               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.7.2018
            COM(2018) 551 final
            2018/0292(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uplatňování předpisů č. 9, 63 a 92 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o jednotných ustanoveních týkajících se schvalování tříkolových vozidel, mopedů a náhradních systémů tlumení hluku výfuku pro vozidla kategorie L s ohledem na emise hluku v Unii

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Evropská hospodářská komise OSN (dále též „EHK OSN“) se zabývá přípravou harmonizovaných požadavků na mezinárodní úrovni k odstranění technických překážek obchodu s motorovými vozidly mezi smluvními stranami Dohody EHK OSN o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a konstrukční části, které lze montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále též „revidovaná dohoda z roku 1958“)
                  1
                a k zajištění toho, aby tato vozidla poskytovala vysokou úroveň ochrany zdraví, bezpečnosti a ochrany životního prostředí.

               Evropská unie, stejně jako členské státy, je smluvní stranou revidované dohody z roku 1958 a uplatňuje většinu předpisů OSN přijatých podle této dohody s výjimkou těch, které neposkytují stejnou nebo vyšší úroveň ochrany jako právní předpisy EU. To byl dosud případ předpisů OSN č. 9 o hluku tříkolových vozidel
                  2
               , č. 63 o emisích hluku mopedů
                  3
                a č. 92 o náhradních systémech tlumení hluku výfuku pro vozidla kategorie L
                  4
                (dále jen „předpisy OSN č. 9, 63 a 92“). Tyto předpisy OSN však byly nedávno aktualizovány na stejnou úroveň ochrany životního prostředí, jakou poskytují právní předpisy Unie o schvalování typu, díky čemuž nyní Unie může začít tyto předpisy OSN uplatňovat. Cílem uvedených předpisů je stanovit rovnocenná ustanovení pro kontrolu akustického tlaku motocyklů a vyjasnit náležitosti zkoušky měření hluku těchto vozidel při stání.

               Na úrovni EU přílohy IV, V a VI nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly
                  5
               , s odkazem na přílohu IX nařízení (EU) č. 134/2014 o požadavcích týkajících se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky dvoukolových a tříkolových vozidel a čtyřkolek a jejich konstrukčních částí, systémů a samostatných technických celků
                  6
               , stanoví schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel v souladu s postupy měření a limitními hodnotami pro hladiny akustického tlaku stanovenými v přílohách IV, V a VI nařízení (EU) č. 168/2013.

               Toto rozhodnutí Rady stanoví uplatňování předpisů OSN č. 9, 63 a 92 Unií a zmocňuje Komisi, aby o něm informovala generálního tajemníka OSN.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Tento návrh doplňuje politiku Unie v oblasti vnitřního trhu, pokud jde o automobilový průmysl, a je s ní plně v souladu.

               Systém uplatňovaný v rámci skupiny WP.29 přispívá k mezinárodní harmonizaci norem týkajících se vozidel. Pro tento účel má klíčový význam dohoda z roku 1958, díky které platí pro všechny výrobce v EU společný soubor předpisů pro schvalování typu, což v důsledku znamená, že výrobky jsou uznávány smluvními stranami jako splňující požadavky jejich příslušných vnitrostátních právních předpisů. Díky tomuto režimu již mohl být například v nařízení (EU) č. 134/2014 uplatněn předpis EHK OSN č. 41, který se týká schvalování typu motocyklů z hlediska hluku, a rovněž v nařízení (EU) č. 3/2014 o funkční bezpečnosti dvoukolových a tříkolových vozidel a čtyřkolek a nařízení (EU) č. 44/2014 o požadavcích na konstrukci a obecných požadavcích týkajících se týchž vozidel mohl být povinně uplatněn předpis OSN č. 31.

               Podobně se postupovalo v případě nařízení (ES) č. 661/2009 o obecné bezpečnosti motorových vozidel, které ruší více než 50 směrnic EU a nahrazuje je odpovídajícími předpisy vypracovanými podle dohody z roku 1958, a v případě směrnice 2007/46/ES
                  7
               , která nahradila systémy schvalování členských států schvalovacím postupem Unie a zavedla harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Uvedená směrnice začlenila předpisy OSN do systému EU schvalování typu, a to buď jako požadavky na schválení typu, nebo jako alternativy k právním předpisům Unie. Od přijetí uvedené směrnice jsou předpisy OSN ve stále větší míře začleňovány do právních předpisů Unie v rámci EU schvalování typu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Návrh je v souladu s cíli nařízení (EU) č. 168/2013 a 134/2014, a odpovídá tudíž cílům EU v oblasti zdraví, bezpečnosti a životního prostředí, i cíli dosahovat pokroku na cestě k mezinárodní harmonizaci právních předpisů týkajících se vozidel kategorie L (dvoukolových a tříkolových vozidel a čtyřkolek).

                  Návrh je navíc v souladu s rozhodnutím Rady 97/836/ES o uplatňování revidované dohody z roku 1958 ze strany Evropského společenství. Systém WP.29 je také provázán s politikou Unie v oblasti konkurenceschopnosti a má na ni pozitivní dopad. Tento návrh je rovněž v souladu s politikami Unie v oblasti dopravy a energetiky, jimž je při přípravě a přijímání předpisů OSN vypracovávaných v rámci dohody z roku 1958 věnována patřičná pozornost.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k cíli a obsahu rozhodnutí Rady jsou právním základem články 114 a 207 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU. Postup pro přijetí rozhodnutí Rady je stanoven v čl. 3 odst. 3 rozhodnutí Rady 97/836/ES.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Požadavky týkající se akustického tlaku jsou již na úrovni EU harmonizovány, příslušné právní předpisy jsou však zastaralé a je třeba je aktualizovat vzhledem k technickému pokroku, k němuž od jejich přijetí došlo. Uplatňování mezinárodních nástrojů, jako jsou odpovídající předpisy OSN, a jejich začlenění do systému Unie pro schvalování typu motorových vozidel může provést pouze Evropská unie. Nejenže se tak zamezí fragmentaci vnitřního trhu, ale zajistí se též jednotné normy v oblasti zdraví, bezpečnosti a životního prostředí v celé Unii. Tímto způsobem lze dosáhnout i úspor z rozsahu a souvisejících výhod: výrobky lze vyrábět pro celý trh Unie, a dokonce i pro trh mezinárodní, aniž by bylo nutné je upravovat kvůli získání vnitrostátního schválení typu v každém členském státě.

                  Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity.

               •Proporcionalita

                  Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, protože nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k zajištění řádného fungování vnitřního trhu při současném zajištění vysoké úrovně veřejné bezpečnosti a ochrany životního prostředí.

               •Volba nástroje

               Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady.

                  Použít rozhodnutí Rady je vhodné, neboť to odpovídá požadavkům čl. 3 odst. 3 rozhodnutí Rady 97/836/ES.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Při přípravě návrhu vedla Evropská komise konzultace se zúčastněnými stranami a zainteresovanými organizacemi. Všeobecná konzultace o navrhovaném přístupu, pokud jde o emise hluku vozidel, proběhla v rámci pracovní skupiny pro motocykly za účasti členských států, výrobců (zástupců EU i členských států a jednotlivých společností), výrobců součástí, dopravních organizací a zástupců uživatelů. Obsah všech tří předpisů EHK OSN podpořily všechny zúčastněné strany v uvedené skupině a rovněž v pracovní skupině EHK OSN zaměřené na hluk. Navrhovaný přístup, pokud jde o uplatňování předpisů OSN č. 9, 63 a 92, byl rovněž představen v rámci Technického výboru – motorová vozidla, což je výbor komitologie pro předpisy o silničních vozidlech zřízený podle článku 40 směrnice 2007/46/ES, a nebyly obdrženy žádné připomínky.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Využití externích odborných konzultací není v případě tohoto návrhu relevantní. Návrh byl nicméně přezkoumán Technickým výborem pro motorová vozidla. Co se týče obsahu předpisů OSN č. 9, 63 a 92, je třeba uvést, že v roce 2015/2016 byla z pověření Komise provedena studie, na jejímž základě byly uvedené tři předpisy zdokonaleny tak, aby jejich požadavky splňovaly alespoň stejnou úroveň jako požadavky nařízení (EU) č. 168/2013 a 134/2014. Na základě této studie a jejích závěrů Komise navrhla potřebné změny těchto tří předpisů OSN, které skupina WP.29 přijala na svém zasedání v březnu 2017 a z nichž následně vyšly revize uvedené v bodě 1 výše (Souvislosti návrhu).

