               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.12.2018
            COM(2018) 827 final
            2018/0420(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, jménem Evropské unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Nařízení (EU) č. 603/2013
                  1
               , kterým se přepracovává nařízení č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy, bylo přijato a vstoupilo v platnost dne 19. července 2013. Nařízení je použitelné ode dne 20. července 2015.

               Nařízení (EU) č. 603/2013 mimo jiné umožňuje orgánům pro vymáhání práva nahlížet do systému Eurodac pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů. Záměrem je umožnit orgánům pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji uloženými v ústřední databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit přesnou totožnost osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo když se o takové osobě snaží získat další informace.

               Dne 19. ledna 2001 byla uzavřena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku (dále jen „dohoda ze dne 19. ledna 2001“)
                  2
               .

               Island a Norsko uplatňují prvky nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se azylu v souladu s dohodou ze dne 19. ledna 2001. Přístup do systému Eurodac pro účely vymáhání práva však do oblasti působnosti uvedené dohody nespadá.

               Dne 14. května 2014 Dánsko, Švýcarsko, Lichtenštejnsko, Norsko a Island na zasedání se zástupci Komise potvrdily, že mají zájem zahájit s Evropskou unií jednání, aby se na ně ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkající se vymáhání práva rozšířila prostřednictvím mezinárodní dohody.

               Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií na jedné straně a mimo jiné Islandem a Norskem na straně druhé o podmínkách účasti Islandu a Norska na postupu porovnání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva.

               Jednání byla dokončena a byla parafována dohoda ve formě protokolu k dohodě ze dne 19. ledna 2001, jímž se rozšiřuje působnost dohody ze dne 19. ledna 2001 na vymáhání práva.

               Rozšíření ustanovení nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva na Island a Norsko by umožnilo orgánům Islandu a Norska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými ostatními zúčastněnými státy a uloženými v databázi systému Eurodac v případech, kdy se snaží zjistit totožnost nebo získat další informace ohledně osoby podezřelé z terorismu nebo ze spáchání závažného trestného činu nebo ohledně oběti. Současně by umožnilo orgánům všech ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva, ať již jde o orgány ostatních členských států EU, nebo přidružených zemí, žádat pro stejné účely o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji vloženými Islandem a Norskem a uloženými v databázi systému Eurodac.

               Cílem tohoto protokolu je stanovit právně závazná práva a povinnosti k zajištění účinné účasti Islandu a Norska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 týkajících se vymáhání práva. Protokol stanoví, že všechny zúčastněné státy, a to jak ostatní členské státy EU, tak i přidružené země nebo Island a Norsko, které mají přístup do systému Eurodac, mohou rovněž mít pro účely vymáhání práva vzájemný přístup k údajům ostatních zúčastněných států.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Návrh je v souladu s politikami EU ohledně přístupu do databáze Eurodac.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Návrh je v souladu s politikami EU týkajícími se prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem pro tento návrh rozhodnutí Rady jsou čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s čl. 218 odst. 5 SFEU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Dohoda ze dne 19. ledna 2001 je platnou mezinárodní dohodou uzavřenou EU a Islandem a Norskem. V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 SEU lze cíle protokolu k této dohodě dosáhnout pouze na základě návrhu Komise na úrovni EU.

               •Proporcionalita

                  Na podporu a k posílení policejní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a příslušnými orgány Islandu a Norska pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů je nezbytné zapojení EU, aby se Island a Norsko mohly účastnit na aspektech systému Eurodac souvisejících s vymáháním práva. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů účinné účasti Islandu a Norska na prvcích nařízení (EU) č. 603/2013 o systému Eurodac týkajících se vymáhání práva.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 5 SFEU musí Rada přijmout rozhodnutí, kterým dá zmocnění k podpisu dohody.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  O obsahu a pokroku v jednání byla konzultována Rada (Pracovní skupina pro azyl). Evropský parlament (výbor LIBE) byl informován.

               4.OSTATNÍ PRVKY

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Návrh stanoví rozhodnutí, kterým se udělí zmocnění k podpisu protokolu mezi EU a Islandem a Norskem jménem Evropské unie. SFEU stanoví, že Rada přijme návrh rozhodnutí o zmocnění k podpisu a uzavření mezinárodní dohody, který vypracuje Komise.

                  Protokol stanoví použití nařízení (EU) č. 603/2013 na Island a Norsko, pokud jde o přístup k systému Eurodac pro účely vymáhání práva. Na základě toho umožňuje určeným orgánům ostatních zúčastněných států pro vymáhání práva a Europolu žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými Islandem a Norskem do ústředního systému Eurodac. Rovněž umožňuje určeným orgánům Islandu a Norska pro vymáhání práva žádat o porovnání údajů o otiscích prstů s údaji předanými do ústředního systému Eurodac ostatními zúčastněnými státy.

                  Protokol zaručuje, že se na zpracování osobních údajů podle protokolu prováděné orgány Islandu a Norska a orgány členských států vztahuje současná úroveň ochrany osobních údajů v EU. Takové zpracování osobních údajů by mělo podléhat normám o ochraně osobních údajů podle jejich vnitrostátního práva, které jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV.

                  Protokol podmiňuje přístup Islandu a Norska do systému Eurodac pro účely vymáhání práva předchozí právní i technickou implementací rozhodnutí 2008/615/SVV, pokud jde o daktyloskopické údaje.

                  Protokol stanoví, že na veškeré změny týkající se přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva by se měly použít mechanismy týkající se změn stanovené v dohodě ze dne 19. ledna 2001.

               2018/0420 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, jménem Evropské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Islandem a Norskem o podmínkách účasti Islandu a Norska na porovnávání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanovených v kapitole VI nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013
                  3
               .

               (2)Jednání byla dokončena a dne 21. prosince 2017 byl parafován protokol k Dohodě ze dne 19. ledna 2001 mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku.

               (3)Tento protokol by měl být podepsán jménem Evropské unie s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu.

               (4)V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy, že se chtějí účastnit přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (5)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Protokolu mezi Evropskou unií, Islandskou republikou a Norským královstvím k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku, který se týká přístupu do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, se schvaluje jménem Evropské unie s výhradou uzavření uvedeného protokolu.

               Článek 2

               Generální sekretariát Rady vystaví plnou moc k podepsání protokolu, s výhradou jeho uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem protokolu.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (přepracované znění) (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 93, 3.4.2001, s. 40.

                     (3)

                        Nařízení (EU) č. 603/2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.1.2019
            COM(2018) 862 final
            2018/0437(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 62. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy podle Jednotné Úmluvy o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a podle Úmluvy o psychotropních látkách z roku 1971

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.PŘEDMĚT NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 62. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy podle Jednotné úmluvy OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a podle Úmluvy OSN o psychotropních látkách z roku 1971.

               2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1. Jednotná úmluva OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971

               Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“)
                  1
                má za cíl potírat zneužívání drog prostřednictvím koordinované činnosti na mezinárodní úrovni. Existují dvě formy intervence a kontroly, které působí v součinnosti. Za prvé, jde o snahu omezit držení, užívání, šíření, dovoz, vývoz, výrobu a produkci drog a obchod s nimi výhradně na lékařské a vědecké účely. Za druhé, proti obchodu s drogami se bojuje prostřednictvím mezinárodní spolupráce s cílem odradit obchodníky s drogami.

               Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  2
                stanoví systém mezinárodní kontroly psychotropních látek. Tato úmluva byla reakcí na diverzifikaci a rozšiřování škály zneužívaných drog a u řady syntetických drog zavedla kontroly jednak podle pravděpodobnosti zneužívání a jednak podle jejich terapeutické hodnoty.

               Smluvními stranami Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách jsou všechny členské státy EU. Unie není smluvní stranou těchto úmluv.

               2.2.Komise pro narkotika

               Komise pro narkotika (CND) je komisí Ekonomické a sociální rady (ECOSOC) OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné právě v Úmluvě o omamných látkách a v Úmluvě o psychotropních látkách. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených radou ECOSOC. 11 členských států je v současné době členy komise CND s hlasovacím právem
                  3
               . Unie má v komisi CND status pozorovatele.

               2.3.Zamýšlený akt Komise pro narkotika

               Komise CND na základě doporučení Světové zdravotnické organizace (WHO), které radí její výbor odborníků pro drogové závislosti, pravidelně mění seznam látek uvedených v příloze Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.

               Dne 7. prosince 2018 doporučila organizace WHO generálnímu tajemníkovi OSN
                  4
                doplnit deset látek, které byly kriticky přezkoumány výborem odborníků WHO pro drogové závislosti, na seznamy obsažené v úmluvách. Pokud jde o další látky přezkoumané výborem odborníků WHO pro drogové závislosti, nebudou vydána žádná doporučení pro zařazení na seznamy.

               Rozhodnutí o zařazení těchto deseti látek na seznamy, jež jsou součástí Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách, přijme komise CND na svém 62. zasedání, jež se bude konat ve dnech 18. až 22. března 2019 ve Vídni.

               3.POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE

               Změny seznamů obsažených v Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám pro všechny členské státy. V čl. 1 odst. 1 písm. a) rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami
                  5
               , se uvádí, že pro účely rámcového rozhodnutí se „drogou“ rozumí látka uvedená v Úmluvě o omamných látkách nebo v Úmluvě o psychotropních látkách a kterákoli z látek uvedených v příloze rámcového rozhodnutí. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV se tudíž vztahuje na látky uvedené na seznamech obsažených v Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla EU a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování EU (SFEU). Nezáleží přitom na skutečnosti, zda dotyčná látka již podléhá kontrole v celé Unii na základě rozhodnutí Rady 2005/387/SVV
                  6
               .

               Z deseti látek, které byly kriticky přezkoumány výborem odborníků WHO pro drogové závislosti a které byly doporučeny k zařazení na seznamy, již podléhají kontrolním opatřením na úrovni Unie pouze čtyři látky: ADB-CHMINACA
                  7
               , CUMYL-4CN-BINACA
                  8
               , methoxyacetylfentanyl a cyklopropylfentanyl
                  9
               . Na ostatní látky se zatím nevztahují kontrolní opatření v celé Unii.

               Předloha návrhu Komise týkající se společného postoje EU navrhuje podpořit doporučení WHO, neboť tato doporučení jsou v souladu se současným stavem vědeckých poznatků. Pokud jde o nové psychoaktivní látky, přidání těchto látek na seznamy obsažené v obou úmluvách podporují rovněž informace, jež jsou dostupné v evropské databázi nových drog, kterou provozuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA).

               Je nezbytné, aby se členské státy připravily na zasedání komise CND, až bude vyzvána, aby rozhodla o zařazení látek na seznamy, dosažením společného postoje v Radě. Takový postoj by vzhledem k omezením daným povahou statusu Unie coby pozorovatele měl být vyjádřen členskými státy, které jsou v současné době členy komise CND, jednajícími v komisi CND společně v zájmu Unie. Unie, která není stranou Úmluvy o omamných látkách ani Úmluvy o psychotropních látkách, v komisi CND nemůže hlasovat.

               Komise za tímto účelem navrhuje zaujmout na 62. zasedání komise CND společný postoj jménem Evropské unie ohledně zařazení látek na seznamy podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách. Komise předkládá takovou předlohu návrhu společného postoje EU již potřetí, a to po předlohách návrhů, které byly přijaty pro zasedání komise CND v březnu 2017 a 2018
                  10
               . Rada tyto společné postoje přijala
                  11
               , a EU tak mohla na předchozích zasedáních komise CND vystupovat v otázce zařazování látek na mezinárodní seznamy jednotně, protože členské státy účastnící se zasedání komise CND hlasovaly pro zařazení látek na seznamy v souladu s přijatým společným postojem.

               4.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               4.1.Procesněprávní základ

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody. Komise CND je „orgán zřízený dohodou“ ve smyslu uvedeného článku, neboť se jedná o orgán, který byl pověřen konkrétními úkoly podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimž se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  12
               .

               Rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy jsou „akty s právními účinky“ ve smyslu čl. 218 odst. 9 SFEU. Podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách se rozhodnutí komise CND stávají automaticky závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí během stanovené lhůty radě ECOSOC k přezkoumání
                  13
               . Rozhodnutí rady ECOSOC v dané věci jsou konečná. Rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy mají na základě práva Unie, jmenovitě rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV, právní účinky rovněž v právním řádu EU. Změny seznamů obsažených v Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách mají přímé důsledky pro oblast působnosti tohoto právního nástroje EU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají nedovoleného obchodu s drogami.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 83 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), který označuje nedovolený obchod s drogami za jednu z oblastí trestné činnosti se zvláštním přeshraničním rozměrem a zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby stanovily minimální pravidla pro definici trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami.

               4.3.Proměnlivá geometrie

               V souladu s čl. 10 odst. 4 Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních připojeného ke Smlouvám oznámilo Spojené království, že nepřijímá zplnomocnění Komise a Soudního dvora, pokud jde o akty v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech přijaté před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost. V důsledku toho se rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ode dne 1. prosince 2014 na Spojené království nevztahuje
                  14
               .

               Jelikož rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy nemají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Spojené království vázáno, Spojené království se neúčastní přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení na seznamy přijímána.

               Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím Rady 2004/757/SVV ve znění použitelném do 22. listopadu 2018, které v článku 1 stanoví, že „drogami“ se rozumí kterákoli z látek, na něž se vztahuje Úmluva o omamných látkách nebo Úmluva o psychotropních látkách.

               Jelikož rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy mají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Dánsko vázáno, účastní se Dánsko přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení na seznamy přijímána.

               4.4.Závěr

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               5.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               2018/0437 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 62. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy podle Jednotné Úmluvy o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a podle Úmluvy o psychotropních látkách z roku 1971

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972
                  15
                (dále jen „Úmluva o omamných látkách“) vstoupila v platnost dne 8. srpna 1975.

               (2)Podle článku 3 Úmluvy o omamných látkách se Komise pro narkotika může rozhodnout doplnit látky na seznamy obsažené v této úmluvě. Změny v seznamech může provádět pouze v souladu s doporučeními Světové zdravotnické organizace (WHO), ale může se také rozhodnout změny doporučené organizací WHO neprovést.

               (3)Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  16
                vstoupila v platnost dne 16. srpna 1976.

               (4)Podle článku 2 Úmluvy o psychotropních látkách se Komise pro narkotika může na základě doporučení organizace WHO rozhodnout doplnit látky na seznamy obsažené v této úmluvě nebo je ze seznamů odstranit. Má široké diskreční pravomoci vzít v úvahu hospodářské, sociální, právní, správní a jiné faktory, ale nesmí jednat svévolně.

               (5)Změny seznamů obsažených v obou úmluvách mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
                  17
                se vztahuje na látky uvedené na seznamech obsažených v Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla Unie a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               (6)Komise pro narkotika má na svém 62. zasedání ve dnech 18. až 22. března 2019 ve Vídni přijmout rozhodnutí o doplnění deseti nových látek na seznamy připojené k uvedeným úmluvám OSN.

               (7)Unie není smluvní stranou příslušných úmluv OSN. Má status pozorovatele v Komisi pro narkotika, kde je v současné době jedenáct členských států členy s hlasovacím právem. Je proto nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie ohledně zařazení látek na seznamy v rámci Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách, neboť rozhodnutí o doplnění nových látek na seznamy obsažené v úmluvách spadá do výlučné pravomoci Unie.

               (8)WHO doporučila doplnit pět nových látek na seznam I Úmluvy o omamných látkách a pět nových látek na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách
                  18
               .

               (9)Podle hodnocení výboru odborníků WHO pro drogové závislosti (dále jen „výbor odborníků“) je látka ADB-FUBINACA (chemický název: N-(1-amino-3,3-dimethyl-1-oxobutan-2-yl)-1-(4-fluorbenzyl)-1H-indazol-3-karboxamid) syntetický agonista kanabinoidních receptorů vykazující podobné účinky jako tetrahydrokannabinol (THC), který je odpovědný za hlavní psychoaktivní účinky konopí. Látka ADB-FUBINACA nemá terapeutické použití, ani jí nebylo uděleno rozhodnutí o registraci jakožto léčivého přípravku. Existují dostatečné důkazy, že látka ADB-FUBINACA je nebo může být zneužívána a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka ADB-FUBINACA zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (10)Látka ADB-FUBINACA je sledována Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) jako nová psychoaktivní látka za podmínek stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006
                  19
               . Látka ADB-FUBINACA byla zjištěna v devatenácti členských státech a je kontrolována v nejméně deseti. Je spojována s nejméně dvěma úmrtími a čtyřmi případy akutní intoxikace a byla předmětem varování souvisejícího s veřejným zdravím vydaného systémem rychlého varování Evropské unie.

               (11)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky ADB-FUBINACA na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (12)Podle hodnocení výboru odborníků je látka FUB-AMB (také označovaná jako MMB-FUBINACA nebo AMB-FUBINACA; chemický název: methyl-(2S)-2-[[1-[(4-fluorfenyl)methyl]indazol-3-karbonyl]amino]-3-methylbutanoát; methyl-2-(1-(4-fluorbenzyl)-1H-indazol-3-karboxamid)-3-methylbutanoát) syntetický agonista kanabinoidních receptorů vykazující podobné účinky jako THC, který je odpovědný za hlavní psychoaktivní účinky konopí. Látka FUB-AMB nemá terapeutické použití, ani jí nebylo uděleno rozhodnutí o registraci jakožto léčivého přípravku. Existují dostatečné důkazy, že látka FUB-AMB je nebo může být zneužívána a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka FUB-AMB zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (13)Látka FUB-AMB je sledována centrem EMCDDA jako nová psychoaktivní látka podle ustanovení nařízení (ES) č. 1920/2006. Látka FUB-AMB byla zjištěna ve dvaceti třech členských státech a je kontrolována v nejméně čtyřech. Je spojována s nejméně dvěma úmrtími a dvěma případy akutní intoxikace.

               (14)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky FUB-AMB na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (15)Podle hodnocení výboru odborníků je látka ADB-CHMINACA (chemický název: N-[(2S)-1-amino-3,3-dimethyl-1-oxobutan-2-yl]-1-(cyklohexylmethyl)indazol-3-karboxamid; N-(1-amino-3,3-dimethyl-1-oxobutan-2-yl)-1-(cyklohexylmethyl)-1H-indazol-3-karboxamid) syntetický agonista kanabinoidních receptorů vykazující podobné účinky jako THC, který je odpovědný za hlavní psychoaktivní účinky konopí. Látka ADB-CHMINACA nemá terapeutické použití, ani jí nebylo uděleno rozhodnutí o registraci jakožto léčivého přípravku. Existují dostatečné důkazy, že látka ADB-CHMINACA je nebo může být zneužívána a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka ADB-CHMINACA zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (16)Látka ADB-CHMINACA již byla prováděcím rozhodnutím Rady (EU) 2018/747
                  20
                podrobena kontrolním opatřením na úrovni Unie.

               (17)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky ADB-CHMINACA na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (18)Podle hodnocení výboru odborníků je látka CUMYL-4CN-BINACA (chemický název: 1-(4-kyanobutyl)-N-(1-methyl-1-fenylethyl)-1H-indazol-3-karboxamid) syntetický agonista kanabinoidních receptorů vykazující podobné účinky jako THC, který je odpovědný za hlavní psychoaktivní účinky konopí. Látka CUMYL-4CN-BINACA nemá terapeutické použití, ani jí nebylo uděleno rozhodnutí o registraci jakožto léčivého přípravku. Existují dostatečné důkazy, že látka CUMYL-4CN-BINACA je nebo může být zneužívána a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby látka byla CUMYL-4CN-BINACA zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (19)Látka CUMYL-4CN-BINACA již byla prováděcím rozhodnutím Rady (EU) 2018/748
                  21
                podrobena kontrolním opatřením na úrovni Unie.

               (20)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky CUMYL-4CN-BINACA na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (21)Podle hodnocení výboru odborníků je látka cyklopropylfentanyl (chemický název: N-fenyl-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]cyklopropankarboxamid) syntetický opioid a je strukturálně podobná fentanylu, kontrolované látce široce používané v lékařství pro celkovou anestezii při chirurgickém zákroku a k tlumení bolesti. Cyklopropylfentanyl nemá žádné zaznamenané terapeutické použití a jeho užívání mělo za následek úmrtí. Existují dostatečné důkazy, že cyklopropylfentanyl je nebo může být zneužíván a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl cyklopropylfentanyl zařazen na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (22)Látka cyklopropylfentanyl již byla prováděcím rozhodnutím Rady (EU) 2018/1463
                  22
                podrobena kontrolním opatřením na úrovni Unie.

               (23)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění cyklopropylfentanylu na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (24)Podle hodnocení výboru odborníků je látka methoxyacetylfentanyl (chemický název: 2-methoxy-N-(1-fenethylpiperidin-4-yl)-N-fenylacetamid) syntetický opioid a je strukturálně podobná fentanylu, kontrolované látce široce používané v lékařství pro celkovou anestezii při chirurgickém zákroku a k tlumení bolesti. Methoxyacetylfentanyl nemá žádné zaznamenané terapeutické použití a jeho užívání mělo za následek úmrtí. Existují dostatečné důkazy, že methoxyacetylfentanyl je nebo může být zneužíván a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl methoxyacetylfentanyl zařazen na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (25)Látka methoxyacetylfentanyl již byla prováděcím rozhodnutím Rady (EU) 2018/1463 podrobena kontrolním opatřením na úrovni Unie.

               (26)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění methoxyacetylfentanylu na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (27)Podle hodnocení výboru odborníků je látka ortho-fluorfentanyl (chemický název: N-(2-fluorfenyl)-N-[1-(2-fenylethyl)-4-piperidinyl]-propanamid) syntetický opioid a je strukturálně podobná fentanylu, kontrolované látce široce používané v lékařství pro celkovou anestezii při chirurgickém zákroku a k tlumení bolesti. Ortho-fluorfentanyl nemá žádné zaznamenané terapeutické použití a jeho užívání mělo za následek úmrtí. Existují dostatečné důkazy, že ortho-fluorfentanyl je nebo může být zneužíván a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka ortho-fluorfentanyl zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (28)Látka ortho-fluorfentanyl je sledována centrem EMCDDA jako nová psychoaktivní látka podle ustanovení nařízení (ES) č. 1920/2006. Látka ortho-fluorfentanyl byla zjištěna v pěti členských státech a je kontrolována v nejméně čtyřech. Je spojována s nejméně čtyřmi úmrtími a dvěma případy akutní intoxikace.

               (29)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění ortho-fluorfentanylu na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (30)Podle hodnocení výboru odborníků je látka p-fluor-butyrylfentanyl (rovněž známa jako 4-fluor-butyrfentanyl nebo 4F-BF; chemický název: N-(4-fluorfenyl)-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]butanamid) syntetický opioid a je strukturálně podobná fentanylu, kontrolované látce široce používané v lékařství pro celkovou anestezii při chirurgickém zákroku a k tlumení bolesti. Látka p-fluor-butyrylfentanyl by mohla být převedena na isomer p-fluor-isobutyrylfentanyl, který je uveden v seznamu I Úmluvy o omamných látkách. Látka p-fluor-butyrylfentanyl nemá žádné zaznamenané terapeutické použití a její užívání mělo za následek úmrtí. Existují dostatečné důkazy, že p-fluor-butyrylfentanyl je nebo může být zneužíván a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka p-fluor-butyrylfentanyl zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (31)Látka p-fluor-butyrylfentanyl je sledována centrem EMCDDA jako nová psychoaktivní látka podle ustanovení nařízení (ES) č. 1920/2006 (pod názvem 4-fluor-butyrfentanyl / 4F-B). Látka p-fluor-butyrylfentanyl byla zjištěna v sedmi členských státech a je kontrolována v nejméně sedmi. Volně se prodává na trhu. Je spojována s nejméně třemi úmrtími.

               (32)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky p-fluor-butyrylfentanyl na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (33)Podle hodnocení výboru odborníků je látka p-methoxy-butyrylfentanyl (chemický název: N-(4-methoxyfenyl)-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]butanamid) syntetický opioid a je strukturálně podobná fentanylu, kontrolované látce široce používané v lékařství pro celkovou anestezii při chirurgickém zákroku a k tlumení bolesti. Látka p-methoxy-butyrylfentanyl nemá žádné zaznamenané terapeutické použití a její užívání mělo za následek úmrtí. Existují dostatečné důkazy, že p-methoxy-butyrylfentanyl je nebo může být zneužíván a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka p-methoxy-butyrylfentanyl zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (34)Látka p-methoxy-butyrylfentanyl je sledována centrem EMCDDA jako nová psychoaktivní látka podle ustanovení nařízení (ES) č. 1920/2006 (pod názvem 4-methoxybutyrfentanyl / 4-MeO-BF). Látka p-methoxy-butyrylfentanyl byla zjištěna ve dvou členských státech a je kontrolována v nejméně čtyřech. Volně se prodává na trhu. Je spojována s nejméně dvěma úmrtími.

               (35)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky p-methoxy-butyrylfentanyl na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (36)Podle hodnocení výboru odborníků je látka N-ethylnorpentylon (chemický název: 1-(2H-1,3-benzodioxol-5-yl)-2-(ethylamino)pentan-1-on) syntetický kathinon. Látka N-ethylnorpentylon nemá terapeutické použití, ani jí nebylo uděleno rozhodnutí o registraci jakožto léčivého přípravku. Ze záchytů vyplývá, že látka N-ethylnorpentylon je dostupná v prášku, krystalech a ve formě tobolek a tablet. Vyskytly se případy, kdy byla tato droga prodávána tajně jako „extáze“/MDMA
                  23
               . Existují dostatečné důkazy, že N-ethylnorpentylon je nebo může být zneužíván a může představovat problém pro veřejné zdraví a společenský problém, což odůvodňuje zařazení této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka N-ethylnorpentylon zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (37)Látka N-ethylnorpentylon je sledována centrem EMCDDA jako nová psychoaktivní látka podle ustanovení nařízení (ES) č. 1920/2006 (pod názvem Ephylon). Látka N-ethylnorpentylon byla zjištěna ve dvaceti čtyřech členských státech a je kontrolována v nejméně šesti. Volně se prodává na trhu, a to i ve směsích s MDMA, kokainem a ketaminem. Je spojována s nejméně sedmi úmrtími a sedmi případy akutní intoxikace.

               (38)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky N-ethylnorpentylon na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (39)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika, jelikož rozhodnutí o různých zařazeních uvedených deseti látek na seznamy úmluv budou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah práva Unie, konkrétně rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV.

               (40)Postoj Unie mají vyjádřit členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, jednající společně.

               (41)Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (42)Irsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV v platném znění, tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (43)Spojené království není vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV v platném znění, tudíž se neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 62. zasedání Komise pro narkotika konaném ve dnech 18. až 22. března 2019, kdy bude tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí o doplnění látek na seznamy připojené k Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, jednající společně.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (2)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (3)

                        Belgie, Česká republika, Francie, Chorvatsko, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Rakousko, Slovensko a Španělsko.

                     (4)

                        Ústní prohlášení na opětovně svolaném 61. zasedání Komise pro narkotika dne 7. prosince 2018.

                     (5)

                        Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zařadit nové psychoaktivní látky do definice drogy a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (Úř. věst. L 305, 21.11.2017, s. 12).

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady 2005/387/SVV bylo ke dni 23. listopadu 2018 zrušeno směrnicí (EU) 2017/2103. Všechny látky podléhající kontrolním opatřením a trestním sankcím podle rozhodnutí Rady 2005/387/SVV do dne přijetí směrnice (EU) 2017/2103 byly zařazeny do přílohy směrnice, která se stala přílohou změněného rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Látky, které podléhaly kontrolním opatřením a trestním sankcím podle rozhodnutí Rady 2005/387/SVV mezi listopadem 2017, kdy byla přijata nová legislativa, a 23. listopadem 2018, budou doplněny do přílohy rámcového rozhodnutí prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci, který je v současné době předmětem přezkumu Evropského parlamentu a Rady (C(2018) 8460).

                     (7)

                        Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2018/747 ze dne 14. května 2018 o podrobení nové psychoaktivní látky N-(1-amino-3,3-dimethyl-1-oxobutan-2-yl)-1-(cyklohexylmethyl)-1H-indazol-3-karboxamid (ADB-CHMINACA) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 125, 22.5.2018, s. 8).

                     (8)

                        Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2018/748 ze dne 14. května 2018 o podrobení nové psychoaktivní látky 1-(4-kyanobutyl)-N-(2-fenylpropan-2-yl)-1H-indazol-3-karboxamid (CUMYL-4CN-BINACA) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 125, 22.5.2018, s. 10).

                     (9)

                        Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2018/1463 ze dne 28. září 2018 o podrobení nových psychoaktivních látek N-fenyl-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]cyklopropankarboxamid (cyklopropylfentanyl) a 2-methoxy-N-fenyl-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]acetamid (methoxyacetylfentanyl) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 245, 1.10.2018, s. 9).

                     (10)

                        COM(2017) 72 final a COM(2018) 31 final.

                     (11)

                        Přijato Radou pro obecné záležitosti dne 7. března 2017 a 27. února 2018.

                     (12)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (13)

                        Ustanovení čl. 3 odst. 7 Úmluvy o omamných látkách. Ustanovení čl. 2 odst. 7 Úmluvy o psychotropních látkách.

                     (14)

                        Viz bod 29 seznamu aktů Unie přijatých před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které se přestávají vztahovat na Spojené království od 1. prosince 2014 podle čl. 10 odst. 4 druhé věty Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních (Úř. věst. C 430, 1.12.2014, s. 17).

                     (15)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (16)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (17)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).

                     (18)

                        Ústní prohlášení na opětovně svolaném 61. zasedání Komise pro narkotika dne 7. prosince 2018.

                     (19)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1).

                     (20)

                        Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2018/747 ze dne 14. května 2018 o podrobení nové psychoaktivní látky N-(1-amino-3,3-dimethyl-1-oxobutan-2-yl)-1-(cyklohexylmethyl)-1H-indazol-3-karboxamid (ADB-CHMINACA) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 125, 22.5.2018, s. 8).

                     (21)

                        Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2018/748 ze dne 14. května 2018 o podrobení nové psychoaktivní látky 1-(4-kyanobutyl)-N-(2-fenylpropan-2-yl)-1H-indazol-3-karboxamid (CUMYL-4CN-BINACA) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 125, 22.5.2018, s. 10).

                     (22)

                        Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2018/1463 ze dne 28. září 2018 o podrobení nových psychoaktivních látek N-fenyl-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]cyklopropankarboxamid (cyklopropylfentanyl) a 2-methoxy-N-fenyl-N-[1-(2-fenylethyl)piperidin-4-yl]acetamid (methoxyacetylfentanyl) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 245, 1.10.2018, s. 9).

                     (23)

                        MDMA je zkratka pro 3,4-methylendioxymethamfetamin, což je látka obecně známá jako extáze.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.1.2019
            COM(2018) 862 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 62. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy podle Jednotné Úmluvy o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a podle Úmluvy o psychotropních látkách z roku 1971

               PŘÍLOHA

               Postoj, který mají zaujmout členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, jednající společně v zájmu Unie, na 62. zasedání Komise pro narkotika konaném ve dnech 18. až 22. března 2019, pokud jde o změny v rozsahu kontroly látek:

               (1)Látka ADB-FUBINACA má být zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (2)Látka FUB-AMB má být zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (3)Látka ADB-CHMINACA má být zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (4)Látka CUMYL-4CN-BINACA má být zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (5)Látka cyklopropylfentanyl má být zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (6)Látka methoxyacetylfentanyl má být zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (7)Látka ortho-fluorfentanyl má být zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (8)Látka p-fluor-butyrylfentanyl má být zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (9)Látka p-methoxy-butyrfentanyl má být zařazena na seznam I Úmluvy o omamných látkách.

               (10)Látka N-ethylnorpentylon má být zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.2.2019
            COM(2019) 77 final
            2019/0037(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 62. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o doplnění na seznam látek v tabulkách Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na zasedání Komise pro narkotika (CND) v souvislosti se zamýšleným přijetím změn v tabulkách Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami z roku 1988 na základě doporučení ze strany Mezinárodního úřadu pro kontrolu omamných látek (INCB).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami z roku 1988

               Cílem Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami z roku 1988 (dále jen „úmluva“) je podporovat spolupráci mezi smluvními stranami, aby se mohly účinněji zabývat různými aspekty nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, které mají mezinárodní rozměr. V rámci plnění svých závazků podle úmluvy přijmou smluvní strany nezbytná opatření, včetně právních a správních opatření, v souladu se základními ustanoveními svých příslušných vnitrostátních právních systémů.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 11. listopadu 1990.

               Evropská unie
                  1
                a její členské státy jsou smluvními stranami úmluvy.

               2.2.Komise pro narkotika (CND)

               Komise CND je komisí Ekonomické a sociální rady (ECOSOC) OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné právě v úmluvě. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených radou ECOSOC. 11 členských států je v současné době členy komise CND s hlasovacím právem. Unie má v komisi CND status pozorovatele.

               Komise CND může dvoutřetinovou většinou svých členů rozhodnout o zařazení látky do tabulek úmluvy. Přitom bere v potaz připomínky předložené smluvními stranami a připomínky a doporučení úřadu INCB, jehož posouzení je směrodatné, pokud jde o vědecké záležitosti, a rovněž zohlední další významné faktory.

               2.3.Zamýšlené akty komise CND

               Na svém 62. zasedání ve dnech 14.–22. března 2019 má komise CND přijmout rozhodnutí o doplnění čtyř látek do tabulek úmluvy (zamýšlené akty); konkrétně se jedná o 3,4-MDP-2-P methyl glycidát (PMK glycidát), 3,4-MDP-2-P methyl glycidovou kyselinu (PMK glycidová kyselina), alfa-fenylacetoacetamid (APAA) a kyselinu jodovodíkovou.

               Podle úmluvy se rozhodnutí CND stávají závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí k přezkoumání radě ECOSOC během stanovené lhůty
                  2
               . Rozhodnutí rady ECOSOC v dané věci jsou konečná. Zamýšlené akty se stanou závaznými pro smluvní strany v souladu s článkem 12 úmluvy, který ve svých příslušných částech stanoví:

               Všechna rozhodnutí Komise učiněná na základě tohoto článku budou oznámena generálním tajemníkem všem státům a jiným organizacím, které jsou a které mají právo stát se stranami této úmluvy a členy úřadu. Takovéto rozhodnutí vstupuje pro každou smluvní stranu v platnost 180 dní po datu takového oznámení.

               Rozhodnutí, která učiní Komise na základě tohoto článku, podléhají přezkoumání Radou na žádost kterékoli smluvní strany, se kterou se obrátila během 180 dní od data oznámení rozhodnutí. Žádost o přezkoumání bude zaslána generálnímu tajemníkovi spolu se všemi příslušnými informacemi, na kterých se žádost o přezkoumání zakládá.

               Generální tajemník zašle kopie žádosti o přezkoumání a příslušné informace Komisi, úřadu a všem smluvním stranám a vyzve je, aby do 90 dní zaslaly připomínky. Všechny došlé připomínky budou předloženy ke zvážení Radě.

               Rada může rozhodnutí Komise potvrdit nebo zrušit. Oznámení o rozhodnutí Rady bude zasláno všem státům a jiným organizacím, které jsou nebo se mohou stát smluvními stranami této úmluvy, Komisi a úřadu.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Komise byla dne 19. prosince 2018 informována o tom, že úřad INCB doporučuje doplnit tři látky do tabulky I úmluvy, konkrétně 3,4-MDP-2-P methyl glycidát (PMK glycidát), 3,4-MDP-2-P methyl glycidovou kyselinu (PMK glycidová kyselina) a alfa-fenylacetoacetamid (APAA). Co se týče čtvrté látky, konkrétně kyseliny jodovodíkové, úřad INCB nedoporučuje zahrnout ji pod kontrolu úmluvy.

               Podle posouzení úřadu INCB jsou tři látky, 3,4-MDP-2-P methyl glycidát (PMK glycidát), 3,4-MDP-2-P methyl glycidová kyselina (PMK glycidová kyselina) a alfa-fenylacetoacetamid (APAA), často používány při nedovolené výrobě zejména MDMA a souvisejících látek, 3,4-MDP-2-P a následně MDMA a souvisejících látek, amfetaminu a metamfetaminu. Existují důkazy o tom, že objem a rozsah nedovolené výroby těchto omamných a psychotropních látek může představovat natolik závažné problémy v oblasti veřejného zdraví a v sociální oblasti, že to opravňuje k umístění těchto látek pod mezinárodní kontrolu. Co se týče čtvrté látky, kyseliny jodovodíkové, je úřad INCB toho názoru, že mezinárodní kontrola by při snižování dostupnosti nedovoleně vyráběného metamfetaminu a amfetaminu nebyla účinná.

               Nelegální výroba MDMA – a souvisejících látek – a metamfetaminu a amfetaminu je v Unii závažným problémem. Tyto nelegálně vyráběné omamné a psychotropní látky způsobují v Unii závažné problémy v oblasti veřejného zdraví a v sociální oblasti. Skupiny organizované trestné činnosti v Unii také nelegálně vyvážejí tyto omamné a psychotropní látky do třetích zemí.

               Členské státy Unie by proto měly vyjádřit v komisi CND postoj ve prospěch doplnění 3,4-MDP-2-P methyl glycidátu (PMK glycidát), 3,4-MDP-2-P methyl glycidové kyseliny (PMK glycidová kyselina) a alfa-fenylacetoacetamidu (APAA) do tabulky I úmluvy a v neprospěch zahrnutí kyseliny jodovodíkové pod kontrolu úmluvy.

               Změny v tabulkách úmluvy mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti kontroly prekursorů drog vzhledem k tomu, že látky doplněné do tabulek úmluvy mají být začleněny do práva Unie
                  3
               . K zajištění výše uvedeného je Komisi svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem orgánu nebo stranou dohody
                  4
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou […] rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté normotvůrcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Komise pro narkotika je orgán zřízený dohodou, konkrétně Úmluvou Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami.

               Akty, které má Komise pro narkotika přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty budou závazné podle mezinárodního práva v souladu s článkem 12 Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami a mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Unií a třetími zeměmi, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog. Důvodem je, že změny v tabulkách úmluvy mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti kontroly prekursorů drog vzhledem k tomu, že látky doplněné do tabulek úmluvy mají být začleněny do práva Unie.

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšlených aktů, v jejichž souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sledují-li zamýšlené akty dvojí účel nebo mají-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si hlavní nebo převažující účel nebo složka žádá.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se týkají společné obchodní politiky.

               V důsledku toho je hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí článek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšlených aktů

               Vzhledem k tomu, že akty Komise pro narkotika pozmění tabulky Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami, je vhodné je po jejich přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2019/0037 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 62. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o doplnění na seznam látek v tabulkách Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami z roku 1988 (dále jen „úmluva“) vstoupila v platnost dne 11. listopadu 1990 a byla uzavřena jménem Evropského hospodářského společenství rozhodnutím Rady č. 90/611/EHS
                  6
               .

               (2)Podle čl. 12 odst. 2 až 7 úmluvy mohou být látky doplněny do tabulek úmluvy, ve kterých jsou uvedeny prekursory drog.

               (3)Komise pro narkotika by měla během svého 62. zasedání ve dnech 14. až 22. března 2019 ve Vídni přijmout rozhodnutí o doplnění čtyř nových látek do tabulek úmluvy.

               (4)Je vhodné určit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika během jejího 62. zasedání ve dnech 14. až 22. března 2019 ve Vídni, protože rozhodnutí budou pro Unii závazná a rozhodujícím způsobem ovlivní obsah práva Unie, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Unií a třetími zeměmi
                  7
               , a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog
                  8
               .

               (5)Podle posouzení Mezinárodního úřadu pro kontrolu omamných látek jsou tři látky, 3,4-MDP-2-P methyl glycidát (PMK glycidát), 3,4-MDP-2-P methyl glycidová kyselina (PMK glycidová kyselina) a alfa-fenylacetoacetamid (APAA), často používány při nedovolené výrobě zejména MDMA a souvisejících látek; 3,4-MDP-2-P a následně MDMA a souvisejících látek, amfetaminu a metamfetaminu. Existují důkazy o tom, že objem a rozsah nedovolené výroby těchto omamných a psychotropních látek může představovat natolik závažné problémy v oblasti veřejného zdraví a v sociální oblasti, že to opravňuje k zařazení těchto látek pod mezinárodní kontrolu. Co se týče čtvrté látky, kyseliny jodovodíkové, je Mezinárodní úřad pro kontrolu omamných látek toho názoru, že mezinárodní kontrola by při snižování dostupnosti nedovoleně vyráběného metamfetaminu a amfetaminu nebyla účinná. Nelegální výroba MDMA – a souvisejících látek – a metamfetaminu a amfetaminu je v Unii závažným problémem. Tyto nelegálně vyráběné omamné a psychotropní látky způsobují v Unii závažné problémy v oblasti veřejného zdraví a v sociální oblasti. Skupiny organizované trestné činnosti v Unii také nelegálně vyvážejí tyto omamné a psychotropní látky do třetích zemí.

               (6)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Komise pro narkotika,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na 62. zasedání Komise pro narkotika, je následující:

               - 3,4-MDP-2-P methyl glycidát (PMK glycidát), 3,4-MDP-2-P methyl glycidová kyselina (PMK glycidová kyselina) a alfa-fenylacetoacetamid (APAA) mají být zahrnuty do tabulky I úmluvy;

               - kyselina jodovodíková nemá být zahrnuta pod kontrolu úmluvy.

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Komise pro narkotika.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 22. října 1990, kterým se jménem Evropského hospodářského společenství uzavírá Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami (Úř. věst. L 326, 24.11.1990, s. 56).

                     (2)

                        Ustanovení čl. 12 odst. 7 úmluvy OSN z roku 1988.

                     (3)

                        Nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Unií a třetími zeměmi (Úř. věst. L 22, 26.1.2005, s. 1), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog (Úř. věst. L 47, 18.2.2004, s. 1).

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, Věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Úř. věst. L 326, 24.11.1990, s. 56.

                     (7)

                        Úř. věst. L 22, 26.1.2005, s. 1.

                     (8)

                        Úř. věst. L 47, 18.2.2004, s. 1.