				|

		52013PC0641

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách /* COM/2013/0641 final - 2013/0314 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
1.1.        Obecné souvislosti,
odůvodnění a cíle návrhu
Index je měřítkem, obvykle ceny nebo množství,
stanovovaným čas od času na základě reprezentativního souboru výchozích údajů.
Pokud se určitý index použije jako referenční cena u finančního nástroje nebo
ve smlouvě, stává se z něj referenční hodnota. V současnosti existuje
široká řada nejrůznějších referenčních hodnot, jež pomocí rozličných metodik
stanovují různé subjekty, od veřejných subjektů po nezávislé poskytovatele
referenčních hodnot.
Na význam referenčních hodnot a na jejich
slabá místa upozornily dohody o finančním vyrovnání, jichž dosáhly některé
příslušné orgány s řadou bank v souvislosti s manipulací
s referenčními úrokovými sazbami LIBOR a EURIBOR. Příslušné orgány rovněž
vyšetřují obvinění, že k pokusům o manipulaci údajně došlo při
určování cen komodit ze strany agentur podávajících přehledy o cenách komodit,
a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) přezkoumala
určení cen ropy vypracované těmito agenturami. Věrohodnost referenčních hodnot
je zcela zásadní pro tvorbu cen mnoha finančních nástrojů, např. swapů
úrokových sazeb, a pro obchodní i neobchodní smlouvy, jako jsou například
hypotéky. Dojde-li k manipulaci s určitou referenční hodnotou,
způsobí to některým investorům, v jejichž vlastnictví se nacházejí
finanční nástroje, jejichž hodnota je určována odkazem na tuto referenční
hodnotu, značné ztráty. Vysílání klamných signálů o stavu podkladového trhu pak
může poškodit reálnou ekonomiku. Obecněji řečeno, obavy z manipulace
referenčních hodnot podlamují důvěru na trhu. Referenční hodnoty jsou
náchylnější k manipulaci všude tam, kde při jejich stanovování existují
střety zájmů a volnost rozhodování a kde referenční hodnoty nepodléhají odpovídající
úpravě a kontrole.
Komise na údajnou manipulaci
s referenčními úrokovými sazbami LIBOR a EURIBOR reagovala zaprvé
příslibem, že provede změny stávajících návrhů nařízení o zneužívání trhu
(MAR) a směrnice o trestněprávním postihu za zneužívání trhu (CSMAD), tak
aby bylo jasně stanoveno, že jakákoliv manipulace s referenčními hodnotami
je jednoznačně protiprávní a podléhá správním sankcím nebo trestněprávnímu
postihu.
Změna režimu sankcí však způsob stanovování
a používání referenčních hodnot sama o sobě nezlepší; postihy
neodstraní rizika manipulace plynoucí z toho, že v případech, kdy
proces určování referenčních hodnot není odpovídajícím způsobem upraven, a
tudíž dochází ke střetu zájmů a existuje prostor pro uplatnění volnosti rozhodování.
Zadruhé je v zájmu ochrany investorů a spotřebitelů nezbytné, aby
referenční hodnoty byly podložené, spolehlivé a odpovídající svému účelu.
V souvislosti s uvedenými skutečnostmi si tento návrh nařízení klade
čtyři hlavní cíle, jež mají zlepšit rámec, v němž se referenční hodnoty
stanovují, používají a poskytují se údaje pro jejich výpočet:
–
zlepšit úpravu procesu určování referenčních hodnot
a jeho kontroly a především zajistit, aby na straně osob vykonávajících
tyto činnosti nedocházelo ke střetům zájmů nebo aby alespoň existoval způsob,
jak takové situace uspokojivě zvládat,
–
zlepšit kvalitu vstupních údajů a metodiky, jež
administrátoři referenčních hodnot používají, a zvláště pak zajistit, aby pro
určování referenčních hodnot byly používány dostatečné a přesné údaje,
–
zajistit, aby poskytovatelé údajů používaných pro
stanovení referenčních hodnot podléhali náležité kontrole, zejména
s ohledem na předcházení střetům zájmů, a aby náležité kontrole podléhaly
rovněž jimi poskytované údaje. V případech, kdy je to nezbytné, by měl mít
dotyčný příslušný orgán pravomoc poskytovatelům údajů nařídit, aby údaje
používané pro stanovení referenčních hodnot poskytovali i nadále, a
–
zajistit náležitou ochranu spotřebitelů a
investorů, kteří tyto referenční hodnoty používají, tím, že bude zvýšena
transparentnost, že budou zajištěna odpovídající práva na uplatnění prostředků
nápravy a že v nezbytných případech bude zajištěno posouzení vhodnosti
referenčních hodnot.
1.2.        Stávající předpisy
v oblasti, na niž se tento návrh vztahuje
Právo Unie některé aspekty používání
referenčních hodnot v současnosti již upravuje:
–
Návrh nařízení o zneužívání trhu (MAR)[1] v čl. 2 odst. 3 písm. d) a
čl. 8. odst. 1 písm. d) a návrh směrnice o trestněprávním postihu za
zneužívání trhu (CSMAD)[2]
(o nařízení MAR byla v červnu 2013 dosažena politická dohoda mezi
Evropským parlamentem a Radou) jasně stanoví, že manipulace
s referenčními hodnotami je jednoznačně protiprávní a podléhá správním
sankcím či trestnímu postihu.
–
Nařízení o integritě a transparentnosti trhu
s energií (REMIT)[3]
stanoví, že manipulace s referenčními hodnotami používanými pro
velkoobchodní energetické produkty je protiprávní.
–
Směrnice o trzích finančních nástrojů[4] vyžaduje, aby veškeré finanční
nástroje přijaté k obchodování na regulovaném trhu mohly být obchodovány
spravedlivě, řádně a efektivně. V nařízení, kterým se tato směrnice
provádí,[5]
je dále stanoveno, že cena nebo jiné hodnotové měřítko podkladového cenného
papíru musí být spolehlivá a veřejně dostupná.
–
Článek 30 návrhu nařízení o trzích finančních
nástrojů (MIFIR)[6]
(návrh je v současné době předmětem jednání mezi Evropským parlamentem a
Radou) obsahuje ustanovení vyžadující nevýlučný způsob poskytování licencí
k referenčním hodnotám pro účely obchodování a zúčtování.
–
Směrnice o prospektu a příslušné prováděcí nařízení[7] stanoví, že odkazuje-li se
v prospektu na index, emitent by měl uvést druh podkladového nástroje
a podrobnosti o tom, kde lze o tomto podkladovém nástroji získat
informace, údaje o tom, kde lze získat informace o minulých a dalších
výsledcích podkladového nástroje a o jeho volatilitě, a název indexu.
Vytváří-li index emitent, musí tento emitent uvést rovněž popis indexu. Pokud
index netvoří emitent, musí emitent jasně uvést, kde lze informace o indexu
získat, a v případě, že je podkladovým nástrojem úroková sazba, musí
emitent uvést popis této úrokové sazby.
–
Směrnice o subjektech kolektivního investování do
převoditelných cenných papírů[8]
stanoví, že portfolio fondů SKIPCP může obsahovat jen určitý maximální podíl
nástrojů emitovaných týmž subjektem. Mez, která určuje, jak velký může být
tento podíl v rámci celého portfolia určitého SKIPCP, mohou členské státy
zvýšit nejvýše na 20 % u investic do akcií nebo dluhových cenných papírů téhož
emitenta, jedná-li se o index, jehož složení chce SKIPCP kopírovat, ovšem za
předpokladu, že složení indexu je v dostatečné míře diverzifikováno, index
představuje odpovídající referenční („vztažný“) bod pro trh, na který se
vztahuje, a je náležitým způsobem zveřejňován.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
2.1.        Konzultace
Dne 3. září 2012 byla zahájena tříměsíční
veřejná konzultace, která byla ukončena dne 29. listopadu 2012. Bylo
shromážděno 84 příspěvků od dodavatelů vstupních údajů, poskytovatelů
referenčních hodnot a jejich uživatelů včetně burz, bank, investorů, sdružení
spotřebitelů, obchodních subjektů a veřejných orgánů. Zúčastněné strany se
shodly na tom, že vytváření a používání referenčních hodnot má své nedostatky,
a vesměs se vyjádřily ve prospěch opatření na úrovni EU. Respondenti rovněž
zdůraznili potřebu mezinárodní spolupráce a pečlivého nastavení rozsahu
jakékoli iniciativy.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)
a Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) společně prošetřily nedostatky spojené
se stanovováním výše úrokových sazeb EURIBOR, které provádí sdružení
EURIBOR-EBF, a dne 11. ledna 2013 zahájily konzultace o zásadách procesů
stanovování referenčních hodnot v EU.[9]
V dopise ze dne 7. března 2013 Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), Evropský
orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a Evropský orgán pro pojišťovnictví a
zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) sdělily na základě této činnosti svá
doporučení týkající se obsahu navrhované právní úpravy. Útvary Komise se
zúčastnily veřejného slyšení zástupců orgánu ESMA a orgánu EBA věnovaného
zásadám procesů stanovování referenčních hodnot v EU, které se konalo dne
13. února 2013[10].
Útvary Komise se zúčastnily rovněž veřejného slyšení na téma Podpora kultury
při manipulaci s trhem – globální akce po případu LIBOR/EURIBOR, které
uspořádal dne 29. září 2012 Evropský parlament.
2.2.        Posouzení dopadů
V souladu se svou politikou zlepšování
právní úpravy provedla Komise posouzení dopadů jednotlivých alternativ
politiky. Patří mezi ně možnosti týkající se omezení faktorů motivujících
k manipulacím, minimalizace volnosti rozhodování a zajištění toho, aby
referenční hodnoty vycházely z dostatečných, spolehlivých a
reprezentativních údajů, dále též možnosti týkající se zajištění interní úpravy
a kontrolních mechanismů; možnosti týkající se podchycení rizik, možnosti
týkající se zajištění účinného dohledu nad stanovováním referenčních hodnot
a zvýšení transparentnosti a ochrany investorů. Tyto jednotlivé možnosti
byly posouzeny z hlediska následujících kritérií: dopad na zúčastněné
strany, účelnost a efektivita.
Zvlášť důležitá jsou tato základní práva
zakotvená v Listině základních práv: respektování soukromého a rodinného
života, ochrana osobních údajů, svoboda projevu a informací.
Podle článku 52 Listiny lze tyto práva a
svobody omezit. Výše uvedené cíle jsou v souladu se závazky EU
v oblasti dodržování základních práv. Jakékoli omezení výkonu těchto práv
a svobod však musí být stanoveno právním předpisem a musí respektovat podstatu
těchto práv a svobod. V souladu se zásadou proporcionality lze provést
určitá omezení pouze tehdy, jsou-li nezbytná, a pokud skutečně dosáhnou cílů
obecného zájmu uznaných Unií nebo zajistí potřebu chránit práva a svobody
jiných. V případě referenčních hodnot je cílem obecného zájmu, který
opravňuje k určitým omezením základních práv, cíl zajištění věrohodnosti
trhu. K určitým omezením základních práv rovněž opravňuje potřeba chránit
právo na vlastnictví (článek 17 Listiny), neboť investoři mají právo na to, aby
hodnota jejich majetku (např. půjček, derivátů) byla chráněna před
ztrátami způsobenými narušením trhu.
Právo na svobodu projevu a informací vyžaduje
respektovat svobodu médií. Toto nařízení by mělo být vykládáno a uplatňováno
v souladu s tímto zásadním právem. Pokud tedy určitá osoba pouze
zveřejňuje referenční hodnotu nebo na ni odkazuje v rámci své novinářské
činnosti, ale nemá kontrolu nad poskytováním této referenční hodnoty, neměly by
se na ni vztahovat požadavky, jež toto nařízení klade na administrátory referenčních
hodnot. To tudíž ponechává novinářům volnost, aby při výkonu své novinářské
činnosti mohli informovat o dění na finančních a komoditních trzích. Pojem
administrátora referenční hodnoty byl proto přesně vymezen tak, aby bylo
zajištěno, že obsáhne poskytování určité referenční hodnoty, avšak nebude
zasahovat do sféry novinářských činností.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
3.1.        Právní základ
Základem tohoto návrhu je článek 114 Smlouvy o
fungování Evropské unie (SFEU).
3.2.        Subsidiarita a
proporcionalita
Komisí navrhovaná úprava referenčních hodnot
je v souladu se zásadou subsidiarity, jak ji stanoví čl. 5 odst. 3 Smlouvy
o Evropské unii (Smlouva o EU), v němž se uvádí, že Unie vyvíjí činnost
pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě
na úrovni členských států, a proto, z důvodu jejího rozsahu či účinků,
jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie.
Mnohé referenční hodnoty jsou sice
vnitrostátní, jakožto celek je však toto odvětví mezinárodní, a to jak co se
týče vytváření referenčních hodnot, tak jejich používání. Opatření přijímaná na
vnitrostátní úrovni platná pro vnitrostátní indexy mohou sice napomoci tomu,
aby intervence odpovídaly co nejpřesněji příslušným problémům na vnitrostátní
úrovni, zároveň však může docházet k tomu, že budou vznikat různá,
vzájemně neslučitelná pravidla, že v rámci jednotného trhu budou existovat
nerovné podmínky soutěže a že se bude uplatňovat nejednotný a nekoordinovaný
přístup. Referenční hodnoty jsou užívány pro stanovení cen při nejrůznějších
přeshraničních transakcích, zejména na mezibankovním finančním trhu a při
obchodování s deriváty. Různá, vzájemně neslučitelná pravidla by
znemožňovala stanovení referenční hodnoty s přeshraničním významem, a
proto by bránila uskutečňování těchto přeshraničních transakcí. Tento problém
uznala skupina G20 i Rada pro finanční stabilitu (FSB), které pověřily
Mezinárodní organizaci komisí pro cenné papíry (IOSCO) vypracováním souboru
zásad s celosvětovou platností pro stanovování finančních referenčních
hodnot. Iniciativa EU povede k vytvoření společného rámce pro spolehlivé
a řádně používané referenční hodnoty ve všech členských státech,
a přispěje tak k efektivnějšímu fungování jednotného trhu.
Ve většině členských států v současnosti
neexistují žádné předpisy na vnitrostátní úrovni, které by se týkaly stanovení
referenčních hodnot, avšak dva členské státy již přijaly vnitrostátní právní
předpisy týkající se referenčních úrokových sazeb ve svých národních měnách.
Organizace IOSCO se navíc nedávno dohodla na zásadách pro stanovování
referenčních hodnot, které mají být uplatňovány jejími členy. Tyto zásady jsou
však, pokud jde o oblast jejich působnosti a prostředky jejich provádění, ale i
ve vztahu k určitým podmínkám, dosti flexibilní. Za situace, kdy harmonizovaný
evropský rámec pro stanovování referenčních hodnot neexistuje, je
pravděpodobné, že některé členské státy přijmou právní předpisy na vnitrostátní
úrovni, které by se mohly lišit. Například v tento okamžik se zdá, že
oblast působnosti právních předpisů v jednom členském státě je vymezena ve
stejné šíři, jako je tomu v zásadách organizace IOSCO, avšak právní
předpisy ostatních členských států, jež zavedly pravidla týkající se
referenčních hodnot, se vztahují pouze na referenční úrokové sazby. Tyto rozcházející
se přístupy by vedly k roztříštěnosti vnitřního trhu, neboť na
administrátory a uživatele referenčních hodnot by se v jednotlivých
členských státech vztahovala různá pravidla. Nebude-li existovat právní rámec
platný pro celou Unii, jednotlivá vnitrostátní opatření nebudou účinná, protože
členské státy nemají žádnou povinnost ani motivaci vzájemně spolupracovat, a
tato skutečnost, že vzájemně nespolupracují, otevírá možnost regulatorní
arbitráže.