               •Posouzení dopadů

               Uplatňování předpisů OSN č. 9, 63 a 92 nepovede ke změně limitních nebo prahových hodnot emisí hluku stanovených v současnosti nařízením (EU) č. 168/2013. Zkušební metody stanovené v těchto třech předpisech OSN jsou navíc svým rozsahem i vědeckým přístupem rovnocenné metodám uvedeným v nařízení (EU) č. 134/2014. Vzhledem k celkové rovnocennosti navrhovaných zkušebních metod pro emise hluku a dotčených limitních a prahových hodnot emisí hluku se proto neočekává, že by měl navrhovaný postup uplatňování pro Evropskou unii nebo EHP společenské, environmentální či hospodářské dopady.

                  V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly byla provedena analýza nákladů a přínosů týkající se hluku a neoprávněných úprav vozidel kategorie L, z níž je patrné, že u této kategorie vozidel došlo ke zhoršení emisí hluku v důsledku neoprávněných úprav. V tomto ohledu předpisy OSN č. 9, 63 a 92 zavádějí zkušební metody, limitní hodnoty emisí hluku, jakož i nákladově efektivní prvky a opatření proti neoprávněným úpravám, které jsou plně harmonizovány s právním rámcem EU pro vozidla kategorie L.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

               Pokud jde o administrativní zátěž, nemá tato iniciativa žádné dopady, neboť předpisy OSN, jejichž uplatňování v Unii se navrhuje, nezavádí pro podniky, včetně malých a středních podniků, žádné nové oznamovací nebo jiné administrativní povinnosti. Snahou je naopak administrativní zátěž snížit, neboť uplatňování celosvětově harmonizovaných požadavků výrobcům umožňuje předkládat schvalovací dokumentaci systémů a konstrukčních částí nejen v EU, ale i na vývozních trzích zemí mimo EU, jež jsou smluvními stranami dohody z roku 1958.

                  Návrh má velmi pozitivní dopad na konkurenceschopnost automobilového průmyslu EU a mezinárodní obchod. Má se za to, že přijetí mezinárodně harmonizovaných předpisů týkajících se vozidel ze strany obchodních partnerů EU je nejlepším způsobem, jak odstranit necelní překážky obchodu a otevřít nebo rozšířit přístup na trh podnikům působícím v automobilovém průmyslu v EU.

               •Základní práva

                  Návrh nemá žádné důsledky z hlediska ochrany základních práv.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Tato iniciativa nemá žádné důsledky pro rozpočet.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Tato iniciativa navrhuje uplatňování předpisů OSN č. 9, 63 a 92 v Unii na schvalování typu s ohledem na emise hluku tříkolových vozidel, mopedů a náhradních systémů tlumení hluku výfuku pro vozidla kategorie L.

               2018/0292 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uplatňování předpisů č. 9, 63 a 92 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o jednotných ustanoveních týkajících se schvalování tříkolových vozidel, mopedů a náhradních systémů tlumení hluku výfuku pro vozidla kategorie L s ohledem na emise hluku v Unii

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 a článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím Rady 97/836/ES
                  8
                přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel
                  9
                (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).

               (2)Cílem harmonizovaných požadavků předpisu č. 9 (Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorií kategorie L2, L4 a L5 z hlediska jejich emisí hluku)
                  10
               , předpisu č. 63 (Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorie L1 z hlediska jejich emisí hluku)
                  11
                a předpisu č. 92 (Jednotná ustanovení pro schvalování nepůvodních náhradních systémů tlumení hluku výfuku (NORESS) pro vozidla kategorií L1, L2, L3, L4 a L5 z hlediska jejich emisí hluku)
                  12
                Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „předpisy OSN č. 9, 63 a 92“) je odstranit technické překážky obchodu s motorovými vozidly mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958 a zajistit u těchto vozidel vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany. Vozidla kategorie L zahrnují lehká vozidla, například motokola, dvoukolové nebo tříkolové mopedy, motocykly s postranním vozíkem i bez něj, tříkolky a čtyřkolky.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013
                  13
                a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 134/2014
                  14
                stanoví pravomoc přijímat přípustné hladiny akustického tlaku, požadavky na náhradní výfukové systémy a zkušební postupy pro dvoukolová a tříkolová motorová vozidla a čtyřkolky.

               (4)Přílohy IV, V a VI nařízení (EU) č. 168/2013 a příloha IX nařízení (EU) č. 134/2014 obsahují požadavky na schvalování typu vozidel kategorie L s ohledem na přípustnou hladinu akustického tlaku a výfukový systém.

               (5)Dnem svého přistoupení k revidované dohodě z roku 1958 přistoupila Unie k řadě předpisů OSN, které jsou uvedeny v příloze II rozhodnutí 97/836/ES; předpisy OSN č. 9, 63 a 92 do tohoto seznamu zahrnuty nebyly.

               (6)Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 3 rozhodnutí 97/836/ES, a podle čl. 1 odst. 7 revidované dohody z roku 1958 se Unie může rozhodnout uplatňovat jeden, několik či všechny předpisy OSN, k nimž nepřistoupila v okamžiku svého přistoupení k revidované dohodě z roku 1958.

               (7)Po nedávných změnách předpisů OSN č. 9, 63 a 92, které byly uvedeny v soulad s příslušnými technickými ustanoveními nařízení (EU) č. 168/2013 a (EU) č. 134/2014, je nyní vhodné, aby Unie uplatňovala předpisy OSN č. 9, 63 a 92 v zájmu vytvoření společných harmonizovaných požadavků na mezinárodní úrovni. Společnosti v Unii se tak budou moci řídit jedním souborem požadavků uznávaným po celém světě, zejména ve smluvních stranách revidované dohody z roku 1958,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Evropská unie uplatňuje předpis č. 9 (Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorií kategorie L2, L4 a L5 z hlediska jejich emisí hluku), předpis č. 63 (Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorie L1 z hlediska jejich emisí hluku) a předpis č. 92 (Jednotná ustanovení pro schvalování nepůvodních náhradních systémů tlumení hluku výfuku (NORESS) pro vozidla kategorií L1, L2, L3, L4 a L5 z hlediska jejich emisí hluku) Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů.

               Článek 2

               Komise oznámí toto rozhodnutí generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 78.

                     (2)

                        Dokument EHK OSN/TRANS/WP.29/2017/2 [Úř. věst.: nahraďte prosím odkazem na vydání v Úř. věst. EU, jakmile bude k dispozici]

                     (3)

                        Dokument EHK OSN/TRANS/WP.29/2017/4 [Úř. věst.: nahraďte prosím odkazem na vydání v Úř. věst. EU, jakmile bude k dispozici]

                     (4)

                        Dokument EHK OSN/TRANS/WP.29/2017/5 [Úř. věst.: nahraďte prosím odkazem na vydání v Úř. věst. EU, jakmile bude k dispozici]

                     (5)

                        Úř. věst. L 60, 2.3.2013, s. 52.

                     (6)

                        Úř. věst. L 53, 21.2.2014, s. 1.

                     (7)

                        Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.

                     (8)

                        Rozhodnutí Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 o přistoupení Evropského společenství k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“) (Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 78).

                     (9)

                        Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 81.

