na jedno nebo více jednotlivých dotčených rozhodnutí Výboru pro HS.

               V souladu s čl. 218 odst. 10 SFEU bude Evropský parlament okamžitě a plně informován.

               4.Právní základ

               4.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jímž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  8
               .

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat v rámci Světové celní organizace, pokud jde o přijímání vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad HS podle úmluvy o HS, je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Uplatnění na stávající případ

               Výbor pro harmonizovaný systém a Rada jsou orgány zřízené dohodou, konkrétně Mezinárodní úmluvou o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží.

               Akty, které Výbor pro HS připravuje, představují akty s právními účinky. Jakmile Rada zamýšlené akty schválí, mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně: přílohy 1 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku. Důvodem je skutečnost, že v čl. 34 odst. 7 písm. a) bodu iii) celního kodexu Unie
                  9
                je stanoveno, že „celní orgány zruší rozhodnutí o ZISZ
                  10
                ... pokud již nejsou slučitelná s výkladem .., na základě ... rozhodnutí o sazebním zařazení, stanovisek k sazebnímu zařazení nebo změn vysvětlivek k nomenklatuře harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží přijatých Světovou celní organizací“. Tato rozhodnutí vypracovaná Výborem pro HS (rozhodnutí o sazebním zařazení, stanoviska k sazebnímu zařazení nebo změny vysvětlivek k HS) jsou mimoto používána na podporu sazebního zařazení stanoveného v prováděcích nařízeních Komise, která se týkají zařazení zboží do kombinované nomenklatury (KN), ve vysvětlivkách ke KN a v rozhodnutích o sazebním zařazení vydaných celními orgány členských států. Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.3Hmotněprávní základ

               4.3.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.3.2Uplatnění na stávající případ

               Jelikož se hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu týká výkladu celního sazebníku a uzavření mezinárodní dohody v rámci společné obchodní politiky a provádění nomenklatury HS a kombinované nomenklatury EU, jsou hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí článek 31, čl. 43 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU.

               4.4 Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měla být ustanovení článku 31, čl. 43 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 prvního pododstavce SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Rozpočtové důsledky

               Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie.

               6.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Ano

               2020/0080 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Světové celní organizace (WCO), pokud jde o přijímání vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu harmonizovaného systému podle úmluvy o harmonizovaném systému

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 31, čl. 43 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím Rady 87/369/EHS
                  11
                schválila Unie Mezinárodní úmluvu o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží a protokol o její změně
                  12
                (dále jen „úmluva o HS“), kterou byl zřízen Výbor pro harmonizovaný systém (dále jen „Výbor pro HS“).

               (2)Podle čl. 7 odst. 1 úmluvy o HS je Výbor pro HS mimo jiné odpovědný za vypracování vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží, ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu a provádění harmonizovaného systému.

               (3)Podle čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS se vysvětlivky, stanoviska k zařazení zboží, ostatní stanoviska týkající se výkladu harmonizovaného systému a doporučení k zajištění jednotného výkladu a provádění harmonizovaného systému, která byla vypracována v průběhu zasedání Výboru pro HS (dále jen „rozhodnutí Výboru pro HS“), považují za schválená Radou WCO, jestliže před koncem druhého měsíce následujícího po měsíci, v průběhu kterého bylo ukončeno zasedání Rady, nesdělila žádná smluvní strana úmluvy o HS generálnímu tajemníkovi WCO, že žádá, aby otázka byla předložena Radě WCO.

               (4)V čl. 8 odst. 3 úmluvy o HS se uvádí, že jestliže je Radě předložena otázka v souladu s ustanoveními odstavce 2 tohoto článku, Rada tyto vysvětlivky, stanoviska k zařazení zboží, ostatní stanoviska nebo doporučení schválí nebo v případě, že o to požádá členský stát Rady, který je smluvní stranou této úmluvy, je vrátí celé nebo jejich části Výboru k novému přezkoumání.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Světové celní organizaci, pokud jde o přijímání vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu úmluvy o HS, neboť dotčená rozhodnutí vypracovaná Výborem pro HS budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně nařízení Rady (EHS) č. 2658/87.

               (6)Je v zájmu Unie, aby postoje vyjádřené Unií ve Výboru pro HS byly stanoveny na základě zásad, kritérií a směrů, jimiž se řídí sazební zařazení zboží. Je rovněž v zájmu Unie stanovit tyto postoje urychleně, aby mohla Unie uplatňovat svá práva ve Výboru pro HS.