Na určité aspekty ochrany investorů
v této oblasti se v obecně rovině vztahuje směrnice o trzích
finančních nástrojů (MIFID). Směrnice MIFID zejména obsahuje požadavek, aby
společnosti prováděly posouzení vhodnosti. Tím se ověřuje, zda má klient
potřebné zkušenosti a znalosti, aby mohl pochopit rizika spojená s nabízeným
nebo poptávaným produktem nebo investiční službou. Zajišťuje tak dostatečnou
míru ochrany investorů.
Pokud jde o ochranu spotřebitelů, pravidla pro
zveřejňování přiměřených informací obsahuje směrnice o spotřebitelských
úvěrech, jakož i směrnice o hypotečních úvěrech, jež má být přijata
v brzké době a která obsahuje také požadavek, aby byly doporučovány vhodné
úvěrové smlouvy. Tato pravidla EU na ochranu spotřebitelů se netýkají konkrétní
otázky vhodnosti referenčních hodnot ve finančních smlouvách. Nerovné
vyjednávací postavení a používání standardních smluvních podmínek dále znamená,
že spotřebitelé mohou mít v otázce použití referenční hodnoty omezenou
možnost volby. Spotřebitelé rovněž nedisponují potřebnými znalostmi nebo
zkušenostmi, aby mohli vhodnost referenční hodnoty náležitě posoudit. Tento
návrh by proto měl doplňovat stávající právní předpisy EU v této oblasti
tím, že zajistí, aby odpovědnost za posouzení vhodnosti referenčních hodnot při
uzavírání smluv přímo se spotřebiteli byla na straně poskytovatelů půjček či
úvěrů. To také zajistí harmonizovaná pravidla EU na ochranu spotřebitelů
týkající se používání referenčních hodnot jako reference ve finančních
smlouvách. Společný regulační rámec, který by upravoval uzavírání finančních smluv
pro spotřebitele i pro poskytovatele úvěrů, je nezbytný také proto, že
umožní používání přeshraničních referenčních hodnot namísto nesourodého
přístupu jednotlivých členských států. Vzhledem ke stížnostem spotřebitelů a
soudním řízením týkajícím se používání nevhodných referenčních hodnot
v některých členských státech je pravděpodobné, že na úrovni členských
států by byla přijata odlišná opatření na ochranu spotřebitelů. To by mohlo
vést k roztříštěnosti vnitřního trhu.
Navrhované nařízení je rovněž v souladu
se zásadou proporcionality, jak to vyžaduje čl. 5 odst. 4 Smlouvy o EU.
Zaměřuje se pouze na ty indexy, kterých se používá jako reference pro finanční
nástroje či finanční smlouvy, jako jsou hypotéky, neboť takové referenční
hodnoty mohou mít v případě, že je s nimi manipulováno, přímé
a konkrétní hospodářské dopady. Navrhované nařízení navíc obsahuje
ustanovení, která umožňují přizpůsobovat jeho požadavky různým odvětvím a
různým typům referenčních hodnot, jako jsou komodity, mezibankovní úroková sazba
a referenční hodnoty využívající burzovní údaje. Přiměřený přístup je zajištěn
i proto, že naprostá většina povinností se ukládá administrátorovi referenční
hodnoty. Mnozí administrátoři referenčních hodnot již nyní splňují alespoň
některé z těchto požadavků a z toho vyplývá, že se nepřiměřeně
nezvýší administrativní zátěž. Postupy vnitřní správy a kontroly jsou navíc
vyžadovány od dodavatelů vstupních údajů pod dohledem, což znamená, že dopad
vůči dodavatelům vstupních údajů pro stanovování referenčních hodnot, kteří pod
dohledem nejsou, například vůči neregistrovaným obchodníkům, nebude významný.
Toto nařízení je dále ve všech svých hlavních částech v souladu
s mezinárodně dohodnutými zásadami pro stanovování finančních referenčních
hodnot, které byly přijaty organizací IOSCO, zveřejněny 17. července 2013
a obsáhle konzultovány se zúčastněnými stranami. To sníží náklady spojené
s jejich harmonizací.
S ohledem na tyto skutečnosti je zřejmé,
že postup EU je v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality.
3.3.        Volba nástroje
Za nejvhodnější právní nástroj pro zavedení
jednotných pravidel týkajících se poskytování referenčních hodnot, dodávání
vstupních údajů pro stanovení těchto referenčních hodnot a využívání
referenčních hodnot v Unii je považováno nařízení. Navržená ustanovení
stanovují určité požadavky kladené na administrátory, dodavatele vstupních
údajů a uživatele referenčních hodnot. Vzhledem k přeshraničnímu
charakteru mnohých referenčních hodnot je nezbytné, aby tyto požadavky byly v maximální
míře harmonizovány. Jelikož součástí regulace referenčních hodnot jsou i
opatření, jež stanoví přesné požadavky týkající se údajů a metodik, i malé
rozdíly v uplatňovaných přístupech by mohly vyvolat významné překážky
bránící přeshraničnímu poskytování referenčních hodnot. Použitím formy
nařízení, které je použitelné přímo, bez vnitrostátní legislativy, se omezí
možnost, aby příslušné orgány na vnitrostátní úrovni přijímaly rozcházející se
opatření, a zajistí se jednotný přístup a větší právní jistota v celé EU.
3.4.        Podrobné vysvětlení návrhu
3.4.1.     Oblast působnosti (článek 2)
Navrhované nařízení se vztahuje na všechny
zveřejněné referenční hodnoty, které se používají jako reference pro určitý
finanční nástroj obchodovaný nebo přijatý k obchodování na některém
regulovaném obchodním místě nebo pro určitou finanční smlouvu (například pro
hypotéky), a referenční hodnoty, jež měří výkonnost určitého investičního
fondu.
Pokud se v procesu stanovování
referenčních hodnot uplatňuje volnost rozhodování, kdy může docházet ke střetu
zájmů, a neexistují-li řádná správa a kontrolní postupy, vyvstává riziko, že
dojde k manipulaci. Indexy, při jejichž stanovování dochází k volnému
rozhodování, by tudíž měly podléhat regulačním opatřením. Míra volnosti
rozhodování bývá různá, avšak určitá volnost rozhodování se vyskytuje u všech
indexů. Do oblasti působnosti by proto měly být zahrnuty všechny referenční
hodnoty bez ohledu na metodu jejich výpočtu nebo povahu dodávaných vstupních
údajů.
Nařízení by se mělo vztahovat na všechny
indexy včetně těch, které jsou zveřejňovány, neboť jakékoli pochybnosti ohledně
přesnosti a spolehlivosti takových indexů by pravděpodobně způsobily větší
škodu širší řadě subjektů než indexy, které uveřejňovány nejsou.
Jsou-li referenční hodnoty používány
k určení referenční ceny určitého finančního nástroje nebo finanční
smlouvy, každá manipulace vede k hospodářské ztrátě. V případě, že
dodavatel vstupních údajů ke stanovení určité referenční hodnoty používá také
finanční nástroj, který na ni odkazuje, vzniká přirozený střet zájmů a pobídka
k manipulaci. A dále, jestliže jsou referenční hodnoty používány
k měření výkonnosti finančních nástrojů, může při jejich stanovování
docházet ke střetům zájmů a manipulace s nimi povede k podhodnoceným
investičním rozhodnutím ze strany investorů. Je proto důležité zaměřit se na
všechny referenční hodnoty, pomocí kterých se stanoví cena určitého finančního
nástroje nebo ceny ve spotřebitelských smlouvách nebo se jimi měří výkonnost
investičních fondů.
U široce používaných referenčních hodnot může
mít i malá manipulace významný dopad, avšak slabá místa a význam každé
referenční hodnoty se mění v čase. Omezení oblasti působnosti pouze na
důležité nebo více ohrožené indexy by neřešilo rizika, jež může kterákoli referenční
hodnota představovat v budoucnu.
Vzhledem ke všem těmto úvahám a s cílem
zajistit jasné a komplexní uplatňování tohoto nařízení není z hlediska
oblasti jeho působnosti určující ani povaha vstupních údajů, tj. to, zda je
určitý vstupní údaj ekonomickým údajem nebo hodnotou (např. cena akcií), nebo
nemá ekonomický charakter (např. parametry počasí). Je tomu tak proto, že při
určování oblasti působnosti je zásadní to, jak výsledná hodnota určuje hodnotu
určitého finančního nástroje či finanční smlouvy nebo měří výkonnost určitého
investičního fondu. V této souvislosti platí, že jakmile je určitá hodnota
používána jako reference pro určitou finanční smlouvu či nástroj, její
předchozí neekonomický charakter se stává irelevantní.
Pokud jde o administrátory referenčních
hodnot, jsou všichni administrátoři potenciálně vystaveni nebezpečí střetů
zájmů, uplatňují volnost rozhodování a mohou mít zavedeny nedostatečné správní
a kontrolní systémy. Musí proto podléhat náležité regulaci. Jelikož navíc mají
pod kontrolou proces stanovování referenčních hodnot, vyžaduje se, aby všichni
administrátoři disponovali příslušným povolením k činnosti, neboť
nejúčinnějším způsobem, jak zajistit integritu referenčních hodnot, je dohled.
Pokud jde o dodavatele vstupních údajů pro
stanovování referenčních hodnot, i oni jsou potenciálně vystaveni nebezpečí
střetů zájmů, uplatňují volnost rozhodování, a mohou tak být zdrojem
manipulace. Dodávání vstupních údajů pro stanovování referenčních hodnot je
činnost dobrovolná. Pokud by nějaká iniciativa vyžadovala, aby dodavatelé
výrazně změnili své modely podnikání, mohli by vstupní údaje pro příslušné
referenční hodnoty přestat dodávat. V případě subjektů, které již jsou
regulovány a podléhají dohledu (takzvaní dodavatelé vstupních údajů pod dohledem),
nelze předpokládat, že by u nich požadavky řádné správy a kontrolních systémů
vedly k významným nákladům nebo nepřiměřené administrativní zátěži. Je
proto vhodné zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení všechny dodavatele
vstupních údajů pod dohledem.
Pro dodavatele, na které se regulace
nevztahuje a nejsou pod dohledem (dodavatelé, kteří nejsou pod dohledem), by
vydávání oprávnění nebo vyžadování jiných pravidel znamenalo značné náklady a
administrativní zátěž. Také pro regulační orgány by nebylo efektivní vykonávat
nad společnostmi dohled, pro který nemají žádné odborné znalosti. Zavedení
dohledu nad subjekty a osobami, jež v současnosti dohledu nepodléhají, by
proto znamenalo značné náklady a minimální přínos. Určité části tohoto nařízení,
jako např. potřeba poskytovat přesné a spolehlivé vstupní údaje, se nicméně
nepřímo týkají všech poskytovatelů vstupních údajů, neboť se i nadále musí
řídit nařízením o zneužívání trhu a budou smluvně zavázáni k dodržování
požadavků kodexu chování, který vypracuje administrátor podle tohoto nařízení.
Z působnosti návrhu jsou vyňaty centrální
banky, které jsou členy Evropského systému centrálních bank.
V některých případech pak může určitá
osoba vytvářet určitý index, ale není si vědoma, že je tento index referenční
hodnotou, protože je používán např. jako reference u určitého finančního
nástroje bez vědomí tvůrce tohoto indexu. Nařízení proto poskytuje mechanismus,
pomocí kterého bude možno tvůrcům oznámit, že se jejich index stal nebo se může
stát referenční hodnotou, a dát jim pravomoc odmítnout, aby byl jako referenční
hodnota používán. Jestliže tvůrce s takovým použitím bude souhlasit, bude
se na něho v souvislosti s touto referenční hodnotou vztahovat
navrhované nařízení. Odmítne-li, dotyčný index nesmí být používán jako
referenční hodnota a požadavky na administrátora obsažené v tomto nařízení
se na něho nebudou vztahovat.
3.4.2.     Správa a kontrola
administrátorů (články 5–6)
Návrh zajišťuje, aby nedocházelo ke střetům
zájmů a aby správa a kontrolní systémy byly účinné. Tomuto účelu slouží
požadavky týkající se správy a kontrolních postupů, včetně podrobnějších
požadavků, které jsou obsaženy v příloze.
3.4.3.     Vstupní údaje a metodika
(článek 7)
Návrh stanoví tři požadavky, které jsou
podrobněji rozvedeny v příloze a jež se týkají vstupních údajů a metodiky
používaných pro stanovení referenční hodnoty. Účelem těchto požadavků je omezit
volnost rozhodování, zajistit integritu a zvýšit spolehlivost:
–
vstupní údaje by měly být dostatečné a přesné, tak
aby odrážely aktuální stav trhu či ekonomickou realitu, jež má příslušná
referenční hodnota měřit,
–
vstupní údaje by měly být získávány od spolehlivého
a reprezentativního souboru či vzorku dodavatelů a
–
administrátor by měl pro určování referenčních
hodnot používat důkladnou a spolehlivou metodiku.
3.4.4.     Požadavky na dodavatele
vstupních údajů (články 9 a 11)
Administrátor je povinen vypracovat kodex
chování dodavatele vstupních údajů, v němž jasně stanoví povinnosti
dodavatelů vstupních údajů používaných pro stanovení referenčních hodnot a
úkoly, za které nesou odpovědnost. Jsou-li dodavatelé vstupních údajů již
regulovanými subjekty, je jim rovněž uloženo, aby předcházeli střetům zájmů a
prováděli náležité kontroly.
3.4.5.     Odvětvové požadavky (články 10
a 12–14)
S cílem zajistit proporcionalitu a
zajistit, aby byl návrh použitelný na různé typy referenčních hodnot a odvětví,
obsahují přílohy II a III podrobnější ustanovení pro komoditní referenční
hodnoty a referenční hodnoty úrokových sazeb. Dodatečné požadavky se vztahují
na referenční hodnoty s kritickým významem, včetně pravomoci dotyčného
příslušného orgánu nařídit určitému subjektu dodávání vstupních údajů.
Referenční hodnoty, pro které vstupní údaje poskytují regulované obchodní
systémy, jsou také osvobozeny od určitých povinností, aby se zamezilo dvojí
regulaci.
3.4.6.     Transparentnost a ochrana
spotřebitelů (články 15–18)
Ochranu investorů zvyšují ustanovení týkající
se transparentnosti. Administrátorům je uložena povinnost předkládat
prohlášení, ve kterém uvedou, co příslušná referenční hodnota měří a jaká jsou
její slabá místa, a zároveň s tím uveřejní i výchozí údaje, tak aby si
uživatelé mohli vybrat referenční hodnotu, která je pro ně nejvhodnější a
nejpřiměřenější. Toto prohlášení obsahuje rovněž upozornění, aby uživatelé
v případě, že administrátor přestane danou referenční hodnotu poskytovat,
přijali náležitá opatření. Obsahuje také ustanovení, které ukládá bankám
povinnost provádět při jednáních se spotřebiteli o uzavírání finančních smluv,
jako jsou půjčky zajištěné hypotékami, posouzení vhodnosti.
