               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.9.2019
            COM(2019) 410 final
            2019/0191(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Generální radě Světové obchodní organizace k přijetí rozhodnutí o prodloužení výjimky WTO umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat preferenční sazební zacházení pro produkty z nejméně rozvinutých zemí

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat v Generální radě Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí o prodloužení výjimky WTO umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat preferenční sazební zacházení pro nejméně rozvinuté země.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše

               Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „Dohoda o WTO“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               Evropská unie je smluvní stranou této dohody.

               2.2.Konference ministrů a Generální rada Světové obchodní organizace

               Podle čl. IV odst. 1 Dohody o WTO je Konference ministrů oprávněna přijímat rozhodnutí ve všech otázkách vztahujících se ke všem mnohostranným obchodním dohodám.

               Podle čl. IV odst. 2 Dohody o WTO vykonává v období mezi zasedáními Konference ministrů její funkce Generální rada.

               Podle čl. IX odst. 1 přijímá WTO obvykle rozhodnutí cestou konsensu.

               2.3.Zamýšlený akt Generální rady WTO

               Podle čl. IX odst. 3 Dohody o WTO může být člen za výjimečných okolností zproštěn některého ze závazků.

               V návaznosti na žádost Chile, Číny, Indie, Thajska a Turecka (dále jen „spolupředkladatelé“) má Generální rada WTO v souladu s čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o WTO přijmout rozhodnutí o prodloužení platnosti stávající výjimky umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat preferenční sazební zacházení pro nejméně rozvinuté země (dále jen „zamýšlený akt“).

               Platnost stávající výjimky pro nejméně rozvinuté země skončila dne 30. června 2019. Účelem zamýšleného aktu je proto prodloužit platnost výjimky na období od 1. července 2019 do 30. června 2029.

               Zamýšlený akt se stane závazným pro členy WTO v souladu s čl. IX odst. 3, jakož i s čl. II odst. 2 Dohody o WTO, který stanoví: „Dohody a související právní nástroje, zahrnuté do příloh 1, 2 a 3 [...], tvoří nedílnou součást této Dohody a jsou závazné pro všechny Členy“.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Spolupředkladatelé požádali o prodloužení stávající výjimky WTO z jejich závazků podle čl. I odst. 1 GATT 1994 umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat od 1. července 2019 do 30. června 2029 preferenční sazební zacházení produktům z nejméně rozvinutých zemí, které jako takové označila Organizace spojených národů, aniž by se tyto celní sazby musely rozšířit na obdobné produkty z jiných členských zemí.

               Spolupředkladatelé předložili žádost podle čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o WTO. Žádost odůvodnili obzvláštní zranitelností nejméně rozvinutých zemí a specifickými strukturálními obtížemi, s nimiž se tyto země potýkají v globální ekonomice, jakož i tím, že je důležité zlepšit jejich účinné zapojení do mnohostranného obchodního systému díky poskytnutí smysluplného přístupu na trh, který podpoří diverzifikaci jejich výrobní a vývozní základny.

               Půjde o druhé prodloužení výjimky pro preferenční sazební zacházení pro nejméně rozvinuté země, která byla poprvé poskytnuta dne 15. června 1999 do 30. června 2009
                  1
                a poté byla dne 27. května 2009 prodloužena do 30. června 2019
                  2
               .

               Prodloužení výjimky by nemělo nepříznivý vliv ani na ekonomiku Unie, ani na obchodní vztahy se zeměmi využívajícími tuto výjimku. Unie poskytuje nejméně rozvinutým zemím plný bezcelní a bezkvótový přístup prostřednictvím své iniciativy „Vše kromě zbraní“ a podporuje úsilí ostatních členů WTO, včetně rozvojových zemí, o poskytování preferenčního sazebního zacházení pro nejméně rozvinuté země. Unie se dále domnívá, že k tomu, aby rozvojové země mohly toto preferenční zacházení poskytovat, je nezbytný právní nástroj, jelikož zmocňovací ustanovení WTO umožňuje poskytování pouze rozvinutým členským zemím.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Generální rada WTO je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o WTO.

               Akt, který má Generální rada přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s čl. II odst. 2 a čl. IX odst. 3 Dohody o WTO.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje‑li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‑li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož tento akt Generální rady WTO bude provádět ustanovení dohody o WTO s ohledem na výjimky, je vhodné jej po přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2019/0191 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Generální radě Světové obchodní organizace k přijetí rozhodnutí o prodloužení výjimky WTO umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat preferenční sazební zacházení pro produkty z nejméně rozvinutých zemí

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „Dohoda o WTO“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               (2)Podle čl. II odst. 2 Dohody o WTO „[d]ohody a související právní nástroje, zahrnuté do příloh 1, 2 a 3 (dále uváděné jako „Mnohostranné obchodní dohody“), tvoří nedílnou součást této Dohody a jsou závazné pro všechny Členy“.

               (3)Podle čl. IX odst. 3 může za výjimečných okolností Konference ministrů rozhodnout o zproštění člena některého ze závazků, které mu jsou uloženy Dohodou o WTO nebo některou z mnohostranných obchodních dohod.

               (4)V čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o WTO jsou stanoveny postupy pro poskytování výjimek týkajících se mnohostranných obchodních dohod uvedených v přílohách 1A, 1B nebo 1C Dohody o WTO a přílohách těchto dohod.

               (5)Podle čl. IV odst. 1 Dohody o WTO je Konference ministrů oprávněna přijímat rozhodnutí ve všech otázkách vztahujících se ke všem mnohostranným obchodním dohodám.

               (6)Podle čl. IV odst. 2 Dohody o WTO vykonává v období mezi zasedáními Konference ministrů WTO její funkce Generální rada. Podle čl. IX odst. 1 přijímá WTO obvykle rozhodnutí cestou konsensu.

               (7)Dne 15. června 1999 členové WTO udělili zproštění závazků podle čl. I odst. 1 GATT 1994 v nezbytném rozsahu, aby bylo možné rozvojovým členským zemím poskytovat do 30. června 2009 preferenční sazební zacházení pro produkty z nejméně rozvinutých zemí, které jako takové označila Organizace spojených národů, aniž by se tyto celní sazby musely rozšířit na obdobné produkty. Dne 27. května 2009 rozšířili členové WTO tuto výjimku na období od 1. července 2009 do 30. června 2019.

               (8)V souladu s čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o WTO předložily Chile, Čína, Indie, Thajsko a Turecko (dále jen „spolupředkladatelé“) žádost, aby Generální rada přijala rozhodnutí o prodloužení stávající výjimky WTO umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat od 1. července 2019 do 30. června 2029 preferenční sazební zacházení pro produkty z nejméně rozvinutých zemí.

               (9)Spolupředkladatelé žádost odůvodnili obzvláštní zranitelností nejméně rozvinutých zemí a specifickými strukturálními obtížemi, s nimiž se tyto země potýkají v globální ekonomice, jakož i tím, že je důležité zlepšit jejich účinné zapojení do mnohostranného obchodního systému díky poskytnutí smysluplného přístupu na trh, který podpoří diverzifikaci jejich výrobní a vývozní základny.

               (10)Prodloužení výjimky by nemělo nepříznivý vliv ani na ekonomiku Unie, ani na její obchodní vztahy se zeměmi využívajícími tuto výjimku. Unie navíc poskytuje nejméně rozvinutým zemím bezcelní a bezkvótový přístup na trh v rámci režimu „Vše kromě zbraní“ a podporuje ostatní členy WTO, kteří nejméně rozvinutým zemím rovněž poskytují obchodní preference.

               (11)Je vhodné stanovit postoj, který má Evropská komise jménem Unie zaujmout v Generální radě WTO na podporu žádosti spolupředkladatelů o prodloužení výjimky v souladu s čl. 218 odst. 9 SFEU, jelikož prodloužení výjimky bude pro členy WTO závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postojem, který má Evropská komise zaujmout jménem Unie v Generální radě Světové obchodní organizace, je podpořit prodloužení výjimky WTO umožňující rozvojovým členským zemím poskytovat od 1. července 2019 do 30. června 2029 preferenční sazební zacházení produktům pocházejícím z nejméně rozvinutých zemí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        WT/L/304.

                     (2)

                        WT/L/759.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.9.2019
            COM(2019) 409 final
            2019/0190(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Generální radě Světové obchodní organizace k přijetí rozhodnutí o prodloužení výjimky WTO umožňující Spojeným státům poskytovat preferenční sazební zacházení v rámci zákona Spojených států o ekonomickém oživení Karibské oblasti (CBERA)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat v Generální radě Světové obchodní organizace (WTO) v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí o prodloužení výjimky WTO umožňující Spojeným státům poskytovat preferenční sazební zacházení v rámci zákona Spojených států o ekonomickém oživení Karibské oblasti (United States Caribbean Basin Economic Recovery Act – dále jen „CBERA“).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše

               Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „Dohoda o WTO“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               Evropská unie je smluvní stranou této dohody.