               (7)Za účelem zachování práv Unie by měla mít Komise také možnost požádat jménem Unie o předložení určité záležitosti Radě WCO a o její vrácení Výboru pro HS k novému přezkoumání podle čl. 8 odst. 3 úmluvy o HS, aby se zabránilo tomu, že bude přijato rozhodnutí ve věci, s ohledem na niž Rada buď není schopna dosáhnout svého postoje před uplynutím lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS, nebo dosáhla postoje, který se podstatně liší od rozhodnutí přijatého Výborem pro HS.

               (8)S ohledem na vyvíjející se a vysoce technickou povahu zařazování zboží podle úmluvy o HS, vysoký počet otázek projednávaných na obou zasedáních Výboru pro HS, která se konají dvakrát ročně, a krátkou dobu, která je k dispozici pro posouzení dokumentů vydaných sekretariátem WCO a/nebo smluvními stranami při přípravě zasedání Výboru pro HS, a skutečnost, že v postoji Unie musí být v důsledku toho zohledněny nové okolnosti, včetně nových technických a jiných relevantních informací předložených před zasedáním nebo během zasedání Výboru pro HS, by měly být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie podle čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii zavedeny nezbytné kroky pro stanovení postoje Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat při schvalování vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu harmonizovaného systému podle úmluvy o harmonizovaném systému a při přípravě takových aktů ve Světové celní organizaci, je uveden v příloze I.

               Článek 2

               Stanovení postoje Unie, který má být zaujat podle článku 1, se provádí v souladu s přílohou II.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Od svého zavedení v roce 1988 byla nomenklatura HS revidována pětkrát. Revize vstoupily v platnost v letech 1996, 2002, 2007, 2012 a 2017. Šestá revize vstoupí v platnost v roce 2022.

                     (2)

                        Rozhodnutí Rady 87/369/EHS ze dne 7. dubna 1987 o uzavření Mezinárodní úmluvy o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží a protokolu o její změně (Úř. věst. L 198, 20.7.1987, s. 1).

                     (3)

                        Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1.

                     (4)

                        Prozatímní přijetí doporučení k revizi HS v roce 2022.

                     (5)

                        Včetně schůze přípravné pracovní skupiny Výboru pro HS.

                     (6)

                        Změny nomenklatury HS se řídí zvláštním rozhodovacím postupem a tento návrh se na ně nevztahuje.

                     (7)

                        Včetně schůze přípravné pracovní skupiny Výboru pro HS.

                     (8)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (9)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1.

                     (10)

                        Závazná informace o sazebním zařazení zboží: rozhodnutí o sazebním zařazení, která celní správa předem vydá hospodářským subjektům, aby byla zajištěna právní jistota ohledně sazebního zařazení a sazebního zacházení u zboží, které je předmětem dovozu nebo vývozu.

                     (11)

                        Rozhodnutí Rady 87/369/EHS ze dne 7. dubna 1987 o uzavření Mezinárodní úmluvy o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží a protokolu o její změně (

                     Úř. věst. L 198, 20.7.1987, s. 1

                  ).

                     (12)

                        Úř. věst. L 198, 20.7.1987, s. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.5.2020
            COM(2020) 196 final
            PŘÍLOHY

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Světové celní organizace (WCO), pokud jde o přijímání vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému a doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu harmonizovaného systému podle úmluvy o harmonizovaném systému

               PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Světové celní organizaci

               1. ZÁSADY

               Unie v rámci Světové celní organizace:

               a)
                     podporuje a usnadňuje celní zařazení zboží a jednotný výklad a provádění harmonizovaného systému a přispívá k nim a postupně odstraňuje případy a spory týkající se rozdílných výkladů harmonizovaného systému;

               b)
                     usiluje o vhodné zapojení zúčastněných stran do fáze přípravy rozhodnutí Výboru pro HS a zajišťuje, aby rozhodnutí přijatá v rámci Světové celní organizace byla v souladu s úmluvou o HS;

               c)
                     zajišťuje, aby opatření přijatá v rámci Světové celní organizace byla v souladu se všeobecnými pravidly pro výklad HS;

               d)
                     podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy vypracovanými Unií v dotčené oblasti;

               e)
                     podporuje zjednodušení a modernizaci nomenklatury HS podle vývoje potřeb uživatelů a vývoje nových technologií;

               f)
                     zajišťuje soudržnost s ostatními politikami a mezinárodními závazky.