3.4.7.     Dohled nad administrátory a
postup povolování jejich činnosti (články 22–37)
Činnost, kterou představuje poskytování
referenčních hodnot, musí být předem povolena a bude podléhat průběžnému
dohledu. Návrh stanoví, za jakých podmínek a jakým postupem uděluje dotyčný
příslušný orgán administrátorům referenčních hodnot se sídlem v Unii
povolení k jejich činnosti. Návrh zřizuje mechanismus, který zajistí účinné
uplatňování tohoto nařízení. Příslušným orgánům svěřuje nezbytné pravomoci, aby
bylo zajištěno, že administrátoři budou ustanovení tohoto nařízení dodržovat.
V případech, kdy se jedná o referenční
hodnoty s kritickým významem, by měla být ustavena kolegia orgánů dohledu
s cílem posílit výměnu informací a zajistit jednotné povolování
a dohled.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Tento návrh má důsledky pro rozpočet
Společenství.
Konkrétní rozpočtové důsledky návrhu vyplývají
z úkolů přidělených Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA), jak
je uvedeno v legislativním finančním výkazu připojeném k tomuto
návrhu. Nové úkoly budou plněny s využitím lidských zdrojů, které jsou
k dispozici v rámci každoročního přidělování rozpočtových prostředků,
s ohledem na rozpočtová omezení, jež se vztahují na všechny subjekty EU, a
v souladu s finančním plánováním pro agentury.
Zdroje, které uvedený orgán na tyto nové úkoly
potřebuje, budou zejména v souladu a slučitelné s plánováním lidských
a finančních zdrojů pro orgán ESMA, jež stanoví nedávno zveřejněné sdělení
Komise Evropskému parlamentu a Radě – Programování lidských a finančních zdrojů
pro decentralizované agentury na období 2014–2020 (COM(2013) 0519).
Konkrétní rozpočtové důsledky pro Komisi jsou
rovněž posouzeny ve finančním výkazu připojeném k tomuto návrhu.
Hlavní rozpočtové důsledky tohoto návrhu lze
shrnout takto:
a) zaměstnanci GŘ MARKT: jeden zaměstnanec
třídy AD (na plný úvazek) na přípravu aktů v přenesené pravomoci a na
hodnocení, sledování provádění a případný přezkum iniciativy. Celkové
odhadované náklady činí 0,141 milionu EUR ročně;
b) orgán ESMA:
i) personální náklady: dva dočasní zaměstnanci
na účast a jednání v kolegiích orgánů dohledu nad referenčními hodnotami
s kritickým významem, poskytování odborného poradenství Komisi
v souvislosti s prováděním tohoto nařízení, koordinaci sjednávání
podmínek spolupráce s třetími zeměmi, přípravu pokynů přispívajících ke
sbližování a meziodvětvovému sjednocování sankčních režimů a vedení
evidence oznámení o používání referenčních hodnot a seznamu registrovaných
administrátorů referenčních hodnot.
Celkové roční náklady na tyto dva dočasné
zaměstnance by činily 0,326 milionu EUR, na což by přispívala Komise 40 %
(0,130 milionu EUR) a členské státy 60 % (0,196 milionu EUR) ročně;
ii) provozní náklady a náklady na infrastrukturu:
předpokládají se rovněž výdaje ve výši 0,25 milionu EUR v roce
2015 na pokrytí počátečních nákladů orgánu ESMA, na což by přispěla Komise
40 % (0,1 milionu EUR) a členské státy 60 % (0,15
milionu EUR). Tyto výdaje se týkají hlavně IT systémů pro orgán ESMA za
účelem plnění těchto požadavků:
– správa seznamu administrátorů registrovaných
v souladu s tímto nařízením a společností ze třetích zemí
poskytujících referenční hodnoty používané v Unii,
– přijímání oznámení o používání referenční
hodnoty ve finančním nástroji nebo finanční smlouvě v rámci Unie, vedení
evidence a zajištění informovanosti administrátorů o tomto používání.
Orgán ESMA musí rovněž do 1. ledna 2018
vypracovat zprávu o uplatňování tohoto nařízení s celkovými náklady ve
výši 0,3 milionu EUR, na což by v roce 2017 přispěla Komise 40 %
(0,12 milionu EUR) a členské státy 60 %
(0,18 milionu EUR).
2013/0314 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o indexech, které jsou používány jako
referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[11],

s ohledem na stanovisko Evropské
centrální banky,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       U řady finančních nástrojů a
smluv závisí tvorba cen na přesnosti a integritě referenčních hodnot. Případy
manipulace s referenčními úrokovými sazbami, jako je LIBOR a EURIBOR,
jakož i obvinění, že došlo k manipulaci s referenčními cenami
energie, ropy a referenčními směnnými kurzy, jsou jasným dokladem toho, že
referenční hodnoty, jejichž stanovování má určité společné rysy, například to,
že při nich dochází ke střetům zájmů, uplatňování volnosti rozhodování a
nedostatečné správě a řízení, mohou být náchylné k manipulaci. Nepřesnost
a nevěrohodnost indexů, které jsou používány jako referenční hodnoty, či
pochybnosti, které v tomto směru vznikají, mohou podlomit důvěru trhu,
způsobit ztráty spotřebitelům a investorům a narušit fungování reálné
ekonomiky. Je proto nezbytné zajistit přesnost, spolehlivost a integritu
referenčních hodnot a procesu jejich stanovování.
(2)       Směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna o trzích finančních nástrojů[12] obsahuje určité požadavky
týkající se spolehlivosti referenčních hodnot používaných při tvorbě cen
kotovaných finančních nástrojů. Směrnice Evropského parlamentu a Rady
2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při
veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování[13], obsahuje určité požadavky
týkající se referenčních hodnot používaných emitenty. Směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a
správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do
převoditelných cenných papírů (SKIPCP)[14]
obsahuje určité požadavky vztahující se na používání referenčních hodnot ze
strany investičních fondů SKIPCP. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 1227/2011 ze dne 25. října 2011 o integritě a transparentnosti
velkoobchodního trhu s energií[15]
obsahuje určitá ustanovení, která zakazují manipulování s referenčními
hodnotami používanými v souvislosti s produkty velkoobchodního trhu
s energií. Tyto právní akty však mohou obsáhnout pouze určité aspekty
určitých referenčních hodnot a neřeší všechna slabá místa v procesu
stanovování všech referenčních hodnot.
(3)       Referenční hodnoty jsou
nezbytné pro stanovení cen při přeshraničních transakcích, čímž napomáhají
účelnému fungování vnitřního trhu s množstvím nejrůznějších finančních
nástrojů a služeb. Mnohé referenční hodnoty, které jsou používány jako
referenční sazby ve finančních smlouvách, zejména hypotékách, jsou stanovovány
v jednom členském státě, avšak jsou používány úvěrovými institucemi
a spotřebiteli v jiných členských státech. Tyto úvěrové instituce
navíc často zajišťují svá rizika nebo získávají finanční prostředky pro
uzavírání těchto finančních smluv na přeshraničních mezibankovních trzích.
Pouze dva členské státy přijaly vnitrostátní předpisy týkající se referenčních
hodnot, avšak v otázkách, jako je rozsah jejich uplatňování, se jejich
právní rámce pro referenční hodnoty již zjevně liší. Mezinárodní organizace
komisí pro cenné papíry (IOSCO) se navíc nedávno dohodla na zásadách pro
stanovování referenčních hodnot, a jelikož jsou tyto zásady, pokud jde o jejich
oblast působnosti a prostředky jejich provádění i ve vztahu k určitým
podmínkám do jisté míry flexibilní, je pravděpodobné, že některé členské státy
přijmou právní předpisy na vnitrostátní úrovni, které by tyto zásady prováděly
různým způsobem.
(4)       Tyto odlišné přístupy by
vedly k roztříštěnosti vnitřního trhu, neboť na administrátory a uživatele
referenčních hodnot by se v jednotlivých členských státech vztahovala
různá pravidla a to by mohlo zabránit tomu, aby referenční hodnoty stanovené
v jednom členském bylo možno používat v jiných členských státech.
Kdyby nevznikl harmonizovaný rámec, který zajistí přesnost a integritu
referenčních hodnot, jež jsou v Unii používány ve finančních nástrojích a
finančních smlouvách, je pravděpodobné, že rozdíly v právních předpisech
členských států zapříčiní překážky bránící bezproblémovému fungování vnitřního
trhu při stanovování referenčních hodnot.
(5)       Na konkrétní otázku, jaké
referenční hodnoty je vhodné používat ve finančních smlouvách, se pravidla EU
na ochranu spotřebitelů nevztahují. Vzhledem ke stížnostem spotřebitelů a
soudním řízením týkajícím se používání nevhodných referenčních hodnot
v některých členských státech je pravděpodobné, že na vnitrostátní úrovni
by byla přijímána vzájemně neslučitelná opatření na ochranu spotřebitelů, což
by mohlo vést k roztříštěnosti vnitřního trhu v důsledku rozdílných
podmínek pro hospodářskou soutěž vyplývajících z různé úrovně ochrany
spotřebitelů.
(6)       S ohledem na zajištění
řádného fungování vnitřního trhu a zlepšení jeho podmínek, zejména co se týče
finančních trhů, a v zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a
investorů je proto žádoucí, aby byl pro referenční hodnoty stanoven právní
rámec na úrovni Unie.
(7)       Je vhodné a nezbytné, aby
tyto předpisy měly legislativní formu nařízení, protože tím bude zajištěno, aby
ustanovení, která přímo ukládají povinnosti osobám, jež se podílejí na
vytváření referenčních hodnot, jejich používání a dodávání vstupních údajů pro
jejich stanovení, byla v celé Unii uplatňována jednotným způsobem. Jelikož
právní rámec pro poskytování referenčních hodnot nutně zahrnuje také opatření,
jež stanoví přesné požadavky týkající všech jednotlivých aspektů poskytování
referenčních hodnot, i malé rozdíly v přístupu k některému z těchto
aspektů by mohly vyvolat významné překážky bránící přeshraničnímu poskytování
referenčních hodnot. Použití formy nařízení, které je použitelné přímo, bez
vnitrostátní legislativy, by proto mělo omezit možnost přijímání rozcházejících
se opatření na úrovni členských států a mělo by zajistit jednotný přístup,
větší právní jistotu a zabránit vzniku vážných překážek bránících
přeshraničnímu poskytování referenčních hodnot.
(8)       Oblast působnosti tohoto
nařízení by měla být natolik široká, aby bylo možné vytvořit preventivní
regulační rámec. Stanovení referenčních hodnot je spojeno s volností
rozhodování při jejich určování a dochází při něm k určitým druhům střetů
zájmů vyplývajících ze samotné podstaty této činnosti, z čehož vyplývá, že
existují příležitosti i motivace k manipulaci s těmito referenčními
hodnotami. Tyto rizikové faktory jsou charakteristické pro všechny referenční
hodnoty, a na všechny referenční hodnoty by se proto měly vztahovat
požadavky dostatečné správy a kontroly. Jelikož se slabá místa a význam určité
referenční hodnoty mění v čase, omezení oblasti působnosti na indexy, jež
jsou důležité nebo více ohrožené v současnosti, by neřešilo rizika, jež
může kterákoli referenční hodnota představovat v budoucnu. Zejména pak
referenční hodnoty, jež v současnosti nejsou široce používány, mohou být
takto používány v budoucnu, takže i drobná manipulace v souvislosti
s nimi může mít významný dopad.
(9)       Z hlediska oblasti
působnosti tohoto nařízení by mělo být rozhodující, zda výsledná hodnota
referenční hodnoty určuje hodnotu určitého finančního nástroje či finanční
smlouvy nebo měří výkonnost určitého investičního fondu. Oblast působnosti by
tak neměla být určována povahou vstupních údajů. Měly by do ní být zahrnuty
referenční hodnoty vypočtené na základě ekonomických vstupních údajů, např. cen
akcií, i vstupních údajů, které nejsou ekonomického charakteru, např.
parametrů počasí. Uvedený právní rámec by se měl vztahovat na referenční
hodnoty, které jsou těmto rizikům vystaveny, ale měl by rovněž umožňovat přiměřeně
reagovat na rizika, která představují různé referenční hodnoty. Toto nařízení
by se tedy mělo vztahovat na všechny referenční hodnoty používané při tvorbě
cen finančních nástrojů kotovaných nebo obchodovaných v regulovaných
obchodních systémech.
(10)     Vysoký počet spotřebitelů má
uzavřeny finanční smlouvy, zejména smlouvy o spotřebitelském úvěru
zajištěném hypotékou, které odkazují na referenční hodnoty, jež jsou vystaveny
stejným rizikům. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat také na indexy nebo
referenční sazby uvedené v [směrnice Evropského parlamentu a Rady
2013/.../EU o smlouvách o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené
k bydlení, kterou se mění směrnice 2008/48/ES].
(11)     Při stanovení řady
investičních indexů dochází k závažným střetům zájmů, a přitom jsou
používány k měření výkonnosti určitého fondu, např. fondu SKIPCP.
Některé z těchto referenčních hodnot jsou zveřejňovány, a jiné jsou
bezplatně nebo po zaplacení určitého poplatku poskytovány veřejnosti nebo
určité části veřejnosti a manipulace s nimi může mít nepříznivý dopad
na investory. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat také na indexy nebo
referenční sazby, které jsou používány k měření výkonnosti určitého
investičního fondu.
(12)     Všichni administrátoři
referenčních hodnot jsou potenciálně vystaveni nebezpečí střetů zájmů,
uplatňují volnost rozhodování a nemusí mít zavedeny odpovídající systémy pro
správu a kontrolu. Jelikož navíc administrátoři kontrolují proces stanovování
referenčních hodnot, je požadavek disponovat oprávněním k takové činnosti
a dohled nad administrátory nejúčinnějším způsobem, jak zajistit integritu
referenčních hodnot.
(13)     Dodavatelé vstupních údajů
jsou potenciálně vystaveni nebezpečí střetů zájmů, uplatňují volnost
rozhodování, a mohou tak být zdrojem manipulace. Dodávání vstupních údajů je
činnost dobrovolná. Pokud by nějaká iniciativa vyžadovala, aby dodavatelé
vstupních údajů výrazně změnili své modely podnikání, mohli by přestat vstupní
údaje dodávat. V případě subjektů, které jsou již regulovány a podléhají
dohledu, však nelze předpokládat, že by u nich požadavky řádné správy a
kontrolních systémů vedly k významným nákladům nebo nepřiměřené správní
zátěži. Toto nařízení proto ukládá určité povinnosti také dodavatelům vstupních
údajů pod dohledem.
(14)     Administrátorem je fyzická
nebo právnická osoba, která poskytuje určité referenční hodnoty a která zejména
referenční hodnotu spravuje, shromažďuje a analyzuje vstupní údaje, stanoví
referenční hodnotu a v některých případech ji také uveřejňuje. Pokud však
nějaká osoba určitou referenční hodnotu pouze zveřejňuje nebo se o ní zmiňuje
v rámci svých novinářských činností, avšak nemá pod kontrolou poskytování
této referenční hodnoty, pak by se na ni požadavky, jež klade toto nařízení na
administrátory, vztahovat neměly.