                     (10)

                        Dokument EHK OSN/TRANS/WP.29/2017/2 [Úř. věst.: nahraďte prosím odkazem na vydání v Úř. věst. EU, jakmile bude k dispozici]

                     (11)

                        Dokument EHK OSN/TRANS/WP.29/2017/4 [Úř. věst.: nahraďte prosím odkazem na vydání v Úř. věst. EU, jakmile bude k dispozici]

                     (12)

                        Dokument EHK OSN/TRANS/WP.29/2017/5 [Úř. věst.: nahraďte prosím odkazem na vydání v Úř. věst. EU, jakmile bude k dispozici]

                     (13)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (Úř. věst. L 60, 2.3.2013, s. 52).

                     (14)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 134/2014 ze dne 16. prosince 2013, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky, a mění příloha V uvedeného nařízení (Úř. věst. L 53, 21.2.2014, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.12.2018
            COM(2018) 828 final
            2018/0418(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Nařízení (EU) č. 603/2013
                  1
               , kterým se přepracovává nařízení č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy, bylo přijato a vstoupilo v platnost dne 19. července 2013. Nařízení je použitelné ode dne 20. července 2015.

               Nařízení (EU) č. 603/2013 mimo jiné umožňuje orgánům pro vymáhání práva nahlížet do systému Eurodac pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů. Záměrem je umožnit orgánům pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústřední databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit přesnou totožnost osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo když se o takové osobě snaží získat další informace.

               Dne 26. října 2004 byla uzavřena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku (dále jen „dohoda ze dne 26. října 2004“)
                  2
               . Dne 28. února 2008 byl uzavřen Protokol mezi Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku (dále jen „protokol ze dne 28. února 2008“)
                  3
               .

               Švýcarsko a Lichtenštejnsko uplatňují prvky nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se azylu v souladu s dohodou ze dne 26. října 2004 a protokolem ze dne 28. února 2008. Přístup do systému Eurodac pro účely vymáhání práva však do oblasti působnosti uvedené dohody a protokolu nespadá.

               Dne 14. května 2014 Dánsko, Švýcarsko, Lichtenštejnsko, Norsko a Island na zasedání se zástupci Komise potvrdily, že mají zájem zahájit s Evropskou unií jednání, aby se na ně ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se vymáhání práva rozšířila prostřednictvím mezinárodní dohody.

               Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií na jedné straně a mimo jiné Švýcarskem a Lichtenštejnskem na straně druhé o podmínkách účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na postupu porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva.

               Jednání byla dokončena a byla parafována dohoda ve formě protokolu k dohodě ze dne 26. října 2004, jímž se rozšiřuje působnost dohody ze dne 26. října 2004 na vymáhání práva.

               Rozšíření ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva na Švýcarsko a Lichtenštejnsko by umožnilo orgánům Švýcarska a Lichtenštejnska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými ostatními zúčastněnými státy a uloženými v databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit totožnost nebo získat další informace ohledně osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo ohledně oběti. Současně by umožnilo orgánům všech ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva, ať již jde o orgány ostatních členských států EU, nebo přidružených zemí, žádat pro stejné účely o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými Švýcarskem a Lichtenštejnskem a uloženými v databázi systému Eurodac.

               Cílem tohoto protokolu je stanovit právně závazná práva a povinnosti k zajištění účinné účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva. Protokol stanoví, že všechny zúčastněné státy, a to jak ostatní členské státy EU, tak i přidružené země nebo Švýcarsko a Lichtenštejnsko, které mají přístup do systému Eurodac, mohou rovněž mít pro účely vymáhání práva vzájemný přístup k údajům ostatních zúčastněných států.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Návrh je v souladu s politikami EU ohledně přístupu do databáze Eurodac.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Návrh je v souladu s politikami EU týkajícími se prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem pro tento návrh rozhodnutí Rady jsou čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a).

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Dohoda ze dne 26. října 2004 je platnou mezinárodní dohodou uzavřenou EU a Švýcarskem. V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 SEU lze cíle protokolu k této dohodě dosáhnout pouze na základě návrhu Komise na úrovni EU.

               •Proporcionalita

                  Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů účinné účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 o systému Eurodac týkajících se vymáhání práva.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 6 SFEU musí Rada přijmout rozhodnutí o uzavření dohody.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  O obsahu a pokroku v jednání byla konzultována Rada (Pracovní skupina pro azyl). Evropský parlament (výbor LIBE) byl informován.

               4.OSTATNÍ PRVKY

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Návrh stanoví rozhodnutí, kterým se udělí zmocnění k uzavření protokolu mezi EU a Švýcarskem a Lichtenštejnskem jménem Evropské unie. SFEU stanoví, že Rada přijme návrh rozhodnutí o zmocnění k podpisu a uzavření mezinárodní dohody, který vypracuje Komise.

                  Protokol stanoví použití nařízení (EU) č. 603/2013 na Švýcarsko a Lichtenštejnsko, pokud jde o přístup k systému Eurodac pro účely vymáhání práva. Na základě toho umožňuje určeným orgánům ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolu žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými Švýcarskem a Lichtenštejnskem do ústředního systému Eurodac. Rovněž umožňuje určeným orgánům Švýcarska a Lichtenštejnska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac ostatními zúčastněnými státy.

                  Protokol zaručuje, že se na zpracování osobních údajů podle protokolu prováděné orgány Švýcarska a Lichtenštejnska a orgány členských států vztahuje současná úroveň ochrany osobních údajů v EU. Takové zpracování osobních údajů by mělo podléhat normám o ochraně osobních údajů podle jejich vnitrostátního práva, které jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV.

                  Protokol podmiňuje přístup Švýcarska a Lichtenštejnska do systému Eurodac pro účely vymáhání práva předchozí právní i technickou implementací rozhodnutí 2008/615/SVV, pokud jde o daktyloskopické údaje.

                  Protokol stanoví, že na veškeré změny týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva by se měly použít mechanismy týkající se změn stanovené v dohodě ze dne 26. října 2004.

               2018/0418 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 písm. a), čl. 88 odst. 2 písm. a) a čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím [XXX] ze dne [XXX]
                  5
                byl dne [XXX] podepsán Protokol mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu.

               (2)Na podporu a k posílení policejní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a příslušnými orgány Švýcarska a Lichtenštejnska pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů je nezbytné zapojení Evropské unie, aby se Švýcarsko a Lichtenštejnsko mohly účastnit na aspektech systému Eurodac souvisejících s vymáháním práva.

               (3)Tento protokol by měl být schválen jménem Evropské unie.

               (4)V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy, že se chtějí účastnit přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (5)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Protokol mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva (dále jen „protokol“), se schvaluje jménem Unie.

               Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné učinit jménem Evropské unie oznámení podle čl. 4 odst. 2 protokolu vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla tímto protokolem vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (přepracované znění) (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 5.

                     (3)

                        Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 39.

                     (4)

                        Úř. věst. C […], […], s. […].

                     (5)

                        Úř. věst. L […], […], s. […].

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.12.2018
            COM(2018) 828 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               PŘÍLOHA

               návrhu ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva

               EVROPSKÁ UNIE

               a

               ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE

               a

               LICHTENŠTEJNSKÉ KNÍŽECTVÍ

               dále jen „strany“,

               (1)
                     VZHLEDEM K TOMU, že dne 26. října 2004 byla uzavřena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku (dále jen „dohoda ze dne 26. října 2004“)
                  1
               ;

               (2)
                     VZHLEDEM K TOMU, že dne 28. února 2008 byl uzavřen Protokol mezi Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku (dále jen „protokol ze dne 28. února 2008“)
                  2
               ;

               (3)
                     PŘIPOMÍNAJÍCE, že dne 26. června 2013 Evropská unie přijala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (dále jen „nařízení (EU) č. 603/2013“)
                  3
               ;

               (4)
                     PŘIPOMÍNAJÍCE, že postupy porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva podle nařízení (EU) č. 603/2013 nepředstavují rozvíjení ustanovení nařízení o systému Eurodac ve smyslu dohody ze dne 26. října 2004 a protokolu ze dne 28. února 2008;

               (5)
                     VZHLEDEM K TOMU, že mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací (dále jen „Švýcarsko“) a Lichtenštejnským knížectvím (dále jen „Lichtenštejnsko“) by měl být uzavřen protokol, aby se Švýcarsko a Lichtenštejnsko mohly účastnit na aspektech systému Eurodac souvisejících s vymáháním práva, a tudíž aby se určeným orgánům ve Švýcarsku a Lichtenštejnsku pro vymáhání práva umožnilo žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac ostatními zúčastněnými státy;

               (6)
                     VZHLEDEM K TOMU, že uplatňování nařízení (EU) č. 603/2013 na Švýcarsko a Lichtenštejnsko pro účely vymáhání práva by mělo rovněž umožnit určeným orgánům ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolu žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac Švýcarskem a Lichtenštejnskem;

               (7)
                     VZHLEDEM K TOMU, že zpracování osobních údajů určenými orgány zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolem za účelem prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů podle tohoto protokolu by mělo podléhat normám o ochraně osobních údajů podle jejich vnitrostátního práva, které jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV

                     4

               ;

               (8)
                     VZHLEDEM K TOMU, že by se měly rovněž uplatnit další podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 603/2013, pokud jde o zpracování osobních údajů určenými orgány zúčastněných států a Europolem pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů;

               (9)
                     VZHLEDEM K TOMU, že přístup by měl být určeným orgánům Švýcarska a Lichtenštejnska povolen pouze pod podmínkou, že porovnávání s vnitrostátními databázemi otisků prstů žádajícího státu a automatizovanými databázemi otisků prstů všech ostatních zúčastněných států podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
                  5
               , nevedlo ke zjištění totožnosti subjektu údajů. Uvedenou podmínkou se od žádajícího státu vyžaduje, aby prováděl porovnávání údajů s údaji ze všech technicky dostupných automatizovaných databází otisků prstů ostatních zúčastněných států podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV, s výjimkou případů, kdy žádající stát doloží, že se lze důvodně domnívat, že by takové porovnávání ke zjištění totožnosti subjektu údajů nevedlo. Tato domněnka je odůvodněná zejména tehdy, pokud konkrétní případ nemá žádnou operační ani vyšetřovací souvislost s daným zúčastněným státem. Uvedená podmínka vyžaduje, aby žádající stát nejprve provedl právní i technickou implementaci rozhodnutí Rady 2008/615/SVV, pokud jde o daktyloskopické údaje, jelikož porovnávání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva by nemělo být povoleno, pokud nebyly nejprve podniknuty výše uvedené kroky;

               (10)
                     VZHLEDEM K TOMU, že dříve, než přikročí k vyhledávání údajů v systému Eurodac, by určené orgány Švýcarska a Lichtenštejnska v případě splnění podmínek pro provedení příslušného porovnání měly rovněž konzultovat Vízový informační systém v souladu s rozhodnutím Rady 2008/633/SVV ze dne 23. června 2008 o konzultačním přístupu určených orgánů členských států a Europolu do Vízového informačního systému (VIS) pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů
                  6
               ;

               (11)
                     VZHLEDEM K TOMU, že na všechny nové právní předpisy a nové akty nebo opatření týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva by se měly uplatnit stejné mechanismy, které se týkají nových právních předpisů a nových aktů nebo opatření, podle dohody ze dne 26. října 2004 a protokolu ze dne 28. února 2008, a to včetně úlohy smíšeného výboru,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               1.
                     Nařízení (EU) č. 603/2013 bude provedeno Švýcarskem, pokud jde o porovnávání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústředním systému Eurodac pro účely vymáhání práva, a použije se na jeho vztahy s Lichtenštejnskem a s ostatními zúčastněnými státy.

               2.
                     Nařízení (EU) č. 603/2013 bude provedeno Lichtenštejnskem, pokud jde o porovnávání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústředním systému Eurodac pro účely vymáhání práva, a použije se na jeho vztahy se Švýcarskem a s ostatními zúčastněnými státy.

               3.
                     Za zúčastněné státy ve smyslu odstavců 1 a 2 se považují členské státy Evropské unie kromě Dánska. Tyto státy uplatňují ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013, která se týkají přístupu pro účely vymáhání práva, na Švýcarsko a Lichtenštejnsko.

               4.
                     Dánsko, Island a Norsko se považují za zúčastněné státy ve smyslu odstavců 1 a 2 v rozsahu, v jakém se mezi nimi a Evropskou unií použijí příslušné dohody podobné této dohodě, které uznávají Švýcarsko a Lichtenštejnsko jako zúčastněné státy.

               Článek 2

               1.
                     Tento protokol nevstoupí ve vztahu k Švýcarsku v platnost dříve, než budou ustanovení směrnice (EU) 2016/680 a podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 603/2013, pokud jde o zpracování osobních údajů, provedeny a uplatněny Švýcarskem ve vztahu ke zpracování osobních údajů jeho vnitrostátními orgány pro účely stanovené v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 603/2013.

               2.
                     Tento protokol nevstoupí ve vztahu k Lichtenštejnsku v platnost dříve, než budou ustanovení směrnice (EU) 2016/680 a podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 603/2013, pokud jde o zpracování osobních údajů, provedeny a uplatněny Lichtenštejnskem ve vztahu ke zpracování osobních údajů jeho vnitrostátními orgány pro účely stanovené v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 603/2013.

               Článek 3

               Ustanovení dohody ze dne 26. října 2004 a protokolu ze dne 28. února 2008 týkající se nových právních předpisů a nových aktů nebo opatření, včetně těch, jež se týkají smíšeného výboru, se vztahují na všechny nové právní předpisy a nové akty nebo opatření týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva.

               Článek 4

               1.
                     Strany musí tento protokol ratifikovat nebo schválit. Ratifikační listiny nebo listiny o schválení se uloží u generálního tajemníka Rady Evropské unie, který je depozitářem tohoto protokolu.

               2.
                     Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího poté, co depozitář stranám oznámí, že byla uložena ratifikační listina nebo listina o schválení Evropské unie a nejméně jedné z dalších stran.

               3.
                     Tento protokol se ve vztahu ke Švýcarsku nepoužije dříve, než Švýcarsko provede ustanovení kapitoly 6 rozhodnutí Rady 2008/615/SVV a než budou ohledně daktyloskopických údajů ve vztahu ke Švýcarsku dokončeny postupy hodnocení podle kapitoly 4 přílohy rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
                  7
               .

               4.
                     Tento protokol se ve vztahu k Lichtenštejnsku nepoužije dříve, než Lichtenštejnsko provede ustanovení kapitoly 6 rozhodnutí Rady 2008/615/SVV a než budou ohledně daktyloskopických údajů ve vztahu k Lichtenštejnsku dokončeny postupy hodnocení podle kapitoly 4 přílohy rozhodnutí Rady 2008/616/SVV.

               Článek 5

               1.
                     Každá strana může od tohoto protokolu odstoupit zasláním písemného prohlášení depozitáři. Toto prohlášení nabývá účinku šest měsíců po jeho uložení.

               2.
                     Protokol pozbývá použitelnosti, pokud od něj buď Evropská unie, nebo současně Švýcarsko a Lichtenštejnsko odstoupí.

               3.
                     Tento protokol pozbývá použitelnosti ve vztahu ke Švýcarsku, pokud ve vztahu ke Švýcarsku pozbyde použitelnosti dohoda ze dne 26. října 2004.

               4.
                     Tento protokol pozbývá použitelnosti ve vztahu k Lichtenštejnsku, pokud ve vztahu k Lichtenštejnsku pozbyde použitelnosti protokol ze dne 28. února 2008.

               5.
                     Odstoupením jedné strany od tohoto protokolu nebo jeho pozastavením nebo ukončením ve vztahu k jedné straně není dotčena ani dohoda ze dne 26. října 2004, ani protokol ze dne 28. února 2008.

               Článek 6

               Tento protokol je sepsán v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Prvopis je uložen u depozitáře, který pro každou stranu vyhotoví ověřený opis.

               V Bruselu dne

                     (1)

                        Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 5.

                     (2)

                        Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 39.

                     (3)

                        Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1.