               2. KRITÉRIA

               Postoje, které mají být jménem Unie zaujaty ve Světové celní organizaci, se stanoví takto:

               a)obecná kritéria:

               –zásada, podle níž je v zájmu právní jistoty a usnadnění kontrol třeba hledat rozhodující kritérium pro sazební zařazení zboží pro celní účely obecně v jeho objektivních charakteristikách a vlastnostech, jak jsou definovány zněním příslušných čísel HS a poznámek ke třídám nebo kapitolám,

               –všeobecná pravidla pro výklad HS stanovená v příloze úmluvy o HS
                  1
               .

               V příslušných případech se zohlední:

               b)zvláštní kritéria:

               –
                     judikatura Soudního dvora Evropské unie týkající se celního zařazení zboží,

               –
                     nomenklatura HS a vysvětlivky k HS, stanoviska k sazebnímu zařazení a rozhodnutí přijatá Výborem pro HS,

               –
                     podpoložky kombinované nomenklatury (KN)
                  2
                a vysvětlivky ke KN,

               –
                     nařízení a rozhodnutí o sazebním zařazení přijatá Radou nebo Komisí,

               –
                     závěry sekce pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex

               –
                     a jakékoli jiné pokyny týkající se celního zařazení zboží, které orgány vypracovaly v podobě právních aktů nebo pokynů.

               3. SMĚRY

               Unie případně usiluje o to, aby byla v rámci Světové celní organizace v souladu s výše uvedenými zásadami a kritérii přijata rozhodnutí týkající se:

               a)
                     návrhu a vypracování vysvětlivek, stanovisek k zařazení zboží nebo ostatních pokynů pro výklad harmonizovaného systému;

               b)
                     vypracování doporučení potřebných k zajištění jednotného výkladu a provádění harmonizovaného systému.

               PŘÍLOHA II

               Stanovení postoje, který má Unie zaujmout ve Světové celní organizaci

               Před každým zasedáním Výboru pro HS v případě, má-li tento orgán přijmout rozhodnutí, jež mají právní účinky pro Unii, je třeba podniknout nezbytné kroky k tomu, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější technické a jiné relevantní informace předané Komisi v souladu se zásadami, kritérii a směry stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem a na základě těchto informací předá Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním Výboru pro HS podle výše uvedeného pododstavce písemný dokument, v němž jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie. Do pěti pracovních dnů ode dne, k němuž Komise informovala Radu nebo její přípravné orgány, může Rada vyjádřit nesouhlas s postojem navrhovaným s ohledem jedno nebo více jednotlivých dotčených rozhodnutí o HS.

               V zájmu zachování práv Unie a zabránění tomu, aby bylo v rámci Světové celní organizace přijato rozhodnutí ve věci, s ohledem na niž není Rada schopna zaujmout stanovisko před uplynutím lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS, požádá Komise jménem Unie o předložení dotyčné záležitosti Radě WCO a o její vrácení Výboru pro HS k novému přezkoumání podle čl. 8 odst. 3 úmluvy o HS.

               V případech, kdy se postoj Unie podstatně liší od rozhodnutí přijatého Výborem pro HS, předá Komise v dostatečném předstihu před uplynutím lhůty stanovené podle čl. 8 odst. 2 úmluvy o HS Radě nebo jejím přípravným orgánům písemný dokument, v němž je uvedeno, zda lze dotčené rozhodnutí přijmout, nebo zda je třeba záležitost předložit Radě WCO a vrátit ji Výboru pro HS k novému přezkoumání podle čl. 8 odst. 3 úmluvy o HS. Do deseti pracovních dnů ode dne, k němuž Komise informovala Radu nebo její přípravné orgány, může Rada vyjádřit nesouhlas s postojem navrhovaným s ohledem na jedno nebo více jednotlivých rozhodnutí Výboru pro HS, jež mají být přijata v rámci Světové celní organizace.

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 87/369/EHS ze dne 7. dubna 1987 o uzavření Mezinárodní úmluvy o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží a protokolu o její změně (Úř. věst. L 198, 20.7.1987, s. 1).

                     (2)

                        Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.7.2019
            COM(2019) 337 final
            2019/0153(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody[RescUE]
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojená k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) má pozměnit protokol 31 k Dohodě o EHP o „spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody“ tak, aby se rozšířila spolupráce smluvních stran v oblasti civilní ochrany. V tomto případě je účelem tohoto pozměňovacího návrhu zahrnout rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/420 ze dne 13. března 2019, kterým se mění rozhodnutí č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie
                     1
                  , aby se státy ESVO EHP mohly od 21. března 2019 účastnit opatření Unie souvisejících s tímto rozhodnutím EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Připojená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru rozšiřuje stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko) v oblasti civilní ochrany s cílem zlepšit reakci Unie na přírodní katastrofy a katastrofy způsobené člověkem.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jejich začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článku 196 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy.