(15)     Index se vypočítává pomocí
vzorce nebo některé jiné metodiky na základě podkladových hodnot. Při
sestavování tohoto vzorce, provádění výpočtu nebo určování podkladových údajů
existuje prostor pro uplatnění volnosti rozhodování. Tato volnost rozhodování
vytváří riziko manipulace, a proto by se toto nařízení mělo vztahovat také na
všechny referenční hodnoty, u kterých se tento jev vyskytuje. Pokud je však
jako reference pro určitý finanční nástroj používána jedna cena nebo hodnota,
například je-li referenční cenou pro určitou opci cena jednoho cenného papíru,
žádný výpočet, podkladové údaje ani volnost rozhodování v takovém případě
neexistují. Referenční ceny založené na jedné ceně nebo na jedné hodnotě by
proto za referenční hodnoty pro účely tohoto nařízení považovány být neměly. Za
referenční hodnoty by neměly být považovány ani ceny nebo vypořádací ceny
stanovené ústředními protistranami, protože jsou používány k určení výše
vypořádání, marží a k řízení rizik, a neurčují tedy výši částky splatné
podle určitého finančního nástroje ani hodnotu určitého finančního nástroje.
(16)     Referenční hodnoty, které
stanovují centrální banky v Unii, podléhají kontrole veřejných orgánů a
vyhovují zásadám, normám a postupům, jež zajišťují přesnost, integritu a
nezávislost jejich referenčních hodnot ve smyslu tohoto nařízení. Není proto
nutné, aby se na tyto referenční hodnoty vztahovalo toto nařízení. Je však
nezbytné stanovit, že v případě centrálních bank třetích zemí, jež stanoví
referenční hodnoty, jsou z povinností podle tohoto nařízení vyňaty pouze
ty banky, vůči kterým jsou uplatňovány podobné normy, jako jsou normy stanovené
tímto nařízením.
(17)     Slabá místa v procesu
stanovování referenčních hodnot, jenž nepodléhá odpovídající správě, vytvářejí
možnost k manipulování s referenčními hodnotami. Jsou-li referenční
hodnoty veřejně dostupné, může se stát, že tato rizika nebudou v plné míře
zohledněna a že nebudou zavedeny dostatečné kontrolní a správní postupy.
V zájmu zajištění integrity referenčních hodnot by jejich administrátoři
měli mít povinnost zavést náležitý mechanismus správy, který by umožňoval
kontrolovat situace, kdy dochází ke střetům zájmů, a zajistit integritu
referenčních hodnot. Ale i tam, kde je zajištěna účinná správa, se většina
administrátorů dostává do určitých střetů zájmů a může docházet k tomu, že
budou činit úsudky a rozhodnutí, jež mají nepříznivý vliv na různé skupiny
zúčastněných stran. Je tudíž nezbytné, aby administrátoři disponovali
nezávislou funkcí pro dohled nad prováděním a účinným fungováním mechanismu
správy, která by zajišťovala účinný dohled.
(18)     Manipulace s referenčními
hodnotami nebo jejich nespolehlivost může poškozovat investory i spotřebitele.
Toto nařízení by tudíž mělo stanovit rámec pro uchovávání záznamů administrátorů
a dodavatelů údajů a zajistit také transparentnost, pokud jde o účel
referenčních hodnot a vstupní data používaná při jejich stanovování, což
napomůže účinnějšímu a spravedlivějšímu vypořádání veškerých případných nároků
v souladu s vnitrostátním právem nebo právem Unie.
(19)     Provádění auditů a účinné
uplatňování tohoto nařízení vyžadují provedení následné analýzy a získání
průkazných údajů, a je proto nezbytné, aby administrátoři referenčních hodnot
vedli po dostatečně dlouhou dobu odpovídající záznamy o tom, jak byla
referenční hodnota vypočítána. Je pravděpodobné, že reálný stav, který má daná
referenční hodnota měřit, a prostředí, v němž toto měření probíhá, se
budou v průběhu času měnit. Je proto nezbytné, aby proces poskytování referenčních
hodnot a související metodika podléhaly pravidelnému auditu či přezkumu, který
by umožnil odhalovat nedostatky a nalézat možnosti zlepšení. Mnohé zúčastněné
strany, na něž mohou mít nedostatky v procesu poskytování referenčních
hodnot nepříznivé dopady, mohou k odhalování těchto nedostatků přispět. Je
proto nezbytné, aby byl zaveden nezávislý postup projednávání stížností, který
by zajišťoval, že tyto zúčastněné strany budou mít možnost oznamovat
administrátorovi referenční hodnoty své stížnosti a administrátor
referenční hodnoty bude tyto stížnosti objektivně posuzovat.
(20)     V rámci poskytování
referenčních hodnot zajišťují často některé důležité funkce, jako je výpočet
referenční hodnoty, shromažďování vstupních údajů a šíření referenční hodnoty,
externí dodavatelé. Za účelem zajištění účinného fungování mechanismu správy je
nezbytné zajistit, aby služby těchto externích dodavatelů v žádném případě
nezbavovaly administrátora referenční hodnoty žádné z jeho povinností a
úkolů, za něž je odpovědný, a aby jejich poskytování nenarušovalo schopnost
administrátorů plnit tyto povinnosti a úkoly ani schopnost dotyčného
příslušného orgánu vykonávat nad nimi dohled.
(21)     Administrátor referenční
hodnoty je ústředním příjemcem vstupních údajů, který je schopen soustavně
vyhodnocovat integritu a přesnost těchto vstupních údajů. Je proto nezbytné,
aby administrátor referenční hodnoty prováděl za účelem posouzení přesnosti
vstupních údajů náležité kontroly a podezřelé údaje oznamoval dotyčnému
příslušnému orgánu.
(22)     Zaměstnanci administrátora
mohou zjistit možná porušení tohoto nařízení nebo potenciální slabá místa, jež
by mohla vést k manipulaci nebo pokusu o manipulaci. Toto nařízení by
proto mělo zajistit, aby byla zavedena náležitá opatření, která umožní zaměstnancům
důvěrně upozornit administrátora na možná porušení tohoto nařízení.
(23)     Jakákoli volnost rozhodování
v souvislosti s poskytováním vstupních údajů představuje příležitost
pro manipulaci s referenčními hodnotami. Budou-li vstupní údaje vycházet
z údajů o transakcích, bude existovat menší volnost rozhodování,
a tedy i menší příležitost k manipulování s údaji. Mělo by proto
být obecným pravidlem, aby administrátoři referenčních hodnot jako vstupní
údaje pokud možno používali skutečné údaje o transakcích, a v případě,
že by údaje o transakcích nepostačovaly k zajištění integrity a přesnosti
referenční hodnoty, mohou být používány i další údaje.
(24)     Přesnost a spolehlivost určité
referenční hodnoty z hlediska měření ekonomické reality, kterou má tato
hodnota sledovat, závisí na použité metodice a vstupních údajích. Je proto
nutné zvolit takovou metodiku, která zajistí spolehlivost a přesnost referenční
hodnoty.
(25)     V zájmu zajištění trvalé
přesnosti referenční hodnoty může být nutná změna metodiky, veškeré změny metodiky
mají ovšem dopad na uživatele této hodnoty a zúčastněné strany. Je proto
nezbytné stanovit postupy, jimiž se bude nutné při změně metodiky stanovování
referenční hodnoty řídit a jejichž součástí musí být i konzultace, tak aby
uživatelé a zúčastněné strany mohli s ohledem na tyto změny přijmout
nezbytná opatření nebo upozornit administrátora, budou-li mít k těmto
změnám výhrady.
(26)     Integrita a přesnost
referenčních hodnot závisí na integritě a přesnosti vstupních údajů
poskytovaných jejich dodavateli. Je důležité, aby povinnosti těchto dodavatelů
vztahující se na tyto vstupní údaje byly jasně vymezené a spolehlivé
a uvedené do souladu s kontrolními postupy a metodikou administrátora
referenční hodnoty. Z tohoto důvodu je nezbytné, aby administrátor
referenční hodnoty sestavil kodex chování, v němž tyto požadavky upřesní, a aby
dodavatelé vstupních údajů byli tímto kodexem vázáni.
(27)     Mnohé referenční hodnoty jsou
stanovovány na základě vstupních údajů, jež poskytují regulované systémy,
energetické burzy a dražby emisních povolenek. Tyto systémy podléhají regulaci
a dohledu, což zajištuje integritu vstupních údajů a umožňuje stanovit
požadavky v oblasti správy a postupy pro oznamování případů porušení
pravidel. Tyto referenční hodnoty jsou proto zproštěny od určitých povinností,
aby se zamezilo dvojí regulaci, a také proto, že dohled nad nimi zaručuje
integritu používaných vstupních údajů.
(28)     Dodavatelé údajů pro stanovení
referenčních hodnot se mohou ocitnout ve střetu zájmů a mohou mít při výběru vstupních
údajů volnost rozhodování. Je proto nutné, aby pro dodavatele vstupních údajů
platila pravidla mechanismu správy, která zajistí řešení těchto situací střetu
zájmů, přesnost těchto vstupních údajů a to, že odpovídají požadavkům
administrátora, jakož i možnost jejich ověřování.
(29)     Různé typy referenčních hodnot
a různá odvětví, v nichž se referenční hodnoty používají, mají různé
vlastnosti a různé slabiny a rizika. Ustanovení tohoto nařízení by měla být
blíže upřesněna s ohledem na jednotlivá odvětví a typy referenčních
hodnot. Referenční hodnoty mezibankovních úrokových sazeb sehrávají důležitou
roli při uplatňování měnové politiky, a je proto nezbytné v tomto nařízení
podrobně určit, jak budou tato ustanovení na tyto referenční hodnoty uplatňována.
Komoditní referenční hodnoty jsou široce využívány a mají určité odvětvové
zvláštnosti, a je proto nezbytné v tomto nařízení podrobně určit, jak
budou tato ustanovení uplatňována na tyto referenční hodnoty.
(30)     Nesrovnalosti, k nimž
může docházet v případě některých referenčních hodnot s kritickým
významem, mohou mít závažný dopad na finanční stabilitu, řádné fungování trhů a
investory, a je proto nezbytné stanovit dodatečné požadavky, které zajistí, aby
byly tyto referenční hodnoty s kritickým významem věrohodné a podložené.
Závažné dopady mají referenční hodnoty používané jako reference pro finanční
nástroje značné hodnoty. Je proto zapotřebí, aby Komise určila takové
referenční hodnoty, na něž odkazují finanční nástroje, jejichž hodnota
přesahuje určitou stanovenou minimální výši, a měly by tedy být považovány za
referenční hodnoty s kritickým významem.
(31)     Jestliže dodavatelé vstupních
údajů přestanou své údaje dodávat, může být věrohodnost referenčních hodnot
s kritickým významem narušena. Aby bylo možné toto slabé místo ochránit,
je proto nezbytné, aby dotyčný příslušný orgán měl pravomoc vyžadovat povinné
dodávání údajů pro stanovování referenčních hodnot s kritickým významem.
(32)     K tomu, aby si uživatelé
referenčních hodnot dokázali zvolit vhodné referenční hodnoty a aby rozuměli
rizikům s nimi spojeným, potřebují vědět, co daná referenční hodnota měří
a jaká jsou její slabá místa. Administrátor referenční hodnoty by měl tudíž
uveřejňovat prohlášení, ve kterém tyto informace uvede, a měl by také uveřejňovat
vstupní údaje, jež jsou používány při stanovování těchto referenčních hodnot.
(33)     Spotřebitelé mohou uzavírat
finanční smlouvy, které zejména v případě smluv hypotečních a smluv o
spotřebitelském úvěru mohou odkazovat na určitou referenční hodnotu, avšak
v důsledku nerovného vyjednávacího postavení a používání standardních
smluvních podmínek se může stát, že mají v otázce použití referenční
hodnoty jen omezenou možnost volby. Je proto nutné zajistit, aby odpovědnost za
posouzení toho, je-li zvolená referenční hodnota pro daného spotřebitele
vhodná, byla na straně poskytovatelů půjček či úvěrů, kteří jsou subjekty pod
dohledem, neboť mají také lepší schopnost volby referenční hodnoty. Toto
nařízení by však nemělo vyžadovat posouzení vhodnosti v případech, kdy se
na určitou referenční hodnotu odkazuje ve finančních nástrojích, jelikož je to
již stanoveno ve směrnici [MIFID].
(34)     Toto nařízení by mělo brát
v úvahu zásady pro stanovování finančních referenčních hodnot, které
vydala dne 17. července 2013 Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry
(IOSCO) (dále jen „zásady organizace IOSCO“) a které slouží jako celosvětový
standard právních požadavků vztahujících se na referenční hodnoty.
S ohledem na ochranu investorů je nezbytné, aby dříve, než začne být
v Unii používána určitá referenční hodnota, kterou poskytuje třetí země,
bylo posouzeno, zda dohled a právní podmínky v této třetí zemi jsou
rovnocenné s dohledem a právními podmínkami, jež pro referenční
hodnoty platí v Unii.
(35)     Administrátorovi by měl
udělovat povolení k činnosti příslušný orgán členského státu, kde má
administrátor své sídlo, který by také měl dohlížet na jeho činnost.
(36)     Za určitých okolností může
index poskytovat i osoba, která si není vědoma, že je tohoto indexu používáno jako
reference pro určitý finanční nástroj. Dochází k tomu zejména
v případech, kdy se uživatelé a administrátor referenční hodnoty nacházejí
v různých členských státech. Je proto nezbytné, aby ve všech případech,
kdy se příslušné orgány dozvědí o používání určité referenční hodnoty pro účely
finančního nástroje, oznámily tuto skutečnost ústřednímu koordinačnímu orgánu,
jako je Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), který by měl tuto
skutečnost oznámit dotyčnému administrátorovi.
(37)     Účinnost dohledu zaručuje
soubor účinných nástrojů a pravomocí příslušných orgánů ve všech členských
státech. Nařízení by proto mělo stanovit zejména minimální soubor pravomocí,
pokud jde o dohled a šetření, jež by v souladu s vnitrostátním právem
měly být svěřeny příslušným orgánům členských států. Při výkonu svých pravomocí
podle tohoto nařízení by příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a
trhy (ESMA) měly postupovat objektivně a nestranně a ve svém rozhodování by
měly zůstat nezávislé.
(38)     Za účelem odhalování případů
porušení tohoto nařízení je nezbytné, aby příslušné orgány mohly ve shodě
s vnitrostátními právními předpisy vstupovat do prostor fyzických i
právnických osob s cílem zajišťovat dokumenty. Přístup do takových prostor
je nezbytný v případě, že existuje důvodné podezření, že jsou
k dispozici dokumenty či jiné údaje týkající se věci, která je předmětem
kontroly nebo šetření, a že mohou být důležité jako důkaz porušování tohoto
nařízení. Přístup do takových prostor je nutný i v některých dalších
případech: neposkytne-li určitá osoba informace, o jejichž poskytnutí byla již
dříve požádána, nebo jestliže se lze důvodně domnívat, že by takové žádosti,
ani kdyby byla dotyčné osobě sdělena, nebylo vyhověno, nebo že dokumenty či
informace, které jsou předmětem žádosti, by byly odstraněny, pozměněny či
zničeny. Jestliže je v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytné
získat předchozí povolení soudního orgánu příslušného členského státu, použije
se takové oprávnění ke vstupu do prostor poté, co bylo takové předchozí soudní
povolení získáno.