                     (4)

                        Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 89.

                     (5)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

                     (6)

                        Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 129.

                     (7)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.12.2018
            COM(2018) 831 final
            2018/0421(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, jménem Evropské unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Nařízení (EU) č. 603/2013
                  1
               , kterým se přepracovává nařízení č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy, bylo přijato a vstoupilo v platnost dne 19. července 2013. Nařízení je použitelné ode dne 20. července 2015.

               Nařízení (EU) č. 603/2013 mimo jiné umožňuje orgánům pro vymáhání práva nahlížet do systému Eurodac pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů. Záměrem je umožnit orgánům pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústřední databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit přesnou totožnost osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo když se o takové osobě snaží získat další informace.

               Dne 26. října 2004 byla uzavřena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku (dále jen „dohoda ze dne 26. října 2004“)
                  2
               . Dne 28. února 2008 byl uzavřen Protokol mezi Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku (dále jen „protokol ze dne 28. února 2008“)
                  3
               .

               Švýcarsko a Lichtenštejnsko uplatňují prvky nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se azylu v souladu s dohodou ze dne 26. října 2004 a protokolem ze dne 28. února 2008. Přístup do systému Eurodac pro účely vymáhání práva však do oblasti působnosti uvedené dohody a protokolu nespadá.

               Dne 14. května 2014 Dánsko, Švýcarsko, Lichtenštejnsko, Norsko a Island na zasedání se zástupci Komise potvrdily, že mají zájem zahájit s Evropskou unií jednání, aby se na ně ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se vymáhání práva rozšířila prostřednictvím mezinárodní dohody.

               Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií na jedné straně a mimo jiné Švýcarskem a Lichtenštejnskem na straně druhé o podmínkách účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na postupu porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva.

               Jednání byla dokončena a byla parafována dohoda ve formě protokolu k dohodě ze dne 26. října 2004, jímž se rozšiřuje působnost dohody ze dne 26. října 2004 na vymáhání práva.

               Rozšíření ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva na Švýcarsko a Lichtenštejnsko by umožnilo orgánům Švýcarska a Lichtenštejnska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými ostatními zúčastněnými státy a uloženými v databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit totožnost nebo získat další informace ohledně osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo ohledně oběti. Současně by umožnilo orgánům všech ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva, ať již jde o orgány ostatních členských států EU, nebo přidružených zemí, žádat pro stejné účely o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými Švýcarskem a Lichtenštejnskem a uloženými v databázi systému Eurodac.

               Cílem tohoto protokolu je stanovit právně závazná práva a povinnosti k zajištění účinné účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva. Protokol stanoví, že všechny zúčastněné státy, a to jak ostatní členské státy EU, tak i přidružené země nebo Švýcarsko a Lichtenštejnsko, které mají přístup do systému Eurodac, mohou rovněž mít pro účely vymáhání práva vzájemný přístup k údajům ostatních zúčastněných států.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Návrh je v souladu s politikami EU ohledně přístupu do databáze Eurodac.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Návrh je v souladu s politikami EU týkajícími se prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem pro tento návrh rozhodnutí Rady jsou čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s čl. 218 odst. 5 SFEU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Dohoda ze dne 26. října 2004 je platnou mezinárodní dohodou uzavřenou EU a Švýcarskem. V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 SEU lze cíle protokolu k této dohodě dosáhnout pouze na základě návrhu Komise na úrovni EU.

               •Proporcionalita

                  Na podporu a k posílení policejní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a příslušnými orgány Švýcarska a Lichtenštejnska pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů je nezbytné zapojení EU, aby se Švýcarsko a Lichtenštejnsko mohly účastnit na aspektech systému Eurodac souvisejících s vymáháním práva. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů účinné účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 o systému Eurodac týkajících se vymáhání práva.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 5 SFEU musí Rada přijmout rozhodnutí, kterým dá zmocnění k podpisu dohody.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  O obsahu a pokroku v jednání byla konzultována Rada (Pracovní skupina pro azyl). Evropský parlament (výbor LIBE) byl informován.

               4.OSTATNÍ PRVKY

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Návrh stanoví rozhodnutí, kterým se udělí zmocnění k podpisu protokolu mezi EU a Švýcarskem a Lichtenštejnskem jménem Evropské unie. SFEU stanoví, že Rada přijme návrh rozhodnutí o zmocnění k podpisu a uzavření mezinárodní dohody, který vypracuje Komise.

                  Protokol stanoví použití nařízení (EU) č. 603/2013 na Švýcarsko a Lichtenštejnsko, pokud jde o přístup k systému Eurodac pro účely vymáhání práva. Na základě toho umožňuje určeným orgánům ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolu žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými Švýcarskem a Lichtenštejnskem do ústředního systému Eurodac. Rovněž umožňuje určeným orgánům Švýcarska a Lichtenštejnska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac ostatními zúčastněnými státy.

                  Protokol zaručuje, že se na zpracování osobních údajů podle protokolu prováděné orgány Švýcarska a Lichtenštejnska a orgány členských států vztahuje současná úroveň ochrany osobních údajů v EU. Takové zpracování osobních údajů by mělo podléhat normám o ochraně osobních údajů podle jejich vnitrostátního práva, které jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV.

                  Protokol podmiňuje přístup Švýcarska a Lichtenštejnska do systému Eurodac pro účely vymáhání práva předchozí právní i technickou implementací rozhodnutí 2008/615/SVV, pokud jde o daktyloskopické údaje.

                  Protokol stanoví, že na veškeré změny týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva by se měly použít mechanismy týkající se změn stanovené v dohodě ze dne 26. října 2004.

               2018/0421 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, jménem Evropské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 písm. a), čl. 88 odst. 2 písm. a) a čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání se Švýcarskem a Lichtenštejnskem o podmínkách účasti Švýcarska a Lichtenštejnska na postupu porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013
                  4
               .

               (2)Jednání byla dokončena a dne 22. listopadu 2017 byl parafován protokol k Dohodě ze dne 26. října 2004 mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku.

               (3)Tento protokol by měl být podepsán jménem Evropské unie s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu.

               (4)V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy, že se chtějí účastnit přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (5)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Protokolu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, se schvaluje jménem Evropské unie s výhradou uzavření uvedeného protokolu.

               Článek 2

               Generální sekretariát Rady vystaví plnou moc k podepsání protokolu, s výhradou jeho uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem protokolu.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (přepracované znění) (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 5.

                     (3)

                        Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 39.

                     (4)

                        Nařízení (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.1.2019
            COM(2019) 31 final
            2019/0021(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unieve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy II(Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojená k navrhovanému rozhodnutí Rady) má změnit přílohu II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohu XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) do Dohody o EHP s cílem začlenit směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti
                  1
               .

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Připojená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru rozšiřuje stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jeho začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článcích 114, 337 a 43 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  2
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Komise ve spolupráci s ESVČ předkládá předlohu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Komise doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               Cíle tohoto návrhu, kterým je zejména zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

               Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

               •Proporcionalita

               V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Neočekávají se žádné dopady na rozpočet vyplývající ze začlenění směrnice (EU) 2015/1535 do Dohody o EHP.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Hlavní úpravy požadované ze strany ESVO

               Odůvodnění a navrhované řešení:

               Definice výrazu „technická specifikace“ v čl. 1 odst. 1 písm. c), úprava v písmenu a)

               Úprava zaručí, že věta „zemědělskými produkty podle čl. 38 odst. 1 (…) (…) Smlouvy o fungování EU“ nebude používána jako součást definice výrazu „technická specifikace“, a to z toho důvodu, že čl. 38 odst. 1 SFEU odkazuje na společnou zemědělskou politiku EU a společnou rybářskou politiku EU, přičemž ani jeden z těchto nástrojů nespadá do oblasti působnosti Dohody o EHP. Stejná úprava platí již v rámci Dohody o EHP.

               Požadavek na další informace v čl. 5 odst. 1, úprava v písmenu c)

               Cílem přijaté úpravy je zajistit dostatečnou výměnu informací mezi pilířem EU a pilířem ESVO. Poznamenává se, že podobná úprava platí již v rámci Dohody o EHP.

               Předávání připomínek v čl. 5 odst. 2, úprava v písmenu d)

               Úprava objasňuje, jak mají být připomínky k návrhům technických předpisů sdělovány mezi pilířem EU a pilířem ESVO. Poznamenává se, že stejná úprava platí již v rámci Dohody o EHP.

               Podrobná stanoviska, čl. 6 odst. 1, 2 a 7, úprava v písmenu e)

               Tato úprava v zájmu jasnosti zajišťuje, aby mohla být podrobná stanoviska vydávána pouze v rámci pilíře ESVO, tj. aby podrobná stanoviska nemohl předkládat stát ESVO členskému státu EU nebo naopak.

               Neuplatňování čl. 6 odst. 3 až 6, úprava v písmenu f)

               Tato ustanovení obsažená v čl. 6 odst. 3 až 6 stanoví delší odkladnou lhůtu v situacích, kdy orgány EU zvažují přijetí právních předpisů v oblasti, na niž se vztahuje vnitrostátní návrh technického předpisu. Tato ustanovení nespadají do působnosti Dohody od EHP.

               2019/0021 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie
                  ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy II
                  (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 114, 337 a 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  3
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  4
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP.

               (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535
                  5
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (4)Příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny

               (5)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EHP k navrhovaným změnám přílohy II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 1–15.

                     (2)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (3)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (4)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (5)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.1.2019
            COM(2019) 31 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unieve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy II(Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP

               č.

               ze dne ,

               kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti
                  1
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (2)Směrnice (EU) 2015/1535 zrušuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES
                  2
               , ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES
                  3
               , která je začleněna do Dohody o EHP, a která by se proto měla v Dohodě zrušit.

               (3)Zatímco státy ESVO mohou vydávat připomínky a podrobná stanoviska týkající se návrhů technických předpisů oznámených jinými státy ESVO, k návrhům technických předpisů oznámených členskými státy mohou vydávat pouze připomínky. Totéž platí i naopak.

               (4)Přílohy II a XI Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Bod 1 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES) kapitoly XIX přílohy II Dohody o EHP se nahrazuje tímto:

               „32015 L 1535: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 1).“

               Pro účely této dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)V čl. 1 odst. 1 písm. c) se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

               „Výraz „technická specifikace“ zahrnuje rovněž výrobní metody a postupy používané v souvislosti s výrobky určenými k lidské spotřebě a k výživě zvířat a s léčivými přípravky ve smyslu článku 1 směrnice 2001/83/ES (jak je začleněna do bodu 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 82/2002 ze dne 25. června 2002
                  4
               ), jakož i výrobní metody a postupy týkající se jiných výrobků, mají-li vliv na jejich charakteristiky;“;

               b)V čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:

               „K dispozici se dá jak oznámené úplné znění návrhu technického předpisu v původním jazyce, tak i jeho úplný překlad do jednoho z úředních jazyků Unie.“;

               c)V čl. 5 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:

               „O další informace ohledně oznámeného návrhu technického předpisu žádá Komise jménem Unie na jedné straně a Kontrolní úřad ESVO nebo státy ESVO prostřednictvím Kontrolního úřadu ESVO na straně druhé.“;

               d)V čl. 5 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:

               „Připomínky států ESVO předává Komisi ve formě jednotného koordinovaného sdělení Kontrolní úřad ESVO a připomínky Unie předává Komise Kontrolnímu úřadu ESVO.”;

               e)V čl. 6 odst. 1, 2 a 7 se pojem „členský stát“ nahrazuje pojmem „stát ESVO“ a pojem „Komise“ pojmem „Kontrolní úřad ESVO“ v odpovídajícím pádě.

               f)Ustanovení čl. 6 odst. 3 až 6 se nepoužijí.

               Článek 2

               Bod 5i (směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES) přílohy XI Dohody o EHP se nahrazuje tímto:

               „32015 L 1535: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 1).“

               Pro účely této dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)V čl. 1 odst. 1 písm. c) se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

                     5
                  „Výraz „technická specifikace“ zahrnuje rovněž výrobní metody a postupy používané v souvislosti s výrobky určenými k lidské spotřebě a k výživě zvířat a s léčivými přípravky ve smyslu článku 1 směrnice 2001/83/ES (jak je začleněna do bodu 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 82/2002 ze dne 25. června 2002), jakož i výrobní metody a postupy týkající se jiných výrobků, mají-li vliv na jejich charakteristiky;“;

               b)V čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:

               „K dispozici se dá jak oznámené úplné znění návrhu technického předpisu v původním jazyce, tak i jeho úplný překlad do jednoho z úředních jazyků Unie.“;

               c)V čl. 5 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:

               „O další informace ohledně oznámeného návrhu technického předpisu žádá Komise jménem Unie na jedné straně a Kontrolní úřad ESVO nebo státy ESVO prostřednictvím Kontrolního úřadu ESVO na straně druhé.“;

               d)V čl. 5 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:

               „Připomínky států ESVO předává Komisi ve formě jednotného koordinovaného sdělení Kontrolní úřad ESVO a připomínky Unie předává Komise Kontrolnímu úřadu ESVO.”;

               e)V čl. 6 odst. 1, 2 a 7 se pojem „členský stát“ nahrazuje pojmem „stát ESVO“ a pojem „Komise“ pojmem „Kontrolní úřad ESVO“ v odpovídajícím pádě.

               f)Ustanovení čl. 6 odst. 3 až 6 se nepoužijí.

               Článek 3

               Znění směrnice (EU) 2015/1535 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […], za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP
                  6*.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne […].

                  Za Smíšený výbor EHP

                  předseda/předsedkyně

                  […]

                  tajemníci

                  Smíšeného výboru EHP

                  […]

                     (1)

                        Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.

                     (3)

                        Úř. věst. L 217, 5.8.1998, s.18.

                     (4)

                        Úř. věst. L 266, 3.1.2002, s. 32 a dodatek EHP č. 49, 3.10.2002, s. 22.

                     (5)

                        Úř. věst. L 266, 3.1.2002, s. 32 a dodatek EHP č. 49, 3.10.2002, s. 22.

                     (6)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.4.2019
            COM(2019) 184 final
            2019/0094(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Úmluvy na ochranu lososů v severním Atlantiku, pokud jde o žádost o přistoupení k uvedené úmluvě, kterou předložilo Spojené království

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v orgánu zřízeném Úmluvou na ochranu lososů v severním Atlantiku (dále jen „úmluva NASCO“) v souvislosti s přistoupením Spojeného království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) k uvedené úmluvě.

               2.Souvislosti návrhu

               Spojené království dne 29. března 2017 oznámilo Evropské radě svůj záměr vystoupit z Evropské unie podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii. Spojené království se tak stane třetí zemí a právo Unie se na něj přestane uplatňovat buď dnem vstupu v platnost dohody o vystoupení, nebo v případě, že dohoda nebude uzavřena, dne 13. dubna 2019, pokud Evropská rada po dohodě se Spojeným královstvím nerozhodne jednomyslně o pozdějším datu.

               Spojené království zůstává do svého vystoupení z Unie členským státem, který požívá všech práv a je vázán všemi povinnostmi vyplývajícími ze Smluv, včetně dodržování zásady loajální spolupráce. Ve svých pokynech ze dne 29. dubna 2017 uznala Evropská rada potřebu vzít v mezinárodním kontextu v úvahu specifika Spojeného království jako vystupujícího členského státu za předpokladu, že dodrží své závazky a zůstane loajální vůči zájmům Unie, dokud je členským státem.

               Unie a Spojené království sjednaly dohodu o vystoupení podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii a Evropská rada ji schválila dne 25. listopadu 2018 (dále jen „dohoda o vystoupení“). Vnitřní postupy pro uzavření této dohody probíhají na úrovni Unie
                  1
               . Část čtvrtá dohody o vystoupení stanoví přechodné období, během něhož se na Spojené království a ve Spojeném království bude i nadále uplatňovat právo Unie, včetně mezinárodních dohod uzavřených Unií (dále jen „přechodné období“). Unie bude informovat své mezinárodní partnery o zvláštních ujednáních, s nimiž počítá dohoda o vystoupení a podle nichž bude Spojené království v přechodném období považováno za členský stát pro účely mezinárodních dohod uzavřených Unií, včetně úmluvy NASCO.

               Komise ve sdělení „Příprava na vystoupení Spojeného království z Evropské unie dne 30. března 2019: alternativní akční plán“ ze dne 13. listopadu 2018 stanovila alternativní opatření, která hodlá přijmout v případě, že k datu vystoupení nevstoupí dohoda o vystoupení v platnost. Komise v tomto sdělení uvedla kroky, které považuje za nezbytné, a připomněla, že v pozdější fázi může být nutné učinit kroky další.

               Evropská rada (článek 50) zopakovala dne 13. prosince 2018 a 21. března 2019 svou výzvu, aby se na všech úrovních zintenzivnila práce na alternativních opatřeních v zájmu zajištění připravenosti na důsledky vystoupení Spojeného království, a to při zohlednění veškerých možných vyústění.

               Úmluva NASCO se v současnosti vztahuje na Spojené království v důsledku toho, že je Unie smluvní stranou této úmluvy. Tato situace skončí ke dni, kdy se na Spojené království přestane úmluva NASCO vztahovat jako na členský stát Unie.

               Základním cílem úmluvy NASCO je „prostřednictvím konzultací a spolupráce přispívat k zachování, obnovení, zvýšení a racionálnímu řízení populace lososů podléhajících této úmluvě s ohledem na dostupné vědecké poznatky“. Úmluva NASCO vstoupila v platnost dne 1. října 1983. Depozitářem úmluvy NASCO je Rada Evropské unie.

               2.1.Organizace na zachování lososa v severním Atlantském oceánu

               Organizace na zachování lososa v severním Atlantském oceánu je mezinárodní organizace zřízená v rámci úmluvy NASCO. Byla zřízena s přímým zohledněním zvláštních ustanovení o populacích anadromních ryb uvedených v článku 66 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva UNCLOS“).

               Úmluva se vztahuje na populace volně žijícího lososa, které migrují mimo oblasti spadající pod rybářskou jurisdikci pobřežních států Atlantského oceánu severně od 36° severní zeměpisné šířky po celé délce jejich migračního pásma.

               NASCO je proto odpovědná za řízení rybolovné činnosti volně žijícího lososa v moři v celém severním Atlantiku. Rovněž se zabývá dalšími relevantními otázkami týkajícími se zachování populací volně žijícího lososa. V širších souvislostech NASCO rovněž zvažuje další a vhodná opatření pro vody, které se nacházejí v jurisdikci smluvních stran, s cílem zajistit přežití volně žijícího lososa obecného.

               NASCO má právní subjektivitu a ve vztazích k dalším mezinárodním organizacím a na územích smluvních stran má způsobilost k právům a právním úkonům, která je nezbytná k výkonu jejích funkcí a k dosažení jejích cílů.

               2.2.NASCO

               Organizaci NASCO tvoří rada, tři regionální komise (Komise pro Severní Ameriku, Komise pro severovýchodní Atlantik a Komise pro západní Grónsko) a sekretariát. Rada sestává ze zástupců ze všech smluvních stran úmluvy: Kanada, Dánsko (s ohledem na Faerské ostrovy a Grónsko), Evropská unie, Norsko, Ruská federace, Spojené státy americké. Francie (s ohledem na St. Pierre a Miquelon) se zasedání NASCO účastní jako pozorovatel.

               Evropská unie je smluvní stranou úmluvy NASCO
                  2
               , protože její předmět spadá do oblasti působnosti společné rybářské politiky, v níž má Unie výlučnou pravomoc. Úmluva NASCO se na členské státy vztahuje podle práva Unie.

               Evropská unie je řádným členem Komise pro severovýchodní Atlantik i Komise pro západní Grónsko. V Komisi pro Severní Ameriku má Evropská unie právo předkládat návrhy regulativních opatření týkajících se populací volně žijícího lososa pocházejícího z území Unie a hlasovat těchto návrzích. Pokud jde o projednávání těchto návrhů, považuje se Unie za tímto účelem za člena této komise.

               2.3.Zamýšlený akt NASCO

               Úmluva NASCO je otevřena k přistoupení na základě schválení rady NASCO pro jakýkoli stát, do jehož jurisdikce spadá rybolov v severním Atlantiku nebo je státem původu populací lososa.

               V dopise ze dne 28. února 2019 Spojené království předložilo předsedovi rady NASCO žádost o schválení jeho přistoupení k úmluvě NASCO. Sekretariát NASCO o tom dne 11. března 2019 informoval všechny strany úmluvy, včetně Evropské komise. Aby bylo přistoupení Spojeného království považováno za platné, je v souladu s článkem 17 úmluvy NASCO nutné předchozí schválení radou NASCO.

               Rozhodnutí rady NASCO se přijímají tříčtvrtinovou většinou hlasů přítomných členů a hlasuje se pro nebo proti. Hlasování neproběhne, pokud nejsou přítomny nejméně dvě třetiny členů rady.

               Schvalovací nebo přístupové listiny jsou následně uloženy u depozitáře. Přistoupení k úmluvě NASCO po uložení náležitých ratifikačních, schvalovacích nebo přístupových listin vstupuje pro každou stranu v platnost dnem uložení přístupových listin.

               Spojené království objasnilo, že jeho žádost byla předložena v rámci pohotovostního plánování pro případ, že nebude existovat dohoda o vystoupení. Spojené království ve své žádosti uvádí, že v případě, že dohoda o vystoupení bude podepsána, ratifikována a schválena, se Spojené království samo o sobě zdrží uložení své přístupové listiny za účelem členství v NASCO s účinkem od okamžiku jeho vystoupení z Evropské unie.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Toto rozhodnutí Rady by mělo Komisi umožnit, aby jménem Unie schválila přistoupení Spojeného království k úmluvě NASCO, a to s přihlédnutím k těmto podmínkám: vzhledem k současné nejistotě ohledně data a podmínek vystoupení Spojeného království z Unie by mělo být schválení Unie sděleno NASCO, pouze pokud se na Spojené království přestane uplatňovat právo Unie.

               Základním cílem společné rybářské politiky, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  3
               , je „zajistit, aby rybolovné činnosti byly environmentálně, hospodářsky a sociálně udržitelné, byly řízeny v souladu s cílem dosáhnout přínosů v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti a obnovit a zachovat rybí populace nad úrovněmi, které mohou poskytnout maximální udržitelný výnos, a přispívaly k dostupnosti dodávek potravin“.

               Je v zájmu Unie, aby Spojené království spolupracovalo na řízení populací lososa obecného zcela v souladu s ustanoveními Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva UNCLOS“) a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dále jen „úmluva UNFSA“) nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva.

               Podle článku 66 úmluvy UNCLOS členské státy, v jejichž řekách mají původ anadromní druhy, mají hlavní primární zájem na těchto druzích a odpovědnost za ně. Stát původu anadromních druhů zajistí jejich zachovávání vytvořením vhodných regulačních opatření pro rybolov ve všech vodách od vnějších hranic své výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině. V případech, kde se anadromní druhy stěhují do vod nebo vodami od vnějších hranic výlučné ekonomické zóny jiného státu, než je stát původu, směrem k pevnině, bude takový stát za účelem zachovávání těchto druhů a hospodaření s nimi spolupracovat se státem původu.

               Stát původu anadromních druhů a jiné státy, které loví tyto druhy, se dohodnou na opatřeních pro provádění ustanovení článku 66 úmluvy UNCLOS. Takováto spolupráce může být navázána v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu.