               2.2.Konference ministrů a Generální rada Světové obchodní organizace

               Podle čl. IV odst. 1 Dohody o WTO je Konference ministrů oprávněna přijímat rozhodnutí ve všech otázkách vztahujících se ke všem mnohostranným obchodním dohodám.

               Podle čl. IV odst. 2 Dohody o WTO vykonává v období mezi zasedáními Konference ministrů její funkce Generální rada.

               Podle čl. IX odst. 1 přijímá WTO obvykle rozhodnutí cestou konsensu.

               2.3.Zamýšlený akt Generální rady WTO

               Podle čl. IX odst. 3 Dohody o WTO může být člen za výjimečných okolností zproštěn některého ze závazků.

               V návaznosti na žádost Spojených států má Generální rada WTO přijmout rozhodnutí, kterým podle čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o WTO prodlouží stávající výjimku umožňující Spojeným státům americkým poskytovat preferenční sazební zacházení v rámci v rámci CBERA (dále jen „zamýšlený akt“).

               Platnost stávající výjimky pro CBERA skončí dne 31. prosince 2019. Účelem zamýšleného aktu je proto prodloužit platnost výjimky podle žádosti USA do 30. září 2025.

               Zamýšlený akt se stane závazným pro členy WTO v souladu s čl. IX odst. 3 a čl. II odst. 2 Dohody o WTO, který stanoví: „Dohody a související právní nástroje, zahrnuté do příloh 1, 2 a 3 [...], tvoří nedílnou součást této Dohody a jsou závazné pro všechny Členy“.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Spojené státy požádaly o prodloužení stávající výjimky WTO týkající se jejich závazků podle čl. I odst. 1 Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 (GATT 1994) a čl. XIII odst. 1 a 2 GATT 1994, aby mohly poskytovat bezcelní zacházení způsobilým produktům s původem ve středoamerických a karibských zemích a územích (dále jen „přijímající země“) určených v souladu s ustanovenými CBERA od 1. ledna 2020 do 30. září 2025.

               Spojené státy předložily žádost podle čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o WTO. Žádost odůvodňují vysokou mírou chudoby a nestability v zemích Karibské oblasti, zejména na Haiti, a upozorňují, že hospodářské vyhlídky těchto malých zemí jsou dále komplikovány náchylností k přírodním katastrofám. Přínosy v rámci CBERA mají rozšířit ekonomické příležitosti a přispět ke stabilitě a prosperitě tohoto regionu.

               Podle Spojených států by bezcelním zacházením podle dohody CBERA neměly být dotčeny zájmy jiných členů, kteří toto zacházení nemohou využívat, a očekává se, že rozšíření tohoto bezcelního zacházení nezpůsobí významnou změnu v dovozu produktů způsobilých podle dohody CBERA s původem v členských zemích, které nejsou přijímajícími zeměmi, do Spojených států amerických.

               Toto je páté prodloužení výjimky pro preferenční sazební zacházení, která byla poprvé udělena dne 15. února 1985 na období od 1. ledna 1984 do 30. září 1995
                  1
                a která je nyní v platnosti do 31. prosince 2019
                  2
               .

               Prodloužení výjimky nebude mít nepříznivý vliv ani na ekonomiku Unie, ani na obchodní vztahy se zeměmi využívajícími tuto výjimku. Unie navíc podporuje opatření proti chudobě a ve prospěch stability. Postoj, který má Unie zaujmout v rámci Generální rady, by tedy měl podpořit prodloužení výjimky.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Generální rada WTO je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o WTO.

               Akt, který má Generální rada přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s čl. II odst. 2 a čl. IX odst. 3 Dohody o WTO.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje‑li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‑li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož tento akt Generální rady WTO bude provádět ustanovení dohody o WTO s ohledem na výjimky, je vhodné jej po přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2019/0190 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Generální radě Světové obchodní organizace k přijetí rozhodnutí o prodloužení výjimky WTO umožňující Spojeným státům poskytovat preferenční sazební zacházení v rámci zákona Spojených států o ekonomickém oživení Karibské oblasti (CBERA)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „dohoda o WTO“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               (2)Podle čl. II odst. 2 dohody o WTO „[d]ohody a související právní nástroje, zahrnuté do příloh 1, 2 a 3 (dále uváděné jako „Mnohostranné obchodní dohody“), tvoří nedílnou součást této Dohody a jsou závazné pro všechny Členy“.

               (3)Podle čl. IX odst. 3 může za výjimečných okolností Konference ministrů rozhodnout o zproštění člena některého ze závazků, které mu jsou uloženy Dohodou o WTO nebo některou z mnohostranných obchodních dohod.

               (4)V čl. IX odst. 3 a 4 dohody o WTO jsou stanoveny postupy pro poskytování výjimek týkajících se mnohostranných obchodních dohod uvedených v přílohách 1A, 1B nebo 1C Dohody o WTO a přílohách těchto dohod.

               (5)Podle čl. IV odst. 1 Dohody o WTO je Konference ministrů oprávněna přijímat rozhodnutí ve všech otázkách vztahujících se ke všem mnohostranným obchodním dohodám.

               (6)Podle čl. IV odst. 2 Dohody o WTO vykonává v období mezi zasedáními Konference ministrů WTO její funkce Generální rada.

               (7)Podle čl. IX odst. 1 přijímá WTO obvykle rozhodnutí cestou konsensu.

               (8)Spojené státy americké byly dne 15. února 1985 zproštěny závazků podle čl. I odst. 1 GATT 1994 na období ode dne 1. ledna 1984 do 30. září 1995. Dne 15. listopadu 1995 členové WTO obnovili tuto výjimku do 30. září 2005 a znovu dne 29. května 2009 až do 31. prosince 2014. Dne 5. května 2015 členové WTO prodloužili výjimku týkající se čl. I odst. 1 GATT 1994 a rozšířili ji tak, aby se vztahovala na čl. XIII odst. 1 a 2 GATT až do 31. prosince 2019 v míře nutné k tomu, aby mohly Spojené státy poskytovat bezcelní zacházení pro dovoz způsobilých produktů s původem v přijímajících zemích určených v souladu s ustanoveními CBERA.

               (9)Podle čl. IX odst. 3 a 4 dohody o WTO Spojené státy předložily žádost Generální radě, aby přijala rozhodnutí o prodloužení stávající výjimky WTO a umožnila Spojeným státům americkým poskytovat bezcelní zacházení způsobilým produktům s původem ve středoamerických a karibských zemích a územích v rámci CBERA od 1. ledna 2020 do 30. září 2025.

               (10)Spojené státy odůvodnily žádost vysokou mírou chudoby a nestability v zemích Karibské oblasti a zvláště na Haiti. Přínosy v rámci CBERA mají rozšířit ekonomické příležitosti a přispět ke stabilitě a prosperitě tohoto regionu.

               (11)Prodloužení této výjimky by nemělo nepříznivý vliv ani na ekonomiku Unie, ani na obchodní vztahy se zeměmi využívajícími tuto výjimku. Unie navíc podporuje opatření proti chudobě a ve prospěch stability.

               (12)Je vhodné stanovit postoj, který má Evropská komise jménem Unie zaujmout v Generální radě WTO na podporu žádosti Spojených států o prodloužení výjimky v souladu s čl. 218 odst. 9 SFEU, jelikož prodloužení výjimky bude pro členy WTO závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postojem, který má Evropská komise zaujmout jménem Unie v Generální radě Světové obchodní organizace, je podpořit prodloužení výjimky WTO, která Spojeným státům umožní poskytovat preferenční sazební zacházení způsobilým produktům s původem ve středoamerických a karibských zemích a územích podle zákona Spojených států o ekonomickém oživení Karibské oblasti od 1. ledna 2020 do 30. září 2025.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        (BISD 31S/20).

                     (2)

                        WT/L/950.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2019
            COM(2019) 427 final
            2019/0202(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů za účelem změny přílohy I a II Dohody

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů s cílem změnit přílohu I a II dohody

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů

               Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů (dále jen „dohoda“) má za cíl propojit systém Unie pro obchodování s emisemi (EU ETS) se švýcarským systémem tak, aby bylo možno s povolenkami vydanými jedním systémem obchodovat a používat je pro účely dosažení souladu v systému druhém, čímž se rozšíří možnosti zmírňování změny klimatu. Dohoda vstoupí v platnost dne 1. ledna poté, co si strany vymění listiny o ratifikaci nebo schválení.

               2.2.Změny příloh

               Smíšený výbor zřízený článkem 12 dohody je odpovědný za správu dohody a zajištění jejího řádného provádění. Může rozhodovat o přijetí nových příloh dohody nebo změně těch stávajících. Může také projednávat změny článků dohody, zprostředkovávat výměnu názorů ohledně právních předpisů smluvních stran a přezkoumávat ustanovení dohody.

               Smíšený výbor je bilaterální orgán složený ze zástupců smluvních stran (EU a Švýcarska). Rozhodnutí přijatá smíšeným výborem musí být dohodnuta oběma stranami.