(39)     Existující záznamy telefonních
hovorů a záznamy datových přenosů poskytnuté subjekty pod dohledem mohou
představovat klíčový a někdy také jediný důkazní materiál umožňující
odhalit a prokázat, že došlo k porušení tohoto nařízení, zejména
pokud jde o dodržování požadavků v oblasti správy a kontroly. Takové
záznamy mohou totiž napomoci ověření totožnosti osoby, která je odpovědná za
dodávání informací, osoby odpovědné za jejich schvalování a to, zda je
zachováno fyzické oddělení zaměstnanců. Příslušné orgány by proto měly mít
možnost požadovat existující záznamy telefonních hovorů, elektronické
komunikace a záznamy datových přenosů, jež uchovávají subjekty pod dohledem.
v případech, kdy existuje důvodné podezření, že takové záznamy související
s předmětem kontroly nebo šetření mohou mít význam z hlediska
prokázání porušení tohoto nařízení.
(40)     Některá ustanovení tohoto
nařízení se vztahují na fyzické či právnické osoby ve třetích zemích, které
mohou používat referenční hodnoty nebo mohou být dodavateli vstupních údajů pro
jejich stanovování nebo se jinak podílet na procesu stanovování referenčních
hodnot. Příslušné orgány by proto měly navázat styky s orgány dohledu ve
třetích zemích a dojednat s nimi podmínky této spolupráce. Evropský orgán
pro cenné papíry a trhy (ESMA) by měl koordinovat sjednávání těchto podmínek
spolupráce a výměnu informací získaných od orgánů třetích zemí mezi
příslušnými orgány.
(41)     Toto nařízení respektuje
základní práva a dodržuje zásady uznané ve Smlouvě o fungování Evropské
unie (SFEU) a Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na
respektování soukromého a rodinného života, právo na ochranu osobních údajů,
právo na svobodu projevu a informací, právo na svobodu podnikání, právo na
ochranu spotřebitele, právo na účinnou právní ochranu, právo na obhajobu. Toto
nařízení by proto mělo být vykládáno a uplatňováno v souladu s těmito
právy a zásadami.
(42)     Mělo by být plně respektováno
právo dotyčných osob na obhajobu. Osobám, s nimiž je vedeno řízení, musí
být zejména zajištěn přístup k nálezům, na nichž příslušné orgány založily
svá rozhodnutí, a mají právo být slyšeny.
(43)     Transparentnost referenčních
hodnot je nezbytná z důvodů finanční stability trhů a ochrany
investorů. Veškerá výměna či předávání informací mezi příslušnými orgány by
měly probíhat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů, jež
stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o
ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o
volném pohybu těchto údajů[16].
Veškerá výměna či předávání informací ze strany Evropského orgánu pro cenné
papíry a trhy (ESMA) by měly probíhat v souladu s pravidly pro
předávání osobních údajů, jež stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti
se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném
pohybu těchto údajů[17].
(44)     Členské státy by měly
s přihlédnutím k zásadám, které stanoví sdělení Komise
o posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a právní akty
Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení, stanovit pravidla
v oblasti sankcí a správní opatření použitelná na případy porušování
tohoto nařízení a měly by zajistit, aby byla uplatňována. Tyto sankce a
administrativní opatření by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(45)     Měl by být proto stanoven
soubor správních opatření, sankcí a pokut, který zajistí jednotný přístup
v členských státech a posílí jejich odrazující účinek. Sankce, které je
třeba uplatňovat v konkrétních případech, by případně měly být určovány
s ohledem na takové faktory, jako je vrácení zjištěného finančního
prospěchu, závažnost a doba trvání porušení pravidel, jakékoli přitěžující nebo
polehčující okolnosti a potřeba toho, aby pokuty měly odrazující účinek, a měly
by případně zahrnovat určité zmírnění v případě spolupráce
s příslušným orgánem. Zejména skutečná výše správních pokut, jež mají být
v určitém konkrétním případě uloženy, může v případech velmi
závažného porušení dosáhnout maximální výše stanovené v tomto nařízení
nebo, stanoví-li to vnitrostátní právo, mohou být i vyšší, zatímco u méně
závažných porušení nebo v případě, že dojde k vyrovnání, mohou být
ukládány pokuty výrazně nižší, než je tato maximální výše. Příslušný orgán by
měl mít k dispozici možnost uložit osobám činných v rámci
administrátorů referenční hodnoty nebo dodavatelů vstupních údajů dočasný zákaz
výkonu řídících funkcí. Toto nařízení by nemělo omezovat možnosti členských
států ukládat správní sankce na vyšší úrovni, než stanoví toto nařízení.
(46)     Aby bylo zajištěno, že
rozhodnutí přijímaná příslušnými orgány budou mít odrazující účinek ve vztahu k
širší veřejnosti, měla by být běžně uveřejňována. Zveřejňování rozhodnutí je
rovněž důležitým způsobem, jak mohou příslušné orgány informovat účastníky trhu
o tom, jaké chování je považováno za porušení tohoto nařízení, a jímž lze
i šířeji prosazovat mezi účastníky trhu řádné chování. V případě, že by
hrozilo, že takové zveřejnění způsobí dotyčným osobám nepřiměřenou škodu,
naruší stabilitu finančních trhů nebo probíhající šetření, měly by příslušné
orgány zveřejňovat uložené sankce a přijatá opatření anonymně nebo by měly
zveřejnění odložit. Příslušné orgány by měly mít možnost sankce nezveřejňovat,
mají-li za to, že anonymní nebo odložené zveřejnění nezajistí, že nedojde
k narušení stability finančních trhů. Příslušné orgány rovněž nemusí
zveřejňovat opatření, jež považují za méně významná a jejichž zveřejnění
by bylo nepřiměřené.
(47)     Referenční hodnoty
s kritickým významem mohou mít dodavatele vstupních údajů, administrátory
a uživatele ve více než jednom členském státě. Ukončení poskytování takové
referenční hodnoty nebo jiná událost, jež může vážně narušit její věrohodnost,
pak mohou mít dopad ve více než jednom členském státě, a to znamená, že dohled,
který nad takovou referenční hodnotou vykonává pouze příslušný orgán členského
státu, v němž má sídlo, nebude z hlediska řešení rizik, která
s sebou proces stanovování referenčních hodnot s kritickým významem
nese, účinný a efektivní. K zajištění efektivní výměny informací
v oblasti dohledu mezi příslušnými orgány, koordinace jejich činností a
opatření v oblasti dohledu by měla být vytvářena kolegia příslušných
orgánů. Činnost kolegií by měla přispívat k harmonizovanému uplatňování
pravidel, jež stanoví toto nařízení, a ke sbližování praxe v oblasti
dohledu. Klíčovým prvkem pro dosažení koordinace, jednotného dohledu a
sbližování praxe v oblasti dohledu je právně závazná mediace prováděná
Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA). Referenční hodnoty mohou
odkazovat na finanční nástroje či finanční smlouvy s dlouhým trváním. Po
vstupu tohoto nařízení v platnost by v určitých případech poskytování
takových referenčních hodnot již nemuselo být povoleno, protože mají
vlastnosti, které není možno přizpůsobit tak, aby vyhovovaly požadavkům tohoto
nařízení. Zákaz dalšího poskytování takové referenční hodnoty by však mohl vést
k zániku či neplatnosti finančních nástrojů nebo finančních smluv, a poškodit
tak investory. Je proto nezbytné přijmout ustanovení, jež by po určité
přechodné období umožňovalo v poskytování takových referenčních hodnot
pokračovat.
(48)     S cílem zajistit jednotné
podmínky provádění tohoto nařízení a upřesnit technické prvky návrhu by Komisi
měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU
týkající se upřesnění technických prvků definic, požadavků v oblasti
správy a kontroly kladených na administrátory a dodavatele vstupních údajů pod
dohledem, požadavků týkajících se vstupních údajů a metodiky, kodexu chování,
specifických požadavků týkajících se různých typů referenčních hodnot a různých
odvětví a informací, jež mají být poskytovány v žádostech o povolení
činnosti administrátorů.
(49)     Komise by měla prostřednictvím
aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 SFEU a v souladu
s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010 přijmout návrh
regulačních technických norem, jejž vypracuje Evropský úřad pro cenné papíry a
trhy (ESMA) a který stanoví minimální obsah mechanismů spolupráce
s příslušnými orgány třetích zemí.
(50)     Komisi by měly být svěřeny
prováděcí pravomoci, aby se zajistily jednotné podmínky provádění tohoto
nařízení týkající se určitých jeho aspektů. Tyto aspekty se týkají ověření
rovnocennosti právního rámce, který se vztahuje na centrální banky
a poskytovatele referenčních hodnot ze třetích zemí, a také skutečnosti,
že určitá referenční hodnota je svou povahou referenční hodnotou
s kritickým významem. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu
s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne
16. února 2011[18],
kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.
(51)     Komisi by rovněž měly být
svěřeny pravomoci přijmout prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 291
SFEU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010 prováděcí
technické normy, jež vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a
které stanoví postupy a formuláře pro výměnu informací mezi příslušnými orgány
a orgánem ESMA. Jelikož cílů tohoto nařízení, a sice stanovit jednotný
a účinný systém, který by umožnil odstranit slabá místa, jež referenční
hodnoty mají, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států vzhledem
k tomu, že celkový dopad problémů souvisejících s referenčními
hodnotami je možné plně pojmout pouze v měřítku Unie, a může jich být
tudíž lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu
se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení zavádí společný rámec, jehož
účelem je zajistit přesnost a integritu indexů, které jsou v Unii
používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních
smlouvách. Nařízení tak přispívá k řádnému fungování vnitřního trhu při
dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů.
Článek 2
Oblast působnosti
1.           Toto nařízení se vztahuje na
poskytování referenčních hodnot, dodávání vstupních údajů pro stanovování
referenčních hodnot a používání referenčních hodnot v rámci Unie.
2.           Toto nařízení se nevztahuje
na:
a)      členy Evropského systému centrálních bank
(ESCB);
b)      centrální banky třetích zemí, u nichž
Komise uzná, že jejich právní rámec zaručuje zásady, normy a postupy rovnocenné
s požadavky na přesnost, integritu a nezávislost při poskytování referenčních
hodnot, jež stanoví toto nařízení.
3.           Komise stanoví seznam
centrálních bank třetích zemí uvedených v odst. 2 písm. b).
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu
s přezkumným postupem uvedeným v čl. 38 odst. 2.
Článek 3
Definice
1.           Pro účely tohoto nařízení se
použijí tyto definice:
1)      „indexem“ se rozumí číselná hodnota:
a)       která je uveřejňována nebo
zpřístupňována veřejnosti;
b)      která je pravidelně určována, a to buď
zcela, nebo zčásti výpočtem podle vzorce či jakoukoli jinou metodou výpočtu nebo
na základě posouzení;
c)       kde je toto určení provedeno na základě
hodnoty jednoho či více podkladových aktiv nebo cen, včetně cen odhadovaných,
nebo jiných hodnot;
2)      „referenční hodnotou“ se rozumí index, na
který se odkazuje při určování částky splatné u finančního nástroje či
finanční smlouvy nebo při určování hodnoty finančního nástroje, nebo index,
kterého se používá k měření výkonnosti určitého investičního fondu;
3)      „poskytováním referenční hodnoty“ se
rozumí:
a)       administrace úkonů zaměřených na určení
referenční hodnoty; a
b)      shromažďování, analyzování nebo
zpracovávání vstupních údajů za účelem určení referenční hodnoty; a
c)       určování referenční hodnoty za použití
vzorce či jiné metody výpočtu nebo na základě posouzení vstupních údajů
poskytnutých za tímto účelem;
4)      „administrátorem“ se rozumí fyzická nebo
právnická osoba, která má kontrolu nad poskytováním určité referenční hodnoty;
5)      „uživatelem referenční hodnoty“ se rozumí
osoba, která je emitentem nebo majitelem finančního nástroje nebo smluvní
stranou finanční smlouvy, které odkazují na určitou referenční hodnotu;
6)      „dodáváním vstupních údajů“ se rozumí
poskytování vstupních údajů administrátorovi nebo jiné osobě za účelem jejich
předání administrátorovi, které jsou nezbytné k určení této referenční
hodnoty a jež jsou poskytovány za tímto účelem;
7)      „dodavatelem vstupních údajů“ se rozumí
fyzická či právnická osoba dodávající vstupní údaje;
8)      „dodavatelem vstupních údajů pod
dohledem“ se rozumí subjekt pod dohledem, který dodává vstupní údaje určitému
administrátorovi se sídlem v Unii;
9)      „předkladatelem“ se rozumí fyzická osoba
zaměstnaná dodavatelem vstupních údajů za účelem dodávání vstupních údajů;
10)    „vstupními údaji“ se rozumí údaje
vztahující se k hodnotě jednoho nebo více z podkladových aktiv nebo cen,
včetně odhadu cen, nebo jiné hodnoty používané administrátorem k určování
referenční hodnoty;
11)    „regulovanými údaji“ se rozumí vstupní
údaje, které jsou dodávány přímo z obchodního systému vymezeného podle čl.
2 odst. 1 bodu 25 nařízení [MIFIR] nebo ze schváleného systému zveřejňování ve
smyslu definovaném v čl. 2 odst. 1 bodě 18 nařízení [MIFIR] či schváleného
systému vykazování ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 20 nařízení [MIFIR]
v souladu s požadavky na povinné oznamování údajů po uskutečnění
obchodu nebo burzy pro obchodování s elektřinou uvedené v čl. 37
odst. 1 písm. j) směrnice 2009/72/ES[19]
nebo burzy pro obchodování se zemním plynem uvedené v čl. 41 odst. 1 písm.
j) směrnice 2009/73/ES[20]
nebo dražební platformy uvedené v článku 26 nebo článku 30 nařízení
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1031/2010;
12)    „údaji o transakcích“ se rozumí
sledovatelné ceny, sazby, indexy nebo hodnoty transakcí mezi nepřidruženými
protistranami na aktivním trhu podléhajících tržním silám nabídky a poptávky;
13)    „finančními nástroji“ se rozumí nástroje
uvedené v příloze I oddíle C směrnice Evropského parlamentu a Rady
2004/39/ES, které jsou předmětem podané žádosti o přijetí k obchodování
v obchodním systému nebo které jsou obchodovány v obchodním systému;
14)    „subjektem pod dohledem“ se rozumí tyto
subjekty:
a)       úvěrové instituce podle čl. 3
odst. 1 směrnice 2013/36/EU[21];
b)      investiční podniky podle čl. 2 odst. 1
bodě 1 nařízení [MIFIR];
c)       pojišťovny podle čl. 13
odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES[22];
d)      zajišťovny podle čl. 13 odst. 1
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES;
e)       subjekty kolektivního investování do
převoditelných cenných papírů (SKIPCP) podle čl. 1 odst. 2
směrnice 2009/65/ES[23];
f)       správci alternativních investičních
fondů podle čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2011/61/EU[24];
g)       ústřední protistrany
podle čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 648/2012[25];
h)       registry obchodních údajů
podle čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012;
i)        administrátor;
15)    „finanční smlouvou“ se rozumí:
a)       jakákoli úvěrová smlouva
podle čl. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady
2008/48/ES[26];
b)      jakákoli úvěrová smlouva
podle čl. 3 odst. 3 [směrnice Evropského parlamentu a Rady
[2013/.../] o smlouvách o úvěru na bydlení];
16)    „investičním fondem“ se rozumí
alternativní investiční fondy podle čl. 4 odst. 1 písm. a)
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU nebo subjekty kolektivního
investování spadající do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a
Rady 2009/65/EU;
17)    „řídícím orgánem“ se rozumí orgán vedení
plnící funkci dohledu a řízení, který má nejvyšší rozhodovací pravomoc a
je oprávněn určovat strategii subjektu, jeho cíle a celkové směřování;
18)    „spotřebitelem“ se rozumí fyzická osoba,
která ve finančních smlouvách, na něž se vztahuje toto nařízení, jedná za
účelem, který nespadá do její obchodní, podnikatelské nebo profesní činnosti;
19)    „referenční hodnotou mezibankovních
úrokových sazeb“ se rozumí referenční hodnota, jejíž podkladovou hodnotou pro
účely bodu 1 písm. c) tohoto článku je sazba úroků, za niž banky
mohou poskytovat či přijímat půjčky od jiných bank;
20)    „komoditní referenční hodnotou“ se rozumí
referenční hodnota, jejíž podkladovou hodnotou pro účely bodu 1 písm. c)
tohoto článku je komodita ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení Komise
(ES) č. 1287/2006[27];
emisní povolenky podle přílohy I oddílu C bodu 11 směrnice [MIFID] se pro účely
tohoto nařízení za komodity nepovažují;
21)    „referenční hodnotou s kritickým
významem“ se rozumí referenční hodnota, u které je většina dodavatelů
vstupních údajů subjekty pod dohledem a na kterou odkazují finanční nástroje,
jejichž pomyslná hodnota činí nejméně 500 miliard eur;
22)    „nacházející se“ se v souvislosti
s právnickou osobou rozumí členský stát nebo třetí země, kde má tato osoba
své sídlo nebo jinou oficiální adresu, a v souvislosti
s fyzickou osobou členský stát nebo třetí země, kde je tato osoba
rezidentem pro daňové účely.