               Spojené království jako stát původu a jako stát vykonávající rybářskou jurisdikci má legitimní zájmy v oblasti úmluvy NASCO vzhledem k tomu, že vody ve výlučné ekonomické zóně Spojeného království a přilehlé oblasti volného moře spadají do oblasti působnosti úmluvy NASCO.

               Přistoupení Spojeného království k úmluvě NASCO umožní Spojenému království spolupracovat na nezbytných opatřeních pro řízení populace lososa obecného a opatření pro její zachování s náležitým ohledem na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Evropské unie a zajistit, aby byly rybolovné činnosti prováděny, aniž by byly dotčené populace využívány neudržitelným způsobem.

               S ohledem na legitimní rybolovné zájmy Spojeného království v oblasti úmluvy NASCO, povinnost Spojeného království spolupracovat na nezbytném řízení rybolovu a nutnost zajistit závaznou povahu rozhodnutí NASCO po přistoupení Spojeného království doporučuje Komise, aby byla žádost Spojeného království přijata.

               Od okamžiku, kdy se na Spojené království přestane uplatňovat právo Unie, navrhuje se, aby byla Komise oprávněna informovat předsedu rady NASCO o kladném postoji Unie k přistoupení Spojeného království a hlasovat v tomto duchu v radě NASCO, která rozhodne o členství Spojeného království.

               V případě, že Spojené království vystoupí z Unie na základě dohody o vystoupení a souvisejícího přechodného období, Unie oznámí při podpisu dohody o vystoupení svým mezinárodním partnerům, včetně ostatních stran úmluvy NASCO, že se během tohoto přechodného období bude Spojené království považovat pro účely mezinárodních dohod, jichž je Unie smluvní stranou, za členský stát.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  4
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Úmluva NASCO je otevřena k přistoupení na základě schválení rady NASCO pro jakýkoli stát, do jehož jurisdikce spadá rybolov v severním Atlantiku nebo je státem původu populací lososa.

               Rozhodnutí rady NASCO se přijímají tříčtvrtinovou většinou hlasů přítomných členů a hlasuje se pro nebo proti. Hlasování neproběhne, pokud nejsou přítomny nejméně dvě třetiny členů rady NASCO.

               Přistoupení se uskutečňuje uložením listiny o přistoupení u depozitáře a nabývá účinku dnem jejího přijetí.

               Depozitář informuje všechny signatáře a všechny přistupující strany o ukládaných přijímacích listinách a listinách o přistoupení a oznámí signatářům den a strany, pro které tato úmluva vstupuje v platnost.

               Přistoupení Spojeného království, jakmile bude účinné, bude závazné podle mezinárodního práva v souladu s čl. 17 odst. 3 úmluvy NASCO a může rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec úmluvy NASCO. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se zaujímá postoj jménem Unie. Máli zamýšlený akt více účelů nebo složek a lze-li jeden z těchto účelů nebo složek identifikovat jako hlavní, zatímco ostatní účely či složky jsou pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné rybářské politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 43 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0094 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Úmluvy na ochranu lososů v severním Atlantiku, pokud jde o žádost o přistoupení k uvedené úmluvě, kterou předložilo Spojené království

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva na ochranu lososů v severním Atlantiku
                  5
                („úmluva NASCO“) byla schválena rozhodnutím Rady 82/886/EHS
                  6
                a vstoupila v platnost dne 1. října 1983.

               (2)Spojené království dne 29. března 2017 oznámilo svůj záměr vystoupit z Unie na základě článku 50 Smlouvy o Evropské unii. Smlouvy se přestanou na Spojené království uplatňovat dnem vstupu v platnost dohody o vystoupení, nebo nedojde-li k tomu, dne 13. dubna 2019, nerozhodne-li Evropská rada jednomyslně po dohodě se Spojeným královstvím o prodloužení této lhůty.

               (3)Spojené království zůstává do svého vystoupení z Unie členským státem, který požívá všech práv a je vázán všemi povinnostmi vyplývajícími ze Smluv, včetně dodržování zásady loajální spolupráce.

               (4)V pokynech ze dne 29. dubna 2017 uznala Evropská rada potřebu vzít v mezinárodním kontextu v úvahu specifika Spojeného království jako vystupujícího členského státu za předpokladu, že dodrží své závazky a zůstane loajální vůči zájmům Unie, dokud je členským státem.

               (5)Dohoda o vystoupení obsahuje ujednání o použitelnosti ustanovení práva Unie pro Spojené království a v něm po dni, kdy Smlouvy přestanou být pro Spojené království použitelné („přechodné období“). Pokud uvedená dohoda vstoupí v platnost, bude se právo Unie včetně mezinárodních dohod, jichž je Unie stranou, na Spojené království a ve Spojeném království nadále uplatňovat během přechodného období v souladu s uvedenou dohodou a přestane se uplatňovat na konci uvedeného období.

               (6)Úmluva NASCO se v současnosti vztahuje na Spojené království v důsledku toho, že je Unie smluvní stranou této úmluvy.

               (7)Podle čl. 17 odst. 3 úmluvy NASCO je úmluva otevřena k přistoupení na základě schválení rady Organizace na zachování lososa v severním Atlantském oceánu zřízené úmluvou NASCO pro jakýkoli stát, do jehož jurisdikce spadá rybolov v severním Atlantiku nebo je státem původu populací lososa.

               (8)Dne 28. února 2019 předložilo Spojené království žádost, aby mohlo přistoupit k úmluvě NASCO jako smluvní strana, pro případ, že do dne, kdy pro něj přestanou platit Smlouvy, nebude existovat dohoda o vystoupení.

               (9)Podle článku 66 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS)
                  7
                mají státy, v jejichž řekách mají původ anadromní druhy, hlavní primární zájem na těchto druzích a odpovědnost za ně. Stát původu anadromních druhů zajistí jejich zachovávání vytvořením vhodných regulačních opatření pro rybolov ve všech vodách od vnějších hranic své výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině. V případech, kde se anadromní druhy stěhují do vod nebo vodami od vnějších hranic výlučné ekonomické zóny jiného státu, než je stát původu, směrem k pevnině, bude takový stát za účelem zachovávání těchto druhů a hospodaření s nimi spolupracovat se státem původu.

               (10)Aby nedocházelo k neudržitelnému rybolovu, je v zájmu Unie, aby Spojené království spolupracovalo na řízení populací lososa zcela v souladu s ustanoveními úmluvy UNCLOS a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 („úmluva UNFSA“)
                  8
                nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva.

               (11)Jak je uvedeno v článku 66 úmluvy UNCLOS, stát původu anadromních druhů a jiné státy, které loví tyto druhy, se dohodnou na opatřeních pro provádění ustanovení uvedeného článku. Takováto spolupráce může být navázána v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu.

               (12)Přistoupení Spojeného království k úmluvě NASCO umožní Spojenému království spolupracovat na nezbytných opatřeních v oblasti zachování a řízení s náležitým ohledem na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a zajistit, aby byly rybolovné činnosti prováděny způsobem, jehož výsledkem bude udržitelné využívání dotčených populací lososa.

               (13)Je proto v zájmu Unie schválit žádost o přistoupení k úmluvě NASCO předloženou Spojeným královstvím od okamžiku, kdy se na Spojené království přestane uplatňovat právo Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postojem, který má být jménem Unie přijat v radě Organizace na zachování lososa v severním Atlantském oceánu zřízené Úmluvou na ochranu lososů v severním Atlantiku je schválit žádost Spojeného království o přistoupení k uvedené úmluvě za předpokladu, že toto schválení nabude účinnosti od okamžiku, kdy se na Spojené království přestane uplatňovat právo Unie.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Viz rozhodnutí Rady (EU) 2019/274 ze dne 11. ledna 2019 o podpisu Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii jménem Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (Úř. věst. L 47 I, 19.2.2019, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 24.

                     (3)

                        Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22.

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (5)

                        Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 25.

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady 82/886/EHS ze dne 13. prosince 1982 o uzavření Úmluvy na ochranu lososů v severním Atlantiku (Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 24).

                     (7)

                        Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 3.

                     (8)

                        Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 14.