               Podle čl. 13 odst. 2 dohody může smíšený výbor přijmout novou přílohu nebo změnit stávající přílohu této dohody. K zajištění kompatibility mezi propojenými systémy obchodování s emisemi musí podle článku 2 dohody unijní ETS a švýcarský ETS splňovat základní kritéria stanovená v příloze I dohody. V souladu s článkem 10 mohou být v rámci každého systému přijata ustanovení, která jsou přísnější než základní kritéria stanovená v příloze I. Většina navrhovaných změn se týká základních kritérií v příloze I.

               Aby dohoda o propojení mohla vstoupit v platnost, muselo Švýcarsko přijmout vnitrostátní právní předpisy tak, aby splnilo všechna základní kritéria, zejména bylo třeba do švýcarského ETS zahrnout letectví. Řada navrhovaných změn přílohy I spočívá ve vložení či opravě odkazů na švýcarské právní předpisy.

               Od podpisu této dohody byly navíc pozměněny právní předpisy EU týkající se monitorování a vykazování, ověřování a akreditace a zahrnutí letectví do unijního systému ETS.

               Do přílohy I se také doplňují další základní kritéria týkající se rezervy tržní stability, dozoru nad trhem a příslušné spolupráce. Pokud jde o základní kritérium o zahrnutí činností v oblasti letectví, a protože je třeba zajistit, aby lety mezi EU a Švýcarskem byly odpovídajícím způsobem pokryty, budou lety z letišť ve Švýcarsku na letiště v EU osvobozeny prostřednictvím právních předpisů v přenesené pravomoci tak, aby se ode dne vstupu dohody o propojení v platnost unijní ETS vztahoval pouze na lety z EHP směřující na letiště ve Švýcarsku, zatímco švýcarský ETS se bude od vstupu dohody o propojení v platnost vztahovat pouze na lety ze Švýcarska do EHP. Vymahatelnost mezi oběma systémy je vyjasněna pomocí nového kritéria týkajícího se vyřazování povolenek leteckých dopravců.

               EU i Švýcarsko posílí své systémy pro příští obchodovací období po roce 2020. Právní předpisy EU na období 2021–2030 již vstoupily v platnost, ale ve Švýcarsku legislativní proces pro období po roce 2020 stále probíhá. Relevantní změny unijního ETS pro období 2021 až 2030 jsou zohledněny v některých navrhovaných změnách přílohy I. K zajištění trvalé slučitelnosti unijního ETS a švýcarského ETS v období 2021 až 2030 byl do části A přílohy I vložen obecnější úvod ohledně stacionárních zařízení. V tomto úvodu se navrhuje revize základních kritérií způsobem, který by zachoval minimálně integritu příslušných domácích závazků stran ohledně snížení emisí a integritu a řádné fungování jejich trhů s uhlíkem, ale zároveň by zabránil úniku uhlíku či narušování hospodářské soutěže mezi oběma propojenými systémy. Slučitelnost systémů upevňují i změny základních kritérií týkajících se stropu, používání mezinárodních kreditů a úrovně bezplatného přidělování povolenek ve švýcarském systému ETS.

               Změna části C přílohy I týkající se registrů vyjasňuje, že emise za rok 2020 mohou být pokryty pouze povolenkami vydanými v období 2013–2020. Další změnou se vyžaduje odklad po dobu nejméně 24 hodin mezi zahájením a provedením převodu povolenek z jednoho účtu na druhý.

               S ohledem na úlohu švýcarských orgánů při provádění dražeb (příloha I část D) na švýcarském trhu se zdá být vhodné, aby orgány s funkcemi dohledu nad trhem byly informovány o tom, jaká se použije metodika pro odchylku dražební zúčtovací ceny od příslušné ceny povolenek na sekundárním trhu, aby byla zajištěna integrita dražeb.

               Tam, kde je to vhodné, je objasněno, že odkazy na právní předpisy jsou odkazy na ty právní předpisy, které byly platné v den vstupu této dohody v platnost.

               Příloha II obsahuje úvodní text, který objasňuje, že propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS bude od května 2020 zahájeno prozatímně, než bude realizováno stálé propojení registrů.

               2.3.Zamýšlený akt smíšeného výboru

               Smíšený výbor má na svém druhém zasedání, které se má konat v prosinci 2019, přijmout rozhodnutí podle čl. 13 odst. 2 dohody o propojení, ve kterém budou změněny přílohy I a II dohody (dále jen „zamýšlený akt“ ).

               Účelem zamýšleného aktu je změnit přílohy I a II dohody o propojení s cílem uvést je do souladu se stávajícími právními předpisy v EU
                  1
                a ve Švýcarsku. Pozměňující příloha I zajistí nezbytnou kompatibilitu obou systémů obchodování s emisemi, jak stanoví článek 25 směrnice 2003/87/ES, a pro každé základní kritérium zavede správné odkazy na právní předpisy. Pozměňující příloha II stanoví dočasné a přechodné řešení pro propojení registrů obou systémů, než bude realizováno stálé propojení registrů.

               Zamýšlený akt se stane závazným pro smluvní strany v souladu s článkem 2 dohody, který stanoví: „Systémy obou stran pro obchodování s emisemi […] musí splňovat alespoň základní kritéria stanovená v příloze I.“

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Rozhodnutí Rady založené na tomto návrhu Komise určuje postoj Evropské unie ohledně rozhodnutí, které má přijmout smíšený výbor za účelem změny příloh I a II dohody o propojení.

               Dohoda o propojení byla podepsána v roce 2017 a na straně EU nemohla zohlednit vývoj právních předpisů v Evropské unii, jako byl přezkum směrnice o unijním ETS na období po roce 2021, rezerva tržní stability a příslušné právní předpisy týkající se letectví. Švýcarsko přijalo příslušné právní předpisy, které činí oba systémy kompatibilními, až v březnu 2019, ale také zahrnuje letectví jako odvětví do systému pro obchodování s emisemi Švýcarska.

               Pokud by nebyly změněny přílohy I a II dohody o propojení, nebyla by zajištěna kompatibilita obou systémů, ani by nebylo možné stanovit propojení registrů mezi švýcarským ETS a unijním ETS.

               Rozvoj dobře fungujícího mezinárodního trhu s uhlíkem prostřednictvím propojování systémů obchodování s emisemi zdola je dlouhodobým cílem politiky EU a mezinárodního společenství, zejména jako prostředek směřující k dosažení klimatických cílů v rámci Pařížské dohody. Článek 25 směrnice o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (EU ETS) v této souvislosti umožňuje propojení unijního ETS s jinými systémy obchodování s emisemi za předpokladu, že jsou tyto systémy závazné, mají stanovený absolutní strop pro emise a jsou slučitelné, jako je tomu v případě švýcarského systému.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  2
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Smíšený výbor je orgán zřízený podle článku 12 dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů.

               Akt, který má smíšený výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt má právní účinky, protože se týká změn přílohy I a II dohody o propojení.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 191 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 191 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0202 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů za účelem změny přílohy I a II Dohody

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 191 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  3
                (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 23. listopadu 2017 v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/2240
                  4
               .

               (2)V souladu s článkem 13 dohody může smíšený výbor rozhodnout o změnách příloh dohody.

               (3)Smíšený výbor má na zasedání konaném dne xx xxxx 2019 přijmout rozhodnutí o změně příloh I a II dohody.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být ve smíšeném výboru jménem Unie zaujat, neboť přílohy budou pro Unii závazné.

               (5)Jakmile smíšený výbor změní přílohy I a II tak, aby byl zohledněn příslušný vývoj v oblasti právních předpisů, včetně příslušných švýcarských pravidel rozšiřujících švýcarský ETS o letectví, má se za to, že jsou splněny podmínky pro propojení stanovené v dohodě a že by si Unie proto měla vyměnit své listiny o ratifikaci, jak je stanoveno v článku 21 dohody,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postojem, který má být jménem Unie zaujat na druhém zasedání smíšeného výboru zřízeného dohodou mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, se za účelem změny přílohy I a II dohody podpoří přijetí změn přílohy I a II ze strany smíšeného výboru, které jsou stanoveny v dodatku návrhu rozhodnutí smíšeného výboru, který je přiložen k tomuto rozhodnutí.

               Drobné změny přílohy mohou zástupci Unie ve smíšeném výboru odsouhlasit bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Toto rozhodnutí se vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2392 ze dne 13. prosince 2017, kterým se mění směrnice 2003/87/ES, aby nadále platila stávající omezení rozsahu činností v oblasti letectví a aby se připravilo provádění celosvětového tržního opatření od roku 2021, Úř. věst. L 350, 29.12.2017; rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1814 ze dne 6. října 2015 o vytvoření a uplatňování rezervy tržní stability pro systém Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a o změně směrnice 2003/87/ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 264, 9.10.2015; směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/410 ze dne 14. března 2018, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem posílení nákladově efektivních způsobů snižování emisí a investic do nízkouhlíkových technologií a rozhodnutí (EU) 2015/1814 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 76, 19.3.2018.

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (3)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 3.

                     (4)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.9.2019
            COM(2019) 427 final
            PŘÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů za účelem změny přílohy I a II Dohody

                  ROZHODNUTÍ č. 2/2019 SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO PODLE DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O PROPOJENÍ JEJICH SYSTÉMŮ OBCHODOVÁNÍ S EMISEMI SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ
                  ze dne...,
                  kterým se mění příloha I a II Dohody Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů

               Smíšený výbor,

               s ohledem na dohodu mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  1
                (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 13 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Články 11 až 13 dohody byly od podpisu dne 23. listopadu 2017 prováděny prozatímně.

               (2)V souladu s čl. 13 odst. 2 dohody může smíšený výbor měnit přílohy dohody.

               (3)Dodatek obsahuje změny přílohy I a II dohody, které aktualizují příslušné aspekty původních příloh, které byly dohodnuty v roce 2015. Rovněž stanoví prozatímní řešení s cílem zprovoznit propojení mezi unijním systémem ETS a švýcarským ETS.

               (4)V souladu s přílohou I částí B by Evropská unie měla vyjmout z oblasti působnosti EU ETS lety z letišť ve Švýcarsku v souladu s článkem 25a směrnice 2003/87/ES ve znění směrnice (EU) 2018/410 (dále jen „směrnice o ETS“). Tím není dotčeno pokrytí provozovatelů letadel systémem EU ETS, které je založeno na příloze I směrnice o ETS, která uvádí, že kategorie činností, na něž se směrnice vztahuje, zahrnuje všechny lety, které přilétají na letiště umístěné na území členského státu, nebo které z tohoto letiště odlétají.

               (5)Příloha I dohody bude přezkoumána v souladu s čl. 13 odst. 7 dohody, aby se pro období od roku 2021 zachovala současná kompatibilita unijního ETS a švýcarského ETS. Smíšený výbor zajistí, aby revize přílohy I dohody přinejmenším zachovala integritu příslušných vlastních závazků Unie a Švýcarska v oblasti snižování emisí a integritu a řádné fungování jejich trhů s uhlíkem. Úniku uhlíku a narušení hospodářské soutěže mezi propojenými systémy bude zabráněno,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha I a II dohody se nahrazuje dodatkem tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vstupu dohody v platnost.

               V Curychu dne XX 2019.

               Za smíšený výbor

                        státní tajemnice pro Evropskou unii

                        předseda

                        státní tajemnice pro Švýcarsko

                        Maja-Alexandra Dittel

                        Marc Chardonnens

                        Caroline Baumann

               DODATEK

               PŘÍLOHA I dohody o propojení

               ZÁKLADNÍ KRITÉRIA

               A. Základní kritéria pro stacionární zařízení

               Jak navrhla švýcarská vláda, bude tento oddíl přezkoumán v souladu s čl. 13 odst. 7 této dohody, aby se pro nové obchodovací období 2021–2030 zachovala současná kompatibilita unijního ETS a švýcarského ETS. Smíšený výbor zajistí, aby revize tohoto oddílu přinejmenším zachovala integritu příslušných vlastních závazků stran v oblasti snižování emisí a integritu a řádné fungování jejich trhů s uhlíkem. Zabrání se úniku uhlíku a narušení hospodářské soutěže mezi propojenými systémy.

                        Základní kritéria

                        V rámci unijního ETS

                        V rámci švýcarského ETS

                        1

                        Povinný charakter účasti v ETS

                        Účast v ETS je povinná pro zařízení provádějící činnosti a vypouštějící skleníkové plyny uvedené níže.

                        Účast v ETS je povinná pro zařízení provádějící činnosti a vypouštějící skleníkové plyny uvedené níže.

                        2

                        ETS zahrnuje alespoň činnosti uvedené v:

                        -příloze I směrnice 2003/87/ES,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -ustanovení čl. 40 odst. 1

                        -příloze 6 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        3

                        ETS zahrnuje alespoň skleníkové plyny uvedené v:

                        -příloze II směrnice 2003/87/ES,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -čl. 1 odst. 1 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        4

                        Pro ETS je stanoven strop, který je alespoň stejně přísný, jako je strop stanovený v:

                        -článku 9 a článku 9 a směrnice 2003/87/ES,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Lineární redukční koeficient ve výši 1,74 % ročně se od roku 2021 zvýší na 2,2 % ročně a použije se pro všechny odvětvové předpisy, ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost.

                                 -čl. 18 odst. 1 a 2 zákona o CO2

                                 -čl. 45 odst. 1 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Lineární redukční koeficient činí 1,74 % ročně až do roku 2020.

                        5

                        Mechanismus tržní stability

                        V roce 2015 zavedla EU rezervu tržní stability (rozhodnutí (EU) 2015/1814), jejíž fungování posílila revize systému ETS v roce 2018 (směrnice (EU) 2018/410).

                        -čl. 19 odst. 5 zákona o CO2

                        -článku 48 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Podle švýcarských právních předpisů je možné snížit objem dražeb, pokud z ekonomických důvodů dojde k významnému zvýšení počtu povolenek na trhu.

                        Strany spolupracují na tom, aby vyvinuly vhodný příspěvek ke stabilitě trhu.

                        6

                        Úroveň dohledu nad trhem souvisejícím s ETS je alespoň stejně přísná, jako je úroveň stanovená v:

                        -směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU (MIFID II)

                        -nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (MIFIR)

                        -nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (MAR)

                        -směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU ze dne 16. dubna 2014 o trestních sankcích za zneužívání trhu (směrnice o zneužívání trhu) (CS-MAD)

                        -směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (AMLD)

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -spolkovém zákoně o švýcarském úřadu pro dohled nad finančním trhem ze dne 22. června 2007

                        -spolkovém zákoně o infrastrukturách finančního trhu a chování na trhu při obchodování s cennými papíry a deriváty ze dne 19. června 2015

                        -spolkovém zákoně o finančních institucích ze dne 15. června 2018

                        -spolkovém zákoně o boji proti praní peněz a financování terorismu ze dne 10. října 1997

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Nařízení o švýcarském finančním trhu nedefinuje právní povahu emisních povolenek. Emisní povolenky zejména nejsou v zákoně o infrastruktuře finančního trhu považovány za cenné papíry, a proto nejsou obchodovatelné v regulovaných obchodních systémech. Vzhledem k tomu, že emisní povolenky nejsou považovány za cenné papíry, se švýcarské nařízení o cenných papírech nevztahuje na obchodování s emisními povolenkami v rámci mimoburzovních transakcí („OTC“) na sekundárních trzích.

                        Podle zákona o infrastruktuře finančního trhu jsou za cenné papíry považovány derivátové smlouvy. Mezi ně patří i deriváty, které mají emisní povolenky jako svůj podkladový nástroj. Na deriváty na emisní povolenky mimoburzovně obchodované mezi nefinančními i finančními smluvními stranami se vztahují ustanovení zákona o infrastruktuře finančního trhu.

                        7

                        Spolupráce v oblasti dozoru nad trhem

                        Strany stanoví vhodná ujednání o spolupráci v oblasti dozoru nad trhem. Tato ujednání o spolupráci se týkají výměny informací a vymáhání povinností vyplývajících z jejich příslušného režimu dozoru nad trhem. Strany informují smíšený výbor o veškerých takových ujednáních.

                        8

                        Kvalitativní omezení pro mezinárodní kredity jsou alespoň stejně přísná jako ta stanovená v:

                        -článcích 11a a 11b směrnice 2003/87/ES

                        -nařízení Komise (EU) č. 550/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES stanoví některá omezení pro použití mezinárodních kreditů z projektů zahrnujících průmyslové plyny

                        -článku 58 nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -článku 5 a článku 6 zákona o CO2

                        -článku 4 a čl. 4a odst. 1 a příloze 2 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        9

                        Kvantitativní omezení pro mezinárodní kredity jsou alespoň stejně přísná jako ta stanovená v:

                        -článku 11a směrnice 2003/87/ES

                        -nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011

                        -nařízení Komise (EU) č. 1123/2013 ze dne 8. listopadu 2013 o stanovení nároků na mezinárodní kredity podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        V právních předpisech EU se od roku 2021 nepředpokládají žádné nároky na využívání mezinárodních kreditů.

                        -čl. 16 odst. 2 zákona o CO2

                        -článku 55b nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Tato ustanovení stanoví využívání mezinárodních kreditů pouze do roku 2020.

                        10

                        Bezplatné přidělení povolenek se vypočítá na základě referenčních hodnot a faktorů úpravy. Pro nové účastníky na trhu se vyčlení maximálně pět procent z množství povolenek za období od roku 2013 do roku 2020. Povolenky, které nejsou přiděleny bezplatně, se vydraží nebo se prohlásí za neplatné. Za tímto účelem musí ETS vyhovovat alespoň:

                        -článkům 10, 10a, 10b a 10c směrnice 2003/87/ES

                        -rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných emisních povolenek platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        -výpočtům pro určení meziodvětvového opravného faktoru v unijním ETS pro období 2013 až 2020

                        – seznamu týkajícímu se úniku uhlíku pro rok 2014

                        – nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/331, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných emisních povolenek platná v celé Unii podle článku 10a směrnice 2003/87/ES

                        – rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci, týkající se stanovení odvětví a pododvětví, která se považují za ohrožená únikem uhlíku, na období 2021 až 2030 (C (2019) 708; Úř. věst. L 120, 8.5.2019, s. 20)

                        – veškerým meziodvětvovým opravným faktorům v EU ETS v období 2021–2025 nebo 2026–2030

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -čl. 18 odst. 3 a čl. 19 odst. 2 až 6 zákona o CO2

                        -čl. 45 odst. 2, článkům 46, 46a, 46b, 46c a 48 a příloze 9 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Bezplatně přidělené povolenky nepřekračují množství povolenek přidělených zařízením v rámci EU ETS.

                        11

                        ETS stanoví sankce za stejných okolností a ve stejném rozsahu jako stanoví:

                        -článek 16 směrnice 2003/87/ES,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -článek 21 zákona o CO2

                        -článek 56 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        12

                        Monitorování a vykazování v ETS je alespoň stejně přísné jako v:

                        -článku 14 a příloze IV směrnice 2003/87/ES

                        -nařízení Komise (EU) č. 601/2012 ze dne 21. června 2012 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        -prováděcím nařízení Komise (EU) 2018/2066 ze dne 19. prosince 2018 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a o změně nařízení Komise (EU) č. 601/2012,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -článku 20 zákona o CO2

                        -článcích 50 až 53 a přílohách 16 a 17 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        13

                        Ověřování a akreditace v ETS je alespoň stejně přísné jako v:

                        -článku 15 a příloze V směrnice 2003/87/ES

                        -nařízení Komise (EU) č. 600/2012 ze dne 21. června 2012 o ověřování výkazů emisí skleníkových plynů a výkazů tunokilometrů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        -prováděcím nařízení Komise (EU) 2018/2067 ze dne 19. prosince 2018 o ověřování údajů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -článcích 51 až 54 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

               B. Základní kritéria pro leteckou dopravu

                        Základní kritéria

                        Pro EU

                        Pro Švýcarsko

                        1

                        Povinný charakter účasti v ETS

                        Účast v ETS je povinná pro letecké činnosti v souladu s níže uvedenými kritérii.

                        Účast v ETS je povinná pro letecké činnosti v souladu s níže uvedenými kritérii.

                        2

                        Pokrytí leteckých činností a skleníkových plynů a rozdělení letů a jejich příslušných emisí podle zásady vzlétajícího letu, jak je stanoveno v:

                        -směrnici 2003/87/ES ve znění nařízení (EU) 2017/2392, která stanoví dočasnou výjimku pro nucený výkon, pokud jde o lety do zemí a ze zemí, se kterými nebylo dosaženo dohody podle článku 25

                        -článcích 17, 29, 35 a 56 a příloze VII nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Od 1. ledna 2020 jsou lety z letiště nacházejícího se v Evropském hospodářském prostoru („EHP“) na letiště, která se nacházejí na území Švýcarska, pokryty, zatímco lety z letišť nacházejících se na území Švýcarska na letiště nacházející se v Evropském hospodářském prostoru („EHP“) jsou podle článku 25a směrnice 2003/87/ES od 1. ledna 2020 z EU ETS vyloučeny.

                        1.   Rozsah pokrytí

                        Lety, které přilétají na letiště nacházející se na území Švýcarska nebo které z takového letiště odlétají, s výjimkou letů, které odlétají z letišť nacházejících se v EHP.

                        Ve švýcarském ETS mohou platit veškeré dočasné výjimky týkající se rozsahu ETS, jako například výjimky ve smyslu článku 28a směrnice 2003/87/ES, a to v souladu s výjimkami zavedenými v unijním ETS. V případě leteckých činností jsou do systému zahrnuty pouze emise CO2.

                        2.   Omezení pokrytí

                        Obecné pokrytí uvedené v bodě 1 nezahrnuje:

                                 1.

                                 lety vykonávané výhradně za účelem přepravy vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a ministrů během jejich služebních cest, pokud je tato skutečnost doložena příslušným označením statusu na letovém plánu;

                                 2.

                                 vojenské lety a lety celních a policejních orgánů;

                                 3.

                                 pátrací a záchranné lety, lety pro účely hašení požárů, humanitární lety a lety záchranné lékařské služby;

                                 4.

                                 lety vykonávané výlučně podle pravidel letu za viditelnosti podle přílohy 2 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví ze dne 7. prosince 1944;

                                 5.

                                 lety končící na letišti, ze kterého letadlo vzlétlo, během nichž nedošlo k plánovanému mezipřistání;

                                 6.

                                 cvičné lety vykonávané výlučně za účelem získání nebo zachování licence nebo získání kvalifikace v případě letové posádky v kabině pilota, pokud je tato skutečnost doložena příslušnou poznámkou v letovém plánu a za předpokladu, že let neslouží k přepravě cestujících nebo nákladu ani k přemístění nebo dopravení letadla;

                                 7.

                                 lety vykonávané výlučně za účelem vědeckého výzkumu;

                                 8.

                                 lety vykonávané výlučně za účelem kontroly, testování či udělování osvědčení pro letadla nebo vybavení, a to leteckého i pozemního;

                                 9.

                                 lety vykonávané letadly o certifikované maximální vzletové hmotnosti nižší než 5 700 kilogramů;

                                 10.

                                 lety komerčních provozovatelů letadel, jejichž celkové roční emise jsou na letech zahrnutých do švýcarského ETS nižší než 10 000 tun za rok nebo jejichž počet letů za období tří po sobě jdoucích čtyřměsíčních období je v rámci působnosti švýcarského ETS nižší než 243 letů, nejsou-li provozovatelé pokryti unijním ETS;

                                 11.

                                 lety nekomerčních provozovatelů letadel zahrnuté do švýcarského ETS, jejichž celkové roční emise jsou nižší než 1 000 tun za rok v souladu s příslušnou výjimkou uplatněnou v rámci unijního ETS, nejsou-li provozovatelé pokryti unijním ETS.

                                 To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v

                                 -článku 16a zákona o CO2

                                 -článku 46d, čl. 55 odst. 2 a příloze 13 nařízení o CO2

                                 ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        3

                        Výměna příslušných údajů týkajících se uplatňování omezení pokrytí leteckých činností

                        Obě strany spolupracují, pokud jde o uplatňování omezení pokrytí ve švýcarském ETS a v unijním ETS pro komerční a nekomerční provozovatele v souladu s touto přílohou. Obě strany zejména zajistí včasný převod veškerých příslušných údajů, aby umožnily správnou identifikaci letů a provozovatelů letadel, kteří jsou pokryti švýcarským ETS unijním ETS.

                        4

                        Strop (celkové množství povolenek, které mají být přiděleny provozovatelům letadel)

                        Směrnice 2003/87/ES původně přidělila povolenky takto:

                        -15 % se vydraží,

                        -3 % se vyčlení do zvláštní rezervy,

                        -82 % se přidělí bezplatně (článek 3c).

                        Tyto příděly byly pozměněny nařízením (EU) č. 421/2014, které omezilo přidělování bezplatných povolenek úměrně ke snížení počtu vyřazených povolenek (čl. 28a odst. 2). Nařízení (EU) 2017/2392 tento přístup prodloužilo do roku 2023 a od 1. ledna 2021 stanoví použití lineárního redukčního koeficientu ve výši 2,2 %.

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Strop musí odrážet podobnou míru přísnosti jako strop v unijním ETS, zejména pokud jde o omezení úrovně procentního podílu mezi lety a obchodovacími obdobími.  Povolenky v rámci stropu se přidělí následovně:

                        -15 % se vydraží,

                        -3 % se vyčlení do zvláštní rezervy,

                        -82 % se přidělí bezplatně.

                        Toto rozdělení může být přezkoumáno v souladu s články 6 a 7 této dohody.

                        Do roku 2020 se množství povolenek v rámci stropu vypočítá zdola na základě povolenek, které mají být v souladu s výše uvedeným rozdělením v rámci stropu přiděleny zdarma. Jakékoliv dočasné výjimky týkající se rozsahu ETS by vyžadovaly odpovídající úměrné úpravy množství, která mají být přidělena.

                        Od roku 2021 se množství povolenek v rámci stropu určí podle stropu v roce 2020, přičemž se zohlední případné omezení procentní sazby v souladu s EU ETS.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v

                        -článku 18 zákona o CO2

                        -článku 46e a příloze 15 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        5

                        Přidělování povolenek pro letectví prostřednictvím dražby povolenek

                        -článek 3d směrnice 2003/87/ES

                        nařízení (EU) č. 421/2014 stanoví, že vydražené částky budou sníženy úměrně ke snížení počtu bezplatných povolenek (čl. 28a odst. 3). Nařízení (EU) 2017/2392 tento přístup prodloužilo do roku 2023.

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Švýcarské emisní povolenky určené k dražbě vydraží příslušný švýcarský orgán. Švýcarsko má nárok na příjmy z dražeb švýcarských povolenek.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v

                        -čl. 19a odst. 2 a 4 zákona o CO2

                        -článku 48 a příloze 15 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        6

                        Zvláštní rezerva pro určité provozovatele letadel

                        -článek 3f směrnice 2003/87/ES.

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Pro nové účastníky na trhu a pro rychle rostoucí účastníky jsou vyčleněny povolenky do zvláštní rezervy, s výjimkou toho, že vzhledem k tomu, že referenčním rokem pro získání údajů pro švýcarské letecké činnosti je rok 2018, Švýcarsko nebude mít do roku 2020 zvláštní rezervu.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -čl. 18 odst. 3 zákona o CO2

                        -čl. 46e odst. 2 a příloze 15 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        7

                        Referenční hodnota pro bezplatné přidělení povolenek provozovatelům letadel

                        -článek 3e směrnice 2003/87/ES

                        Roční referenční hodnota je 0,000642186914222035 povolenek na tunokilometr.

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Referenční hodnota nesmí být vyšší než hodnota v EU ETS.

                        Do roku 2020 bude roční referenční hodnota 0,000642186914222035 povolenky na tunokilometr.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -čl. 46f odst. 1 a 2 a příloze 15 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        8

                        Bezplatné přidělení emisních povolenek provozovatelům letadel

                        -článek 3e směrnice 2003/87/ES

                        Úpravy týkající se vydávání povolenek úměrně k odpovídajícím povinnostem týkajícím se vykazování a vyřazování vyplývajícím ze skutečného pokrytí letů mezi EHP a Švýcarskem v rámci unijního ETS se provedou podle článku 25a směrnice 2003/87/ES.

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Počet povolenek na emise bezplatně přidělených provozovatelům letadel se vypočítá vynásobením vykázaných údajů o tunokilometrech nalétaných v referenčním roce použitelnou referenční hodnotou.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -čl. 19a odst. 3 a 4 zákona o CO2

                        -čl. 46f odst. 1 a 2 a příloze 15 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        9

                        Kvalitativní omezení pro mezinárodní kredity jsou alespoň stejně přísná jako ta stanovená v:

                        článcích 11a a 11b směrnice 2003/87/ES a v nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        -články 5 a 6 zákona o CO2

                        -článek 4 a čl. 4a odst. 1 a příloha 2 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        10

                        Kvantitativní omezení pro používání mezinárodních kreditů

                        článek 11a směrnice 2003/87/ES

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Je povoleno použít 1,5 % ověřených emisí do roku 2020.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -článku 55d nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        11

                        Získání údajů o tunokilometrech za referenční rok

                        článek 3e směrnice 2003/87/ES

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        Aniž je dotčeno další ustanovení, získání údajů o tunokilometrech se provede zároveň se získáním údajů o tunokilometrech z unijního ETS a za použití stejného přístupu.

                        Do roku 2020 a v souladu s nařízením o získávání údajů o tunokilometrech a přípravě monitorovacích plánů o vzdálenostech nalétaných letadly, ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost, je referenčním rokem pro získání údajů o švýcarských leteckých činnostech rok 2018.

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -čl. 19a odst. 3 a 4 zákona o CO2

                        -nařízení o získávání údajů o tunokilometrech a přípravě monitorovacích plánů o vzdálenostech nalétaných letadly

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        12

                        Monitorování a podávání zpráv

                        -článek 14 a příloha IV směrnice 2003/87/ES

                        -nařízení Komise (EU) č. 601/2012 ze dne 21. června 2012 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        -prováděcím nařízení Komise (EU) 2018/2066 ze dne 19. prosince 2018 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a o změně nařízení Komise (EU) č. 601/2012,

                        -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU), kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, pokud jde o opatření přijatá Mezinárodní organizací pro civilní letectví pro monitorování, vykazování a ověřování emisí z letectví pro účely provádění celosvětového tržního opatření (C(2019) 1644 final)

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        ustanovení týkající se monitorování a podávání zpráv musí odrážet stejnou míru přísnosti jako v unijním ETS

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -článku 20 zákona o CO2

                        -článcích 50 až 52 a přílohách 16 a 17 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        13

                        Ověřování a akreditace

                        -článek 15 a příloha V směrnice 2003/87/ES

                        -nařízení Komise (EU) č. 600/2012 ze dne 21. června 2012 o ověřování výkazů emisí skleníkových plynů a výkazů tunokilometrů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        -prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/2067 ze dne 19. prosince 2018 o ověřování údajů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        ustanovení týkající se ověřování a akreditace musí odrážet stejnou míru přísnosti jako v unijním ETS

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -čl. 52 odst. 4 a 5 a

                        -příloze 18 nařízení o CO2,

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        14

                        Správa

                        Použijí se kritéria stanovená v článku 18a směrnice 2003/87/ES. Za tímto účelem a podle článku 25a směrnice 2003/87/ES je Švýcarsko považováno za členský stát správy, pokud jde o přidělení správy provozovatelů letadel Švýcarsku a členským státům EU (EHP).

                        Podle článku 25a směrnice 2003/87/ES jsou příslušné orgány členských států odpovědné za veškeré úkoly související se správou provozovatelů letadel, kteří jim byli přiděleni, včetně úkolů souvisejících se švýcarským ETS (např. přijímání výkazů ověřených emisí pokrývajících letecké činnosti EU a Švýcarska, přidělování, vydávání a převod povolenek, dodržování a donucování atd.).

                        Evropská komise se s příslušnými švýcarskými orgány dvoustranně dohodne na předávání příslušné dokumentace a informací.

                        Evropská komise zejména zajistí, aby byl objem bezplatných povolenek EU převeden na provozovatele letadel spravované Švýcarskem.

                        V případě dvoustranné dohody týkající se správy letů provozovaných v souvislosti s euroletištěm Basel-Mulhouse-Freiburg, která si nevyžaduje žádnou změnu směrnice 2003/87/EU, Evropská komise případně usnadní provádění dohody za předpokladu, že to nepovede ke dvojímu započtení.

                        V souladu s nařízením o CO2 ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost je Švýcarsko odpovědné za správu provozovatelů letadel:

                        -s platnou provozní licencí udělenou Švýcarskem, nebo

                        -s největšími odhadovanými emisemi způsobenými letectvím ve Švýcarsku v rámci propojených ETS.

                        Příslušné švýcarské orgány jsou odpovědné za veškeré úkoly související se správou provozovatelů letadel, kteří byli přiděleni Švýcarsku, včetně úkolů souvisejících s unijním ETS (např. přijímání výkazů ověřených emisí pokrývajících letecké činnosti EU a Švýcarska, přidělování, vydávání a převod povolenek, dodržování a donucování atd.).

                        Příslušné švýcarské orgány se s Evropskou komisí oboustranně dohodnou na předávání příslušné dokumentace a informací.

                        Příslušné švýcarské orgány zejména převedou objem bezplatných švýcarských povolenek na provozovatele letadel spravované členskými státy EU (EHP).

                        To je stanoveno v příslušných švýcarských právních předpisech, v zákoně o CO2  a v nařízení o CO2 , jak je uvedeno v:

                        -čl. 39 odst. 1a zákona o CO2

                        -článku 46d a příloze 14 nařízení o CO2

                        ve znění platném ke dni vstupu této dohody v platnost

                        15

                        Vyřazení povolenek

                        Příslušné orgány členských států při posuzování, jak provozovatelé letadel dodržují požadavky, prováděném na základě množství vyřazených povolenek nejprve zohlední emise pokryté švýcarským ETS a zbývající množství vyřazených povolenek započtou vůči povolenkám pokrytým unijním ETS.

                        Příslušné švýcarské orgány při posuzování, jak provozovatelé letadel dodržují požadavky, prováděném na základě množství vyřazených povolenek nejprve zohlední emise pokryté unijním ETS a zbývající množství vyřazených povolenek započtou vůči povolenkám pokrytým švýcarským ETS.

                        16

                        Prosazování práva

                        Strany vymáhají ustanovení svých příslušných ETS ve vztahu k provozovatelům letadel, kteří neplní své povinnosti v rámci příslušných ETS, bez ohledu na to, zda je provozovatel spravován příslušným orgánem EU (EHP) nebo Švýcarska, pokud vymáhání ze strany orgánu spravujícího daného provozovatele vyžaduje další opatření.

                        17

                        Správní přidělování provozovatelů letadel

                        Podle článku 25a směrnice 2003/87/ES seznam provozovatelů letadel zveřejňovaný Evropskou komisí v souladu s čl. 18a odst. 3 směrnice 2003/87/ES upřesní spravující stát, včetně Švýcarska, pro každého provozovatele letadel.

                        Provozovatelé letadel, kteří jsou Švýcarsku poprvé přiděleni po vstupu této dohody v platnost, jsou spravováni Švýcarskem po 30. dubnu roku přidělení a před 1. srpnem roku přidělení.

                        Obě strany spolupracují při sdílení příslušné dokumentace a informací.

                        Přidělení provozovatele letadel neovlivní pokrytí daného provozovatele letadel příslušným ETS (tj. provozovatel pokrytý unijním ETS, který je spravován příslušným švýcarským orgánem, má kromě svého pokrytí švýcarským ETS stejnou míru povinností v rámci unijního ETS a naopak).

                        18

                        Způsoby provádění

                        Veškeré další způsoby potřebné pro organizaci práce a pro spolupráci s držiteli účtů z řad letecké dopravy v rámci jednoho správního místa po podpisu dohody vypracuje a přijme smíšený výbor v souladu s články 12, 13 a 22 této dohody. Začnou se uplatňovat současně s touto dohodou.

                        19

                        Pomoc ze strany organizace Eurocontrol

                        Pro účely části této dohody týkající se letectví Evropská komise zahrne Švýcarsko do mandátu uděleného organizaci Eurocontrol v souvislosti s unijním ETS.

               C. Základní kritéria pro registry

               ETS každé strany musí zahrnovat registr a protokol transakcí, které musí splňovat následující základní kritéria, pokud jde o bezpečnostní mechanismy a postupy a o otevírání a správu účtů.

               Základní kritéria týkající se bezpečnostních mechanismů a postupů:

               Registry a protokoly transakcí musí chránit důvěrnost, integritu, dostupnost a pravost údajů uložených v systému. Za tímto účelem strany uplatní následující bezpečnostní mechanismy:

                        Základní kritéria

                        Pro přístup k účtům se pro všechny uživatele přistupující k účtu vyžaduje dvouúrovňový ověřovací mechanismus.

                        Pro zahájení i schválení transakce se vyžaduje mechanismus pro podpis transakce. Potvrzující kód se uživatelům zašle mimo pásmo.

                        Jakákoliv z následujících operací musí být zahájena jednou osobou a potvrzena jinou osobou (zásada čtyř očí):

                        -veškeré operace uskutečněné správcem, ledaže se použijí odůvodněné výjimky definované v technických normách pro propojování,

                        -veškeré převody jednotek, ledaže jsou odůvodněny alternativním opatřením poskytujícím stejnou úroveň bezpečnosti.

                        Musí být zaveden systém oznámení, která uživatele upozorní, kdy jsou prováděny operace zahrnující jejich účty a jimi držené povolenky.

                        Mezi zahájením převodu a jeho provedením je odklad po dobu nejméně 24 hodin, aby všichni uživatelé mohli obdržet informace a zastavit jakékoliv podezřelé nelegitimní převody.

                        Švýcarský správce a ústřední správce Unie podniknou kroky k informování uživatelů o jejich odpovědnosti ve vztahu k bezpečnosti jejich systémů (PC, síť, …) a k nakládání s údaji / úkony na internetu.

                        Pokud jde o povolenky, emise pro rok 2020 mohou být pokryty pouze povolenkami vydanými v období 2013–2020.

               Základní kritéria týkající se otevírání a správy účtů:

                        Základní kritéria

                        Otevření účtu provozovatele / vkladního účtu provozovatele:

                        Žádost provozovatele nebo příslušného orgánu týkající se otevření účtu provozovatele / vkladního účtu provozovatele musí být zaslána vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska Spolkový úřad pro životní prostředí, FOEN). Žádost musí obsahovat dostatečné informace, aby bylo možné identifikovat zařízení ETS a příslušnou totožnost zařízení.

                        Otevření účtu provozovatele letadel / vkladního účtu provozovatele letadel:

                        Každý provozovatel letadel zahrnutý do švýcarského nebo unijního ETS musí mít jeden účet provozovatele letadel / vkladní účet provozovatele letadel. V případě provozovatelů letadel spravovaných švýcarským příslušným orgánem je tento účet veden ve švýcarském registru. Žádost provozovatele letadel nebo zmocněného zástupce provozovatele letadel musí být zaslána vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska FOEN) do 30 pracovních dnů od schválení monitorovacího plánu provozovatele nebo od jeho převodu z členského státu EU (EHP) na švýcarské orgány. Žádost musí obsahovat jedinečný kód (kódy) letadla, které je provozováno žadatelem a které spadá do švýcarského nebo unijního ETS.

                        Otevření osobního účtu / osobního vkladního účtu:

                        Žádost o otevření osobního účtu nebo osobního vkladního účtu musí být zaslána vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska FOEN). Musí obsahovat dostatečné informace, aby bylo možné identifikovat držitele účtu / žadatele, a to alespoň:

                        -v případě fyzické osoby: doklad totožnosti a kontaktní údaje

                        -v případě právnické osoby:

                        –kopii výpisu z obchodního rejstříku NEBO

                        –listin, kterými se zřizuje právnická osoba, a dokumentu prokazujícího registraci právnické osoby

                        -rejstřík trestů fyzické osob nebo v případě právnických osob jejich ředitelů

                        Zmocnění zástupci / Zástupci účtu:

                        Každý účet musí mít alespoň jednoho zmocněného zástupce / zástupce účtu, který je jmenován potenciálním držitelem účtu. Zmocnění zástupci / zástupci účtu provádí transakce a jiné postupy jménem držitele účtu. Při jmenování zmocněného zástupce / zástupce účtu musí být předány tyto informace týkající se zmocněného zástupce / zástupce účtu:

                        -jméno a kontaktní údaje

                        -doklad dokládající totožnost

                        -záznamy v rejstřících trestů

                        Kontrola dokladů:

                        Kopie dokladů předložených jako důkaz pro otevření osobního účtu / osobního vkladního účtu nebo pro jmenování zmocněného zástupce / zástupce účtu musí být ověřené jako věrné kopie. V případě dokumentů vystavených mimo stát, který kopii požaduje, musí být kopie rovněž legalizována. Datum ověření a případně legalizace nesmí být starší než tři měsíce před datem žádosti.

                        Odmítnutí otevřít nebo aktualizovat účet nebo jmenovat zmocněného zástupce / zástupce účtu:

                        Vnitrostátní správce (v případě Švýcarska FOEN) může odmítnout otevření nebo aktualizaci účtu nebo jmenování zmocněného zástupce / zástupce účtu za předpokladu, že odmítnutí je přiměřené a opodstatněné. Odmítnutí musí být zdůvodněno alespoň na základě jednoho z těchto důvodů:

                        -předložené informace a dokumenty jsou neúplné, zastaralé nebo jinak nepřesné nebo nepravdivé;

                        -potenciální zástupce je vyšetřován nebo v předchozích pěti letech byl odsouzen za podvod týkající se povolenek nebo kjótských jednotek, za praní peněz, financování terorismu nebo za jiné závažné trestné činy, pro které může účet sloužit jako nástroj;

                        -důvody uvedené ve vnitrostátním právu nebo v právu Unie.

                        Pravidelný přezkum informací o účtu:

                        Držitelé účtů musí vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska FOEN) okamžitě oznámit jakékoliv změny týkající se účtu nebo údajů o uživateli, podložené informacemi požadovanými vnitrostátním správcem, který je odpovědný za včasné schválení aktualizace informací.

                        Alespoň jednou za tři roky vnitrostátní správce přezkoumá, zda jsou informace týkající se účtu stále úplné, aktuální, přesné a pravdivé, a požaduje, aby držitel účtu oznámil veškeré případné změny.

                        Pozastavení přístupu k účtu:

                        Pokud jsou porušena ustanovení článku 3 této dohody týkající se registrů nebo probíhá vyšetřování týkající se možného porušení těchto ustanovení, může být přístup k účtu pozastaven.

                        Důvěrnost a zveřejňování informací:

                        Informace, zejména informace o držení veškerých účtů, o veškerých transakcích, o jedinečném identifikačním kódu jednotek u povolenek a o jedinečné numerické hodnotě pořadového čísla jednotek u kjótských jednotek držených nebo ovlivněných transakcí, které jsou drženy v EUTL nebo v SSTL, v registru Unie, ve švýcarském registru nebo jakémkoliv jiném registru Kjótského protokolu, se považují za důvěrné.

                        Tyto důvěrné informace mohou být poskytnuty příslušným veřejným subjektům na jejich žádost, pokud tyto žádosti sledují oprávněný cíl a pokud jsou odůvodněné, nezbytné a přiměřené (pro účely vyšetřování, zjišťování a stíhání, správu daní, vymáhání, provádění auditů a finančního dohledu za účelem zamezení a boje proti podvodům, a dále pro účely vyšetřování praní peněz, financování terorismu nebo jiných závažných trestných činů, manipulace s trhem nebo jiných porušení práva Unie nebo vnitrostátního práva členského státu EHP nebo Švýcarska, a také za účelem zajištění řádného fungování unijního ETS a švýcarského ETS).

               D. Základní kritéria pro dražební platformy a dražební činnosti

               Subjekty provádějící dražby povolenek v rámci ETS stran musí splňovat následující základní kritéria a provádět dražby s ohledem na ně.

                        Základní kritéria

                        1

                        Výběr subjektu provádějícího dražbu se provede prostřednictvím procesu, který na základě právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů pro zadávání veřejných zakázek zajišťuje transparentnost, proporcionalitu, rovné zacházení, nediskriminaci a hospodářskou soutěž mezi různými potenciálními dražebními platformami.

                        2

                        Subjekt provádějící dražbu musí mít pro tuto činnost povolení a při provádění svých operací poskytuje nezbytné záruky; tyto záruky mimo jiné zahrnují opatření k určení a řízení potenciálních negativních důsledků jakéhokoli střetu zájmů, opatření k určení a řízení rizik, kterým je trh vystaven, transparentní a pevně stanovená pravidla a postupy zajišťující spravedlivou a řádnou dražbu a dostatečné finanční prostředky k usnadnění řádného fungování.

                        3

                        Přístup k dražbám je podmíněn splněním minimálních požadavků na přiměřené hloubkové kontroly zákazníků, aby se zajistilo, že účastníci nenarušují chod dražeb.

                        4

                        Proces dražby musí být předvídatelný, zejména pokud jde o načasování a sled dražeb a o předpokládaný objem povolenek, jež budou v dražbách nabízeny. Hlavní prvky dražební metody včetně rozvrhu, dat a odhadovaných objemů prodeje se zveřejní na internetové stránce subjektu uskutečňujícího dražbu, a to alespoň měsíc před zahájením dražeb. Veškeré významné úpravy se rovněž oznámí předem a co možná nejdříve.

                        5

                        Dražba povolenek musí být prováděna s cílem minimalizovat jakékoliv dopady na ETS každé ze stran. Subjekt odpovědný za dražbu musí zajistit, že dražební zúčtovací ceny se významně neodchylují od odpovídající ceny povolenek na sekundárním trhu během dražebního období, což je situace, která by naznačovala nedostatek v konání dražby. Metodika pro určení odchylky uvedené v předchozí větě by měla být oznámena příslušným orgánům vykonávajícím funkce dohledu nad trhem.

                        6

                        Veškeré nedůvěrné informace související s dražbami včetně veškerých právních předpisů, pokynů a formulářů se otevřeným a transparentním způsobem zveřejňují. Výsledky každé uspořádané dražby se zveřejňují, jakmile je to prakticky proveditelné, a zahrnují příslušné nedůvěrné informace. Zprávy o výsledcích dražeb se zveřejňují alespoň jednou ročně.

                        7

                        Dražba povolenek musí podléhat odpovídajícím pravidlům a postupům ke zmírnění rizik zneužívání trhu v rozporu s pravidly hospodářské soutěže, praní peněz a financování terorismu při dražbách. Tato pravidla a postupy nesmí být, pokud možno, méně přísné než pravidla a postupy, které se v rámci příslušných právních předpisů každé ze stran vztahují na finanční trhy. Subjekt uskutečňující dražbu především odpovídá za zavedení opatření, postupů a procesů zajišťujících integritu dražeb. Rovněž monitoruje chování účastníků trhu a v případě jednání, které je v rozporu s pravidly hospodářské soutěže, a v případě zneužití trhu, praní peněz nebo financování terorismu o tom informuje příslušné veřejné orgány.

                        8

                        Subjekt provádějící dražby a dražící povolenky musí podléhat odpovídajícímu dohledu příslušných orgánů. Určené příslušné orgány musí mít nezbytné právní pravomoci a technická opatření, aby mohly dohlížet na:

                        -organizaci a jednání provozovatelů dražebních platforem,

                        -organizaci a jednání profesionálních prostředníků jednajících jménem klientů,

                        -chování a transakce účastníků trhu, aby se tak zabránilo obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem;

                        -transakce účastníků trhu, aby se tak zabránilo praní peněz a financování terorismu.

                        Dohled nesmí být, pokud možno, méně přísný než dohled, který se v rámci příslušných právních předpisů každé ze stran uplatňuje nad finančními trhy.

               Švýcarsko v souladu s právními předpisy pro zadávání veřejných zakázek usiluje o využití soukromých subjektů pro dražbu svých povolenek.

               Dokud není s takovýmto subjektem uzavřena smlouva a pokud je počet povolenek určených v daném roce k dražbě pod pevně stanovenou prahovou hodnotou, může Švýcarsko použít stávající opatření týkající se dražeb, konkrétně dražeb provozovaných FOEN, a to za těchto podmínek:

                        1

                        Prahová hodnota je 1 000 000 povolenek včetně povolenek určených ke dražbě pro letecké činnosti.

                        2

                        Použijí se základní kritéria uvedená v bodech 1 až 8, s výjimkou kritérií 1 a 2, přičemž poslední věta kritéria 5 a kritérií 7 a 8 se v možné míře použijí pouze na FOEN. Základní kritéria podle bodu 3 platí spolu s následujícím ustanovením: pro všechny subjekty v EHP, které mají povolení k podávání nabídek při dražbách v Unii, musí být zaručeno povolení k podávání nabídek při dražbách švýcarských povolenek v rámci opatření pro provádění dražeb, která byla platná v době podepsání této dohody.

               Švýcarsko může pověřovat subjekty provádějící dražbu, které se nacházejí v EHP.

               PŘÍLOHA II dohody o propojení

               TECHNICKÉ NORMY PRO PROPOJOVÁNÍ

               Aby bylo možné zprovoznit propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS, zavede se do května 2020, nebo co nejdříve po tomto datu, prozatímní řešení. Strany spolupracují na tom, aby prozatímní propojení registrů co nejdříve nahradily trvalým propojením.

               Technické normy pro propojování stanoví:

                        -

                        -architekturu komunikačního spojení,

                        -zabezpečení přenosu dat,

                        -

                        -seznam funkcí (transakce, sesouhlasení …),

                        -

                        -definici internetových služeb,

                        -požadavky na evidenci údajů,

                        –

                        –provozní opatření (telefonická linka, podpora),

                        –

                        –plán pro aktivaci komunikace a testovací postup,

                        –

                        –postup pro ověřování bezpečnosti.

               Technické normy pro propojování stanoví, že správci přijmou veškerá přiměřená opatření k zajištění toho, že SSTL, EUTL a propojení jsou provozuschopné dvacet čtyři hodin denně sedm dní v týdnu a že přerušení provozu SSTL, EUTL a propojení jsou omezena na minimum.

               Technické normy pro propojování stanoví, že komunikace mezi SSTL a EUTL spočívá v zabezpečených výměnách vzkazů založených na následujících technologiích

                   (1)

               :

               –internetové služby používající protokol „Simple Object Access Protocol“ (SOAP) nebo rovnocenný protokol,

               –technické vybavení založené virtuální soukromé sítě (VPN),

               –XML (rozšířený značkovací jazyk, „Extensible Markup Language“),

               –digitální podpis a

               –protokoly pro synchronizaci systémového času.

               Technické normy pro propojování stanoví dodatečné bezpečnostní požadavky pro švýcarský registr, SSTL, registr Unie a EUTL a zdokumentuje je v „plánu pro řízení bezpečnosti“. Technické normy pro propojování konkrétně uvedou, že:

               –existuje-li podezření, že zabezpečení švýcarského registru, SSTL, registru Unie nebo EUTL bylo ohroženo, obě strany se neprodleně vzájemně informují a pozastaví propojení mezi SSTL a EUTL,

               –v případě narušení bezpečnosti se strany zavazují, že budou bezodkladně vzájemně sdílet informace. V rozsahu, v jakém jsou dostupné technické podrobnosti, správce švýcarského registru a ústřední správce Unie vzájemně sdílí zprávu popisující daný incident (datum, příčina, dopad, opravné prostředky), a to do 24 hodin od narušení bezpečnosti.

               Postup pro ověřování bezpečnosti stanovený v technických normách pro propojování musí být dokončen předtím, než je zřízeno komunikační spojení mezi SSTL a EUTL a když je nutná nová verze nebo vydání SSTL nebo EUTL.

               Technické normy pro propojování kromě prostředí produkce poskytnou také dvě testovací prostředí: prostředí pro testování vývojářů a prostředí schvalování.

               Strany prostřednictvím správce švýcarského registru a ústředního správce Unie poskytnou důkazy, že v posledních dvanácti měsících bylo provedeno nezávislé hodnocení zabezpečení jejich systémů v souladu s bezpečnostními požadavky stanovenými v technických normách pro propojování. V rámci veškerých nových vydání důležitého softwaru se provede ověřování bezpečnosti a zejména zkouška penetrace, a to v souladu s bezpečnostními požadavky stanovenými v technických normách pro propojování. Zkouška penetrace nesmí být prováděna vývojářem softwaru ani subdodavatelem vývojáře softwaru.

                  (1)

                Tyto technologie se v současné době používají pro navázání spojení mezi registrem Unie a mezinárodní evidencí transakcí, jakož i mezi švýcarským registrem a mezinárodním protokolem transakcí.

                     (1)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 3.