2.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 za
účelem upřesnění dalších technických prvků definic stanovených v odstavci
1, přičemž zejména upřesní, co pro účely definice pojmu index představuje
zpřístupňování veřejnosti, a za účelem zohlednění vývoje na trhu či
v oblasti technologií.
Komise případně vezme
v úvahu sbližování praxe v oblasti dohledu nad stanovováním
referenčních hodnot v mezinárodním měřítku.
Článek 4
Vyloučení administrátorů, kteří si nejsou vědomi používání referenčních hodnot,
jež poskytují, a administrátorů, kteří k tomu neudělili souhlas
1.           Toto nařízení se nevztahuje
na administrátora, který si ve vztahu k určité referenční hodnotě, již
poskytuje, není vědom a reálně si ani nemohl být vědom toho, že tato referenční
hodnota je používána pro účely uvedené v čl. 3 odst. 1 bodě 2.
2.           Toto nařízení se nevztahuje
na administrátora referenční hodnoty uvedené v čl. 25 odst. 3, pokud jde o
tuto referenční hodnotu.
HLAVA II
INTEGRITA REFERENČNÍCH HODNOT A JEJICH SPOLEHLIVOST
Kapitola
1
Správa a kontrola administrátorů
Článek 5
Požadavky na řízení
1.           Na administrátora se vztahují
tyto požadavky na řízení:
a)      administrátor musí mít zaveden spolehlivý
mechanismus řízení, který má jasnou organizační strukturu, v níž mají
všechny osoby podílející se na poskytování referenční hodnoty náležitě
definované, transparentní a konzistentní role.
Administrátor podnikne veškeré nezbytné kroky,
jimiž zajistí, aby v souvislosti s poskytováním referenční hodnoty
nedocházelo ani nemohlo docházet ke střetu zájmů a aby v případech, kdy je
nezbytné provést určitý úsudek či přijmout rozhodnutí na základě vlastního
uvážení, se tak stalo nezávisle a poctivě („správa řízení a střety
zájmů“);
b)      administrátor zřídí funkci dohledu, který
se bude týkat všech aspektů poskytování jeho referenčních hodnot („dohled“);
c)      administrátor musí mít zaveden kontrolní
rámec, díky němuž je schopen zajistit, že je referenční hodnota poskytována a
uveřejňována nebo zpřístupňována v souladu s tímto nařízením
(„kontrolní postupy“);
d)      administrátor musí disponovat rámcem
odpovědnosti, který zahrnuje vedení záznamů, provádění auditů a přezkumu a
postup pro řešení stížností a jenž zajišťuje doklady o dodržování
požadavků tohoto nařízení („odpovědnost“).
2.           Administrátor dbá na
dodržování požadavků týkajících se řízení a kontroly stanovených v příloze
I oddíle A.
3.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37,
jimiž se blíže upřesní požadavky v oblasti řízení a kontroly podle
přílohy I oddílu A. Komise vezme v úvahu:
a)      vývoj v oblasti referenčních hodnot
a vývoj na finančních trzích se zřetelem ke sbližování praxe v oblasti
dohledu nad dodržováním požadavků na řízení při stanovování referenčních hodnot
v mezinárodním měřítku;
b)      zvláštnosti různých typů referenčních
hodnot a různých administrátorů;
c)      existující nebo potenciální střety zájmů
při poskytování referenčních hodnot, manipulovatelnost referenční hodnoty a
důležitost referenčních hodnot z hlediska finanční stability, trhů a
investorů.
Článek 6
Externí zajištění služeb nebo činností
1.           Administrátoři nesmějí
prostřednictvím externích subjektů zajišťovat funkce spojené
s poskytováním určité referenční hodnoty takovým způsobem, aby to významně
narušovalo kontrolu administrátora nad poskytováním referenční hodnoty nebo
schopnost dotyčného příslušného orgánu vykonávat dohled nad danou referenční
hodnotou.
2.           Administrátor využívající
externích služeb nebo činností zajistí, aby byly dodrženy požadavky týkající se
externího zajišťování služeb nebo činností stanovené v příloze I oddíle B.
3.           Využívá-li administrátor
k zajištění určitých funkcí či souvisejících služeb a činností spojených
s poskytováním určité referenční hodnoty externího poskytovatele služeb,
odpovídá v celém rozsahu i nadále za plnění veškerých povinností, které mu
na základě tohoto nařízení vznikají.
Kapitola
2
Vstupní údaje a metodika a oznamování případů porušení
Článek 7
Vstupní údaje a metodika
1.           Poskytování referenční
hodnoty se řídí následujícími požadavky, které se týkají jejích vstupních údajů
a metodiky:
a)      vstupní údaje musí být dostatečné, aby
přesně a spolehlivě odrážely reálný stav trhu či ekonomickou realitu,
které má příslušná referenční hodnota měřit („dostatečné a přesné údaje“).
Jako vstupní údaje slouží údaje o transakcích.
Pakliže dostupné údaje o transakcích dostatečně přesně a spolehlivě
neodrážejí reálný stav trhu či ekonomickou realitu, které má příslušná
referenční hodnota měřit, je možné použít jako vstupní údaje i jiné údaje,
pokud jsou ověřitelné;
b)      vstupní údaje získává administrátor od
spolehlivého a reprezentativního souboru či vzorku dodavatelů, aby bylo
zajištěno, že výsledná referenční hodnota bude představovat spolehlivou a
reprezentativní výpověď o reálném stavu trhu či ekonomické realitě, které má
tato referenční hodnota měřit („reprezentativní dodavatelé vstupních údajů“);
c)      jestliže jako vstupní údaje pro stanovení
referenční hodnoty nejsou použity údaje o transakcích a dodavatel vstupních
údajů je stranou u více než 50 % hodnoty transakcí na trhu, jehož stav má
tato referenční hodnota měřit, administrátor ověří, že tyto vstupní údaje jsou
reprezentativní pro určitý trh z hlediska konkurenčních sil nabídky a
poptávky. Pokud administrátor zjistí, že vstupní data nejsou pro určitý trh z hlediska
konkurenčních sil nabídky a poptávky reprezentativní, buď změní vstupní
údaje, dodavatele vstupních údajů nebo metodiku, aby byla reprezentativnost
vstupních údajů pro určitý trh z hlediska konkurenčních sil nabídky a
poptávky zajištěna, anebo poskytování této referenční hodnoty ukončí („dopad na
trh“);
d)      pro stanovení referenční hodnoty používá
administrátor důkladnou a spolehlivou metodiku, která má jasná pravidla
určující, jakým způsobem a kdy lze při stanovování referenční hodnoty
uplatňovat vlastní rozhodnutí („důkladná a spolehlivá metodika“);
e)      údaje referenční hodnoty a metodiku
administrátor sestaví, provozuje a spravuje transparentním způsobem
(„transparentnost“).
2.           Administrátor dbá na
dodržování požadavků týkajících se vstupních údajů a metodiky, stanovených
v příloze I oddíle C.
3.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
týkající se opatření, která blíže upřesní kontrolní postupy v souvislosti
se vstupními údaji, okolnosti, za jakých nemusí být údaje o transakcích
dostatečné, a jak to lze prokazovat orgánům dohledu, a požadavky týkající
se vypracování metodik. Komise vezme v úvahu:
a)      vývoj v oblasti referenčních hodnot
a vývoj na finančních trzích se zřetelem ke sbližování praxe v oblasti
dohledu nad stanovováním referenčních hodnot v mezinárodním měřítku;
b)      zvláštnosti různých referenčních hodnot a
různých typů referenčních hodnot;
c)      slabá místa umožňující manipulaci
s referenčními hodnotami se zřetelem k používaným metodikám a
vstupním údajům.
Článek 8
Oznamování případů porušení
1.           Administrátor zajistí, aby
měl k dispozici odpovídající systémy a účinné kontrolní postupy, které
zaručí integritu vstupních údajů, pro účely uvedené v odstavci 2.
2.           Vstupní údaje a jejich
dodavatele administrátor monitoruje s cílem zjistit, zda nedochází
k porušování [nařízení o zneužívání trhu] a k jednání, které by mohlo
představovat manipulaci či pokus o manipulaci s referenční hodnotou, a
dotyčnému příslušnému orgánu v souladu s čl. 11 odst. 2 [nařízení o
zneužívání trhu] oznámí a podá veškeré potřebné informace, má-li podezření, že
v souvislosti s příslušnou referenční hodnotou došlo k:
a)      významnému porušení [nařízení o
zneužívání trhu];
b)      jednání, které by mohlo představovat
manipulaci či pokus o manipulaci s referenční hodnotou; nebo
c)      jednání ve shodě za účelem manipulace či
pokusu o manipulaci s referenční hodnotou.
3.           Administrátor musí mít
zavedeny postupy umožňující vedoucím pracovníkům, zaměstnancům a ostatním
fyzickým osobám, jejichž služeb využívá nebo které řídí, prostřednictvím
zvláštních a samostatných kanálů interně oznamovat případy porušení tohoto
nařízení.
Kapitola
3
Kodex chování a požadavky na dodavatele vstupních údajů
Článek 9
Kodex chování
1.           Administrátor přijme pro
každou referenční hodnotu kodex chování, který jasně stanoví, jaké mají
v souvislosti s poskytováním příslušné referenční hodnoty
administrátor a dodavatelé vstupních údajů povinnosti a úkoly, za něž nesou
odpovědnost, a který obsahuje jasný popis požadovaných vstupních údajů a další
prvky, jejichž minimální výčet je uveden v příloze I oddíle D.
2.           Kodex chování je podepsán
administrátorem a dodavateli vstupních údajů a je pro všechny strany právně
závazný.
3.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
týkající se opatření, která blíže upřesní podmínky kodexu chování uvedené
v příloze I oddíle D pro různé typy referenčních hodnot, a s cílem
zohlednit vývoj v oblasti referenčních hodnot a vývoj na finančních trzích.
Komise vezme v úvahu různé vlastnosti
referenčních hodnot a dodavatelů vstupních údajů, zejména se zřetelem
k rozdílnosti vstupních údajů a metodik, k rizikům manipulace se
vstupními údaji a ke sbližování praxe v oblasti dohledu nad stanovováním
referenčních hodnot v mezinárodním měřítku.
Článek 10
Regulované údaje
1.           Jsou-li vstupní údaje
dodávané za účelem stanovení referenční hodnoty regulovanými údaji, ustanovení
čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 1, čl. 8
odst. 2 a článku 9 se nepoužijí.
2.           Administrátor uzavře
s dodavatelem regulovaných údajů dohodu, v níž bude dodavateli
jednoznačně sděleno, které referenční hodnoty administrátor na základě těchto
regulovaných údajů stanovuje, a zajistí dodržování ustanovení tohoto nařízení.
Článek 11
Řízení a kontrolní postupy
1.           Na dodavatele vstupních údajů
pod dohledem se vztahují tyto požadavky na řízení a kontrolu:
a)      dodavatel vstupních údajů pod dohledem
zajistí, aby v souvislosti s dodáváním vstupních údajů nedocházelo
ani nemohlo docházet ke střetu zájmů a aby v případech, kdy je nezbytné
přijmout rozhodnutí na základě vlastního uvážení, se tak stalo nezávisle
a poctivě a na základě příslušných informací v souladu s kodexem
chování („střety zájmů“);
b)      dodavatel vstupních údajů pod dohledem má
k dispozici kontrolní rámec, díky němuž je schopen zajistit, aby vstupní
údaje byly věrohodné, přesné a spolehlivé a aby byly poskytovány
v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a kodexem chování („náležité
kontrolní postupy“).
2.           Dodavatel vstupních údajů pod
dohledem dbá na dodržování požadavků týkajících se systémů a kontrolních
postupů, stanovených v příloze I oddíle E.
3.           Při provádění auditů a výkonu
dohledu nad poskytováním referenční hodnoty dodavatel vstupních údajů pod
dohledem plně spolupracuje s administrátorem a dotyčným příslušným
orgánem a umožní přístup k informacím a záznamům uchovávaným
v souladu s přílohou I oddílem E.
4.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
týkající se opatření, která blíže upřesní požadavky týkající se systémů
a kontrolních postupů uvedených v příloze I oddíle E pro různé typy
referenčních hodnot.
Komise vezme v úvahu různé vlastnosti
referenčních hodnot a dodavatelů vstupních údajů pod dohledem, zejména se
zřetelem k rozdílnosti poskytovaných vstupních údajů a používaných
metodik, rizikům manipulace se vstupními údaji a povaze činností prováděných
dodavateli vstupních údajů pod dohledem, vývoji v oblasti referenčních
hodnot a vývoji na finančních trzích se zřetelem ke sbližování praxe
v oblasti dohledu nad stanovováním referenčních hodnot v mezinárodním
měřítku.
HLAVA III
ODVĚTVOVÉ POŽADAVKY A REFERENČNÍ HODNOTY S KRITICKÝM VÝZNAMEM
Kapitola
1
Odvětví, v nichž se referenční hodnoty používají
Článek 12
Specifické požadavky se zřetelem k různým typům referenčních hodnot
a odvětvím, v nichž se používají
1.           Na referenční hodnoty
mezibankovních úrokových sazeb se kromě požadavků hlavy II vztahují i
specifické požadavky, které jsou stanoveny v příloze II.
2.           Na komoditní referenční
hodnoty se kromě požadavků hlavy II vztahují i specifické požadavky, které jsou
stanoveny v příloze III.