                  Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                     2
                   o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               cíle tohoto návrhu, totiž zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

               •Proporcionalita

                  V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

               •Volba nástroje

                  V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Státy ESVO EHP finančně přispívají do mechanismu v souladu s jeho pozměněnými ustanoveními ode dne 21. března 2019.

               2019/0153 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody

                  [RescUE]

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 196 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  3
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  4
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně protokolu 31 k této dohodě.

               (3)Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje zvláštní ustanovení týkající se spolupráce v některých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP, aby zahrnovala rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/420 ze dne 13. března 2019, kterým se mění rozhodnutí č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie
                  5
               .

               (5)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 21. března 2019.

               (6)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl vycházet z připojené předlohy rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který je třeba jménem Evropské unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně protokolu 31 k Dohodě o EHP, vychází z předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojené k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                  V Bruselu dneV Bruselu dne
                        Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 77I, 20.3.2019, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (3)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (4)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (5)

                        Úř. věst. L 77I, 20.3.2019, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.7.2019
            COM(2019) 337 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody[RescUE]

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP

               č. […]

               ze dne […],

               kterým se mění protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran tak, aby zahrnovala rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/420 ze dne 13. března 2019, kterým se mění rozhodnutí č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie
                  1
               .

               (2)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 21. března 2019,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V čl. 10 odst. 8 písm. d) protokolu 31 k Dohodě o EHP se v odrážce (rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU) vkládá nový text, který zní:

               „ve znění:

               -32019 D 0420: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/420 ze dne 13. března 2019, kterým se mění rozhodnutí č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie (Úř. věst. L 77I, 20.3.2019, s. 1).“

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení Smíšenému výboru EHP podle čl. 103 odst. 1 Dohody*.

                  2Použije se od 21. března 2019.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne […].

                  Za Smíšený výbor EHP

                  předseda/předsedkyně

                  […]

                  tajemníci

                  Smíšeného výboru EHP

                  […]

                     (1)

                        Úř. věst. L 77I, 20.3.2019, s. 1.

                     (2)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2019
            COM(2019) 423 final
            2019/0199(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Správním výboru Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Správním výboru zřízeném podle Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží („úmluva o sladění“) v souvislosti s plánovaným přijetím změn článku 7 přílohy 8 úmluvy o sladění týkající se četnosti podávání zpráv v rámci mechanismu hlášení.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Mezinárodní úmluva o sladění hraničních kontrol zboží

               Mezinárodní úmluva o sladění hraničních kontrol zboží („úmluva o sladění“) má usnadnit a tak rozvíjet mezinárodní obchod pomocí sladění (v případě potřeby) různých hraničních kontrol, které se použijí na pohyb zboží. Úmluva o sladění, podepsaná v Ženevě dne 21. října 1982, byla jménem Společenství schválena nařízením Rady (EHS) č. 1262/84 ze dne 10. dubna 1984
                  1
               , které vstoupilo v platnost dne 12. září 1987. Nyní má úmluva 58 smluvních stran, včetně Evropské unie a jejích členských států.

               2.2.Správní výbor

               Správní výbor jedná v rámci úmluvy o sladění. Jeho úlohou je zvažovat a přijímat změny úmluvy o sladění. O návrzích se hlasuje a každý stát, který je smluvní stranou a je zastoupen na zasedání Správního výboru, má jeden hlas.

               Výlučnou pravomoc v oblasti cel, která se řídí úmluvou o sladění, má Unie. Unie, jakožto regionální ekonomická organizace, má v případě hlasování pouze počet hlasů rovnající se celkovému počtu hlasů přidělených členským státům, které jsou zároveň smluvními stranami úmluvy. Jelikož jsou všechny členské státy EU smluvními stranami úmluvy, má Unie 28 hlasů.

               Změny úmluvy o sladění jsou přijímány dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících členů. Výbor je usnášeníschopný, pokud je přítomna nejméně jedna třetina států, jež jsou stranami úmluvy.

               2.3.Zamýšlený akt Správního výboru

               Na dvanáctém zasedání Správní výbor pravděpodobně přijme rozhodnutí o přijetí pozměňovacích návrhů k úmluvě o sladění („zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je snížit četnost podávání zpráv o pokroku při zlepšování postupů překračování hranic v mezinárodní silniční dopravě v rámci mechanismu hlášení. V současné době musí každá smluvní strana úmluvy vyplnit a zaslat sekretariátu EHK OSN návrh dotazníku o provádění přílohy 8 úmluvy (zveřejnění právních ustanovení, infrastruktura, použití atd.). Zamýšlený akt změní harmonogram podávání zpráv v rámci mechanismu hlášení ze dvou na pět let, což poskytne dostatek času k dosažení výsledku, který je zajímavý.

               Zamýšlený akt se stane pro smluvní strany závazným v souladu s článkem 22 úmluvy o sladění. Článek 22 se týká navrhovaných změn úmluvy a stanoví: „Každá navržená změna, která byla sdělena podle ustanovení předchozího odstavce, vstoupí v platnost pro všechny smluvní strany tři měsíce po uplynutí dvanáctiměsíčního období ode dne, kdy sdělení bylo učiněno, pokud během tohoto období některý stát, který je smluvní stranou, nebo organizace pro regionální hospodářskou integraci, která je též smluvní stranou a která jedná za podmínek uvedených v čl. 16 odst. 2 této úmluvy, neoznámily generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů žádnou námitku proti navržené změně.“

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Unie souhlasí s cílem dosáhnout přiměřenosti, pokud jde o četnost podávání zpráv o pokroku při zlepšování postupů překračování hranic v mezinárodní silniční dopravě v rámci mechanismu hlášení. V současné době se tyto globální průzkumy uskutečňují každé dva roky, což znamená, že každé dva roky musí každá smluvní strana (včetně Evropské unie) podat zprávu o dosaženém pokroku. Současná četnost podávání zpráv v rámci mechanismu hlášení je pro smluvní strany zatěžující, neboť dotazník často vyžaduje koordinaci mezi ministerstvy na vnitrostátní úrovni mezi celními a dopravními orgány. Jak bylo projednáno a koordinováno v rámci skupiny celních odborníků na TIR s členskými státy, očekává se navíc, že průzkumy přinesou podobné výsledky, když budou prováděny každých pět let.

               Navrhuje se proto, aby Unie podpořila návrh na změnu článku 7 přílohy 8 úmluvy o sladění, která má za cíl změnit četnost podávání zpráv v rámci mechanismu hlášení ze dvou na pět let.

               Je vhodné stanovit postoj, který má být ve Správním výboru jménem Unie zaujat, neboť změny budou pro Unii závazné.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  2
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.
                  3
               “

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Správní výbor je orgán zřízený dohodou, konkrétně Mezinárodní úmluvou o sladění hraničních kontrol zboží.

               Akt, který má Správní výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s článkem 22 Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají politiky v oblasti cel a zahraničního obchodu.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Vzhledem k tomu, že akt Správního výboru změní přílohu 8 Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží je vhodné jej po přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2019/0199 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Správním výboru Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Mezinárodní úmluva o sladění hraničních kontrol zboží („úmluva“) z roku 1982 byla schválena nařízením Rady (EHS) č. 1262/84
                  4
               .

               (2)Podle článku 22 úmluvy může Správní výbor přijmout změny dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících smluvních stran.

               (3)Správní výbor na svém dvanáctém zasedání přijme změnu článku 7 přílohy 8.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být ve Správním výboru jménem Unie zaujat, neboť změny úmluvy budou pro Unii závazné.

               (5)Unie podporuje nový článek 7 přílohy 8 úmluvy, neboť snížením četnosti podávání zpráv o pokroku při zlepšování postupů překračování hranic v mezinárodní silniční dopravě v rámci mechanismu hlášení se pro členské státy omezí administrativní formality.

               (6)Postoj, který má být jménem Unie zaujat v rámci Správního výboru úmluvy by proto měl vycházet z návrhů změn připojených k tomuto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na dvanáctém nebo následujícím zasedání Správního výboru, je podpořit návrh změn připojený k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Zástupce Unie ve Správním výboru může schválit redakční úpravy návrhu změn podle článku 1.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 126, 12.5.1984, s. 1.

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, Věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 126, 12.5.1984, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2019
            COM(2019) 423 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Správním výboru Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží

               PŘÍLOHA

               Změna Mezinárodní úmluvy o sladění hraničních kontrol zboží

               Příloha 8, článek 7

               Slova každý druhý rok se nahrazují slovy každých pět let