3.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39 za
účelem stanovení nebo úpravy těchto prvků příloh II a III s ohledem na
vývoj na trhu a v oblasti technologií a na mezinárodní vývoj:
a)      časové období, po jehož uplynutí se
zveřejní vstupní údaje (příloha II bod 6);
b)      postupy volby a jmenování a povinnosti
výboru pro dohled (příloha II body 8, 9 a 10);
c)      četnost auditů (příloha II bod 12);
d)      postupy pro poskytování vstupních údajů,
jež mají být stanoveny v kodexu chování (příloha II bod 13);
e)      systémy a kontrolní mechanismy dodavatele
vstupních údajů (příloha II bod 16);
f)       záznamy, jež má vést dodavatel vstupních
údajů, a médium, na kterém mají být uchovávány (příloha II body 17 a 18);
g)      zjištění, jež má funkce dohledu u
dodavatele vstupních údajů oznamovat svému vedení (příloha II bod 19);
h)      četnost interních přezkumů vstupních
údajů a postupů (příloha II bod 20);
i)       četnost externích auditů vstupních údajů
daného dodavatele (příloha II bod 21);
j)       kritéria a postupy používané pro
vytvoření referenční hodnoty (příloha III bod 1 písm. a);
k)      prvky, jež má obsahovat metodika, a popis
metodiky (příloha III body 1 a 2);
l)       požadavky na administrátora týkající se
kvality a integrity výpočtu referenční hodnoty a obsahu vysvětlení připojeného
ke každému výpočtu (příloha III bod 5 a 6).
Kapitola
2
Referenční hodnoty s kritickým významem
Článek 13
Referenční hodnoty s kritickým významem
1.           Komise přijme seznam
referenčních hodnot, které jsou stanovovány v Unii a které jsou
referenčními hodnotami s kritickým významem, v souladu
s definicí vymezenou v čl. 3 odst. 1 bodě 21.
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu
s přezkumným postupem uvedeným v čl. 38 odst. 2.
2.           Ve lhůtě pěti pracovních dnů
od data nabytí účinnosti takového rozhodnutí obsahujícího určitou referenční
hodnotu s kritickým významem v seznamu uvedeném v odstavci 1
tohoto článku předloží administrátor této referenční hodnoty dotyčnému příslušnému
orgánu kodex chování. Dotyčný příslušný orgán ve lhůtě 30 dnů ověří, zda je
obsah kodexu chování v souladu s požadavky tohoto nařízení.
V případě, že dotyčný příslušný orgán zjistí, že některé jeho části nejsou
v souladu s požadavky tohoto nařízení, vyrozumí o tom administrátora.
Administrátor upraví kodex chování tak, aby byl zajištěn jeho soulad
s požadavky tohoto nařízení, do 30 dnů od tohoto vyrozumění.
Článek 14
Povinná účast
1.           Pokud v kterémkoli roce
dodavatelé vstupních údajů pro stanovení určité referenční hodnoty
s kritickým významem, představující nejméně 20 % dodavatelů, ukončí
dodávání vstupních údajů nebo pokud existují dostatečné náznaky toho, že
nejméně 20 % dodavatelů dodávání vstupních údajů pravděpodobné ukončí, orgán
příslušný pro administrátora této referenční hodnoty s kritickým významem
je oprávněn:
a)      vyžadovat, aby subjekty pod dohledem,
které byly vybrány v souladu s odstavcem 2, dodávaly vstupní údaje
administrátorům v souladu s metodikou, kodexem chování nebo jinými
pravidly;
b)      stanovit formát veškerých poskytovaných
vstupních údajů a lhůtu pro jejich poskytování;
c)      změnit kodex chování, metodiku nebo jiná
pravidla pro stanovení této referenční hodnoty s kritickým významem.
2.           V případě referenční
hodnoty s kritickým významem určí subjekty pod dohledem, od kterých je
vyžadováno, aby dodávaly vstupní údaje v souladu s odstavcem 1, orgán
příslušný pro administrátora na základě těchto kritérií:
a)      rozsah skutečné a potenciální účasti
dotyčného subjektu pod dohledem na trhu, který má tato referenční hodnota
měřit;
b)      odborné znalosti subjektu pod dohledem a
jeho schopnost poskytovat vstupní údaje v potřebné kvalitě.
3.           Orgán příslušný pro subjekt
pod dohledem, od něhož je prostřednictvím opatření přijatých v souladu
s odst. 1 písm. a) a b) vyžadováno, aby dodával vstupní údaje pro
stanovení určité referenční hodnoty, bude nápomocen orgánu příslušnému pro
administrátora při vymáhání takových opatření.
4.           Orgán příslušný pro
administrátora po uplynutí jednoho roku od přijetí opatření podle odstavce 1
každé takové opatření přezkoumá. Zruší ho, jestliže:
a)      usoudí, že je pravděpodobné, že
dodavatelé vstupních údajů budou pokračovat v dodávání vstupních údajů
nejméně po dobu jednoho roku, i kdyby uplatnění této pravomoci bylo
zrušeno, což je doloženo přinejmenším:
1)      písemným závazkem, kterým se dodavatel
vstupních údajů administrátorovi a příslušnému orgánu zaváže, že bude
pokračovat v dodávání vstupních údajů pro stanovení referenční hodnoty
s kritickým významem nejméně po dobu jednoho roku, i kdyby uplatnění
nařídit povinnou účast bylo zrušeno;
2)      písemnou zprávou administrátora
příslušnému orgánu, v níž budou poskytnuty důkazy, na základě kterých bude
moci příslušný orgán usoudit, že další životaschopnost této referenční hodnoty
s kritickým významem lze zajistit i po zrušení povinné účasti;
b)      usoudí, že je k dispozici jiná
přijatelná referenční hodnota, která může posloužit jako náhrada, a že
uživatelé referenční hodnoty s kritickým významem mohou za minimálních
nákladů na tuto náhradní referenční hodnotu přejít, což musí být doloženo
písemnou zprávou administrátora, v níž jsou podrobně popsány podmínky
přechodu na náhradní referenční hodnotu, schopnost uživatelů na tuto referenční
hodnotu přejít a náklady, které jim v souvislosti s tím vzniknou.
5.           V případě, že některý
dodavatel vstupních údajů poruší požadavky odstavce 1 tohoto článku,
administrátor to oznámí dotyčnému příslušnému orgánu v technicky
nejkratším možném termínu.
HLAVA IV
TRANSPARENTNOST A OCHRANA SPOTŘEBITELŮ
Článek 15
Prohlášení o referenční hodnotě
1.           Administrátor uveřejní ke
každé referenční hodnotě prohlášení o referenční hodnotě, které:
a)      jasně a jednoznačně definuje stav trhu a
ekonomickou realitu, které tato referenční hodnota měří, a okolnosti, za nichž
by se takové měření mohlo stát nespolehlivým;
b)      popíše nebo vyjmenuje vhodné účely,
k jakým může být tato referenční hodnota použita, a okolnosti, za jakých
může být její použití pro takové účely nevhodné;
c)      stanoví technické specifikace,
v nichž jsou jasně a jednoznačně uvedeny ty části výpočtu, u kterých se
může uplatňovat volnost rozhodování, kritéria jeho uplatňování a osoby, které
jej uplatňují, jakož i způsob, jakým může být takové volné rozhodnutí následně
hodnoceno;
d)      obsahuje upozornění, že v důsledku
určitých faktorů včetně faktorů vnějších, které administrátor nemůže nijak
ovlivnit, může dojít v poskytování dané referenční hodnoty k určitým
změnám, anebo k ukončení jejího poskytování; a
e)      obsahuje doporučení, že veškeré finanční
smlouvy či jiné finanční nástroje odkazující na danou referenční hodnotu by
měly být vůči možnosti změn v poskytování dané referenční hodnoty či jeho
ukončení odolné či jinak schopné takovou možnost řešit.
2.           Aby bylo zajištěno dodržování
odstavce 1, administrátor dbá na dodržování podrobných požadavků stanovených
v příloze I oddíle F.
Článek 16
Transparentnost vstupních údajů
1.           Administrátor zveřejňuje
vstupní údaje použité ke stanovení příslušné referenční hodnoty okamžitě po
uveřejnění této referenční hodnoty, vyjma případů, kdy by jejich zveřejnění
mělo závažně nepříznivé důsledky pro dodavatele těchto vstupních údajů nebo by
nepříznivě ovlivnilo spolehlivost nebo integritu referenční hodnoty.
V takových případech je možné uveřejnění odložit po dobu, která tyto důsledky
výrazně omezí. Osobní údaje obsažené ve vstupních údajích nebudou zveřejněny.
2.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
týkající se opatření, která blíže upřesní informace, jež mají být sdělovány
v souladu s odstavcem 1, způsob zveřejnění, jakož i okolnosti, kdy může
být jejich uveřejnění odloženo, a způsob jejich přenosu.
Článek 17
Ukončení poskytování referenční hodnoty
1.           Administrátor uveřejní postup
týkající se toho, jaká opatření podnikne v případě změn určité referenční
hodnoty nebo v případě ukončení jejího poskytování.
2.           Subjekty pod dohledem, které
vydávají či vlastní finanční nástroje nebo uzavírají finanční smlouvy, jež
odkazují na určitou referenční hodnotu, vypracují podložené písemné plány,
v nichž stanoví, jaká opatření podniknou v případě, že se tato
referenční hodnota významně změní nebo že její poskytování bude ukončeno.
Subjekty pod dohledem na vyžádání předloží tyto plány dotyčnému příslušnému
orgánu.
Článek 18
Posouzení vhodnosti
1.           Má-li subjekt pod dohledem
v úmyslu uzavřít finanční smlouvu se spotřebitelem, nejprve tento subjekt
pod dohledem zjistí nezbytné informace týkající se obeznámenosti a zkušenosti
dotyčného spotřebitele s příslušnou referenční hodnotou, jeho finanční situace
a jeho záměrů souvisejících s finanční smlouvou a prohlášení
o referenční hodnotě uveřejněným v souladu s článkem 15, a
posoudí, zda je použití odkazu na tuto referenční hodnotu ve finanční smlouvě
s ohledem na něj vhodné.
2.           Dojde-li subjekt pod dohledem
na základě tohoto posouzení k závěru, že dotyčná referenční hodnota není
pro tohoto spotřebitele vhodná, písemně na to spotřebitele upozorní a uvede
příslušné důvody.
HLAVA V
POUŽÍVÁNÍ REFERENČNÍCH HODNOT POSKYTOVANÝCH ADMINISTRÁTORY s oprávněním NEBO ADMINISTRÁTORY ZE
TŘETÍCH ZEMÍ
Článek 19
Používání robustních referenčních hodnot
Subjekt pod dohledem v Unii může používat
referenční hodnotu jako referenci v určitém finančním nástroji nebo
finanční smlouvě nebo k měření výkonnosti určitého investičního fondu, je-li
poskytována administrátorem, jemuž bylo vydáno povolení v souladu
s článkem 23 nebo administrátorem nacházejícím se ve třetí zemi, který je
registrován v souladu s článkem 21.
Článek 20
Rovnocennost
1.           Referenční hodnoty
poskytované administrátorem usazeným ve třetí zemi mohou subjekty pod dohledem
v Unii používat, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)      Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti
v souladu s odstavcem 2, jímž uznává, že právní rámec této třetí země
a její praxe v oblasti dohledu jsou ve vztahu k požadavkům tohoto
nařízení rovnocenné;
b)      dotyčný administrátor má v této
třetí zemi oprávnění či registraci a podléhá zde dohledu;
c)      administrátor
oznámil Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) svůj souhlas
s tím, že jeho zavedené nebo potenciální referenční hodnoty mohou být
používány subjekty pod dohledem v Unii, seznam referenčních hodnot, které
mohou být v Unii používány, a příslušný orgán odpovědný za dohled nad
tímto administrátorem ve třetí zemi;
d)      administrátor je řádně registrován podle
článku 21; a
e)      funguje mechanismus spolupráce uvedený
v odstavci 3 tohoto článku.
2.           Komise může přijmout
rozhodnutí, ve kterém bude stanoveno, že právní rámec třetí země a její praxe
v oblasti dohledu zaručuje, že:
a)      administrátoři, kteří mají v této
třetí zemi povolení či registraci, splňují závazné požadavky, jež jsou
rovnocenné požadavkům vyplývajícím z tohoto nařízení, zejména se zřetelem
k tomu, zda právní rámec třetí země a její praxe v oblasti dohledu
zajišťují soulad se zásadami organizace IOSCO pro stanovování finančních
referenčních hodnot zveřejněné dne 17. července 2013; a
b)      tyto právní závazky jsou v této
třetí zemi předmětem soustavného a účinného dohledu a vymáhání jejich plnění.
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu
s přezkumným postupem uvedeným v čl. 38 odst. 2.
3.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) zřídí mechanismy spolupráce s příslušnými orgány
třetích zemí, jejichž právní rámec a praxe v oblasti dohledu byly uznány
jako rovnocenné v souladu s ustanoveními odstavce 2. V rámci
těchto mechanismů musí být stanoveny přinejmenším:
a)      mechanismus pro výměnu informací mezi
Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a příslušnými orgány dotčených
třetích zemí včetně přístupu ke všem informacím, jež si orgán ESMA vyžádá
o administrátorovi, který má povolení k činnosti v této třetí
zemi;
b)      mechanismus rychlého vyrozumění
Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) pro případ, kdy se příslušný
orgán třetí země domnívá, že administrátor, který má povolení k činnosti
v této třetí zemi, nad nímž vykonává dohled, neplní podmínky vyplývající
z jejího povolení či jiné vnitrostátní právní předpisy;
c)      postupy týkající se koordinace činností
spojených s výkonem dohledu, včetně kontrol na místě.
4.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) vypracuje návrh regulačních technických norem,
v nichž stanoví minimální obsah mechanismů spolupráce uvedených
v odstavci 3, aby bylo zajištěno, že příslušné orgány a orgán ESMA mohou
v souladu s tímto nařízením vykonávat veškeré své pravomoci
v oblasti dohledu.
Tento návrh regulačních technických norem předloží
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) Komisi do [XXX].
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační
technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až
14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 21
Registrace
1.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) zaregistruje administrátory, kteří mu oznámili svůj
souhlas uvedený v čl. 20 odst. 1 písm. c). Registr je veřejně přístupný na
internetových stránkách orgánu ESMA a obsahuje informace o referenčních
hodnotách, které mají příslušní administrátoři povoleny poskytovat, a o
příslušném orgánu odpovědném za dohled nad jejich činností ve třetí zemi.
2.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) zruší registraci administrátora uvedeného v odstavci
1 v registru uvedeném v odstavci 1, pakliže:
a)      orgán ESMA má na základě podložených
důkazů oprávněné důvody k tomu, aby shledal, že administrátor jedná
způsobem, který jednoznačně poškozuje zájmy uživatelů jeho referenčních hodnot
či řádné fungování trhů; nebo
b)      orgán ESMA má na základě podložených
důkazů oprávněné důvody k tomu, aby shledal, že administrátor hrubě
porušil vnitrostátní právní předpisy nebo jiná ustanovení, která pro něj platí
v příslušné třetí zemi a na jejichž základě přijala Komise rozhodnutí
v souladu s čl. 20 odst. 2.
3.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) přijme rozhodnutí v souladu s ustanovením
odstavce 2 pouze tehdy, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)      orgán ESMA postoupil danou záležitost
příslušnému orgánu třetí země a tento příslušný orgán nepřijal náležitá
opatření, která jsou potřebná pro ochranu investorů a řádné fungování trhů
v Unii, nebo neprokázal, že dotyčný administrátor plní požadavky, které
pro něho v této třetí zemi platí;
b)      orgán ESMA informoval příslušný orgán
třetí země o svém úmyslu zrušit registraci administrátora, a to nejméně 30 dnů
před zrušením této registrace.
4.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) neprodleně informuje ostatní příslušné orgány o veškerých
opatřeních, která přijme v souladu s ustanovením odstavce 1, a své
rozhodnutí uveřejní na svých internetových stránkách.
HLAVA VI
POVOLOVÁNÍ ČINNOSTI ADMINISTRÁTORŮ A DOHLED NAD NIMI
Kapitola
1
Vydávání povolení
Článek 22
Požadavky na povolení činnosti
1.           Administrátor, který
poskytuje indexy, jež jsou nebo mají být používány jako reference ve finančních
nástrojích či finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti určitého
investičního fondu, podá žádost o povolení poskytování referenčních hodnot.
2.           Administrátor s oprávněním
dodržuje za všech okolností podmínky, za jakých mu bylo povolení
k činnosti vydáno, a veškeré významné změny týkající se podmínek původního
povolení oznámí příslušnému orgánu.
Článek 23
Žádost o povolení činnosti
1.           Administrátor podá žádost o
povolení u příslušného orgánu členského státu, ve kterém má administrátor své
sídlo.
2.           Žádost o povolení činnosti
v souladu s odstavcem 1 se podává:
a)      ve lhůtě 30 pracovních dnů ode dne, kdy
subjekt pod dohledem uzavře jakoukoli dohodu o tom, že určitý index poskytovaný
tímto administrátorem bude používán jako reference u určitého finančního
nástroje nebo finanční smlouvy nebo k měření výkonnosti určitého
investičního fondu;
b)      ve lhůtě 30 pracovních dnů ode dne, kdy
administrátor v souladu s čl. 25 odst. 2 udělí souhlas k tomu,
aby na index bylo odkazováno ve finančním nástroji uvedeném v čl. 25 odst.
1.
3.           Administrátor, který žádost
podává, poskytne veškeré informace potřebné k tomu, aby prokázal
příslušnému orgánu, že v době vydání povolení má administrátor zavedena
veškerá opatření nezbytná pro splnění požadavků stanovených v tomto
nařízení.
4.           Ve lhůtě 15 pracovních dnů od
obdržení žádosti posoudí dotyčný příslušný orgán, zde je žádost úplná, a
vyrozumí o tom žadatele. Je-li žádost neúplná, předloží žadatel doplňující
informace, které si dotyčný příslušný orgán vyžádá.
5.           Ve lhůtě 45 pracovních dnů od
obdržení úplné žádosti dotyčný příslušný orgán žádost přezkoumá a přijme
rozhodnutí, jímž administrátorovi, který žádost podal, vydá nebo odmítne vydat
povolení k činnosti. Ve lhůtě pěti pracovních dnů od přijetí rozhodnutí o
vydání či nevydání povolení k činnosti oznámí příslušný orgán toto
rozhodnutí dotyčnému administrátorovi. Pokud příslušný orgán administrátorovi,
který žádost podal, odmítne vydat povolení k činnosti, uvede důvody tohoto
rozhodnutí.
6.           Příslušný orgán oznámí každé
své rozhodnutí, jímž vydal povolení k činnosti administrátorovi, který o
to požádal, nebo odmítl takové povolení vydat, Evropskému orgánu pro cenné
papíry a trhy (ESMA), který uveřejní seznam administrátorů
s povolením k činnosti podle tohoto nařízení. Do sedmi pracovních dnů
od oznámení uvedeného v tomto odstavci je tento seznam aktualizován.
7.           Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39
týkající se opatření, která blíže upřesní informace, jež mají být uvedeny
v žádosti o povolení k činnosti, s přihlédnutím k zásadě
proporcionality a nákladům administrátorů a příslušných orgánů.
Článek 24
Odebrání nebo pozastavení povolení
1.           Příslušný orgán odebere
administrátorovi povolení k činnosti nebo pozastaví jeho platnost
v případě, že administrátor:
a)      se tohoto povolení výslovně zřekne nebo
po dobu předchozích dvanácti měsíců neposkytoval žádné referenční hodnoty;
b)      získal povolení na základě nepravdivého
prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků;
c)      nadále již nesplňuje podmínky, za nichž
mu bylo povolení vydáno; nebo
d)      závažným způsobem nebo opakovaně porušil
ustanovení tohoto nařízení.
2.           Své rozhodnutí příslušný
orgán oznámí do pěti pracovních dnů Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy
(ESMA).
Kapitola
2
Oznamování
referenčních hodnot
Článek 25
Oznamování použití referenční hodnoty u finančního nástroje Evropskému orgánu
pro cenné papíry a trhy (ESMA)
1.           Zjistí-li příslušný orgán, že
v rámci určitého finančního nástroje se používá jako reference určitý
index nebo že byla podána žádost o přijetí k obchodování
v obchodním systému, nad nímž tento příslušný orgán v souvislosti
s určitým finančním nástrojem odkazujícím na určitý index vykonává dohled,
oznámí tento příslušný orgán tuto skutečnost do deseti pracovních dnů
Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).
2.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) tuto skutečnost do deseti pracovních dnů od tohoto
oznámení oznámí příslušnému administrátorovi referenční hodnoty, přičemž uvede
veškeré údaje o jejím používání a vyžádá si od něho, aby mu do deseti
pracovních dnů potvrdil, že s tímto způsobem používání referenční hodnoty
souhlasí.
3.           Aniž je dotčen článek 30
[MIFIR], pokud administrátor nepotvrdí Evropskému orgánu pro cenné papíry a
trhy (ESMA) svůj souhlas v lhůtě stanovené v odstavci 2, orgán ESMA
tuto skutečnost oznámí dotyčnému příslušnému orgánu, který vydá pokyn, aby
obchodní systém zrušil kotaci tohoto finančního nástroje nebo odmítl jeho
přijetí k obchodování, a to nejpozději do deseti pracovních dnů.
4.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) uveřejní na svých internetových stránkách seznam všech
oznámení uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.
5.           Pro účely výměny informací
uvedených v odstavcích 1 a 2 vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a
trhy (ESMA) návrhy prováděcích technických norem pro určení příslušných postupů
a formulářů.
6.           Návrhy prováděcích
technických norem předloží Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)
Komisi nejpozději do [XXXX].
7.           Komisi je svěřena pravomoc
přijmout prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci
v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Kapitola
3
Spolupráce
v oblasti dohledu
Článek 26
Postoupení úkolů mezi příslušnými orgány
1.           V souladu s článkem
28 nařízení (EU) č. 1095/2010 může příslušný orgán své úkoly, které mu
ukládá toto nařízení, postoupit příslušnému orgánu jiného členského státu.
Postoupením úkolů není dotčena odpovědnost příslušného orgánu, který tyto úkoly
postupuje, a příslušné orgány oznámí každé navrhované postoupení úkolů 60 dnů
předtím, než takové postoupení vstoupí v platnost, Evropskému orgánu pro
cenné papíry a trhy (ESMA).
2.           Pokud s tím Evropský
orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) vysloví souhlas, může příslušný orgán
některé své úkoly, které mu ukládá toto nařízení, postoupit orgánu ESMA.
Postoupením úkolů není dotčena odpovědnost příslušného orgánu, který tyto úkoly
postupuje.
3.           Navrhované postoupení úkolů
oznámí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) do sedmi dnů členským státům.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) uveřejní podrobné informace
o každém dohodnutém postoupení úkolů do pěti pracovních dnů od jeho
oznámení.
Článek 27
Zpřístupňování informací od jiného členského státu
1.           Příslušný orgán může
zveřejnit informace, které obdrží od jiného příslušného orgánu, pouze
v případě, že:
a)      k tomu získal písemný souhlas tohoto
příslušného orgánu, přičemž tyto informace jsou zpřístupněny pouze pro účely,
pro které tento příslušný orgán vyslovil svůj souhlas; nebo
b)      zpřístupnění těchto informací je nutné
pro účely soudního řízení.
Článek 28
Spolupráce v případě žádosti týkající se kontrol na místě nebo šetření
1.           Dotyčný příslušný orgán může
v souvislosti s prováděním kontrol na místě nebo šetření požádat o
pomoc jiný příslušný orgán.
2.           Příslušný orgán, který žádost
uvedenou v odstavci 1 vznese, o tom informuje Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA). Provádí-li se šetření nebo kontroly s přeshraniční
působností, mohou příslušné orgány požádat orgán ESMA o koordinaci kontrol
na místě nebo šetření.
3.           Obdrží-li příslušný orgán
žádost jiného příslušného orgánu, aby provedl určitou kontrolu na místě nebo
určité šetření, může:
a)      provést tuto kontrolu na místě nebo
šetření sám;
b)      umožnit příslušnému orgánu, který se na
něho s touto žádostí obrátil, aby se kontroly na místě nebo šetření
účastnil;
c)      jmenovat auditory či odborníky, kteří
kontrolu na místě nebo šetření provedou.
Kapitola
4
Úloha příslušných orgánů
Článek 29
Příslušné orgány
1.           Pro administrátory a dodavatele vstupních údajů pod dohledem určí
každý členský stát určitý příslušný orgán, který je odpovědný za výkon
povinností vyplývajících z tohoto nařízení, a informuje o tom Komisi a
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA).
2.           Určí-li členský stát více než
jeden příslušný orgán, jasně vymezí úlohy každého z nich a určí jeden
orgán, který bude odpovědný za koordinování spolupráce a výměnu informací
s Komisí, Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a příslušnými
orgány jiných členských států.
3.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) uveřejní na svých internetových stránkách seznam
příslušných orgánů určených v souladu s odstavcem 1.
Článek 30
Pravomoci příslušných orgánů
1.           K plnění svých
povinností podle tohoto nařízení mají příslušné orgány v souladu
s vnitrostátními právními předpisy přinejmenším tyto pravomoci
v oblasti dohledu a šetření:
a)      mají přístup k jakýmkoli dokumentům
a jiným údajům v jakékoli podobě a mohou přijímat či pořizovat jejich
kopie;
b)      mohou žádat či požadovat informace od
jakékoli osoby včetně těch, které se postupně zapojily do předávání příkazů
nebo provádění příslušných operací, jakož i osob, jež je k tomu zmocnily,
a je-li třeba, předvolat a vyslechnout každou takovou osobu za účelem
získání informací;
c)      ve vztahu k referenčním hodnotám,
pro které se jako vstupní údaje používají komodity, požadovat informace od
účastníků souvisejících spotových trhů podle standardizovaných formátů,
získávat zprávy o transakcích a mít přímý přístup k systémům obchodníků;
d)      provádět kontroly na místě nebo šetření
v jiných prostorách než v soukromých bytech fyzických osob;
e)      vstupovat do prostor fyzických a
právnických osob za účelem zajištění dokumentů a jiných údajů v jakékoli
podobě, existuje-li důvodné podezření, že tyto dokumenty a jiné údaje týkající
se předmětu dané kontroly nebo šetření mohou být relevantní pro prokazování
porušování tohoto nařízení. Je-li v souladu s vnitrostátními právními
předpisy nezbytné získat předchozí povolení soudního orgánu daného členského
státu, může být tato pravomoc využita pouze po získání takového předchozího
povolení;
f)       požadovat existující záznamy telefonních
hovorů, elektronické komunikace či jiných datových přenosů uchovávané subjekty
pod dohledem;
g)      požadovat zmrazení nebo obstavení aktiv
nebo obojí;
h)      pozastavit obchodování s dotčeným
finančním nástrojem, který odkazuje na určitou referenční hodnotu;
i)       požadovat dočasné ukončení jakéhokoli
jednání, které je podle názoru příslušného orgánu v rozporu s tímto
nařízením;
j)       uložit dočasný zákaz výkonu
profesionální činnosti;
k)      přijmout veškerá nezbytná opatření, jimiž
zajistí, že veřejnost obdrží pravdivé informace o poskytování určité referenční
hodnoty, včetně toho, že osobě, která tuto referenční hodnotu uveřejnila nebo
šířila, je uložena povinnost uveřejnit opravné prohlášení ohledně dříve
dodaných vstupních údajů pro stanovení této referenční hodnoty nebo údajů o
výši referenční hodnoty.
2.           Příslušné orgány vykonávají
své funkce a pravomoci uvedené v odstavci 1 některým z následujících
způsobů:
a)      přímo;
b)      ve spolupráci s jinými orgány nebo
podniky na trhu;
c)      v rámci své odpovědnosti přenesením
pravomoci na tyto orgány nebo podniky na trhu;
d)      podáním žádosti u příslušných soudních
orgánů.
V souvislosti s výkonem těchto pravomocí
musí mít příslušné orgány zavedeny náležité a účinné záruky na ochranu práva na
obhajobu a základních práv.
3.           Členské státy zajistí přijetí
vhodných opatření tak, aby příslušné orgány měly veškeré pravomoci týkající se
dohledu a šetření, které jsou nezbytné pro plnění jejich povinností.
4.           Má se za to, že osoba
neporušuje žádné omezení ohledně zveřejnění informací uložené smlouvou nebo
právními či správními předpisy, dává-li je k dispozici podle odstavce 2.
Článek 31
Správní opatření a sankce
1.           Aniž jsou dotčeny dohledové
pravomoci příslušných orgánů v souladu s článkem 34, členské státy
v souladu s vnitrostátním právem zajistí, aby příslušné orgány měly
pravomoci přijímat vhodná správní opatření a uplatňovat správní opatření a
sankce přinejmenším v případě:
a)      porušování čl. 5 odst. 1, článku 6, čl. 7
odst. 1, článků 8, 9, 10 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 a 23 tohoto nařízení; a
b)      neochoty spolupracovat nebo podrobit se
šetření, kontrole nebo žádosti podle článku 30.
2.           V případě porušení
pravidel uvedených v odstavci 1 členské státy v souladu
s vnitrostátními právními předpisy svěří příslušným orgánům pravomoc
uplatňovat přinejmenším tyto správní opatření a sankce:
a)      příkaz osobě odpovědné za porušování
pravidel, aby toto jednání ukončila a zdržela se jeho opakování;
b)      vydání zisku nebo zamezené ztráty, jež
jsou důsledkem porušení pravidel, pokud je lze stanovit;
c)      veřejnou výstrahu, která označí
odpovědnou osobu a povahu porušení pravidel;
d)      odebrání nebo pozastavení platnosti
povolení k činnosti vydaného regulovanému subjektu;
e)      dočasný zákaz výkonu vedoucích funkcí u
administrátora nebo dodavatele vstupních údajů určený fyzické osobě, která za
takové porušení nese odpovědnost;
f)       udělení správních peněžitých sankcí,
jejichž maximální výše činí nejméně trojnásobek dosaženého zisku nebo zamezené
ztráty, jež jsou důsledkem porušení pravidel, pokud je lze stanovit; nebo
1)      pokud jde o fyzické osoby, správních
peněžitých sankcí, jejichž maximální výše činí:
i) za porušení čl. 5 odst. 1, článku 6, čl. 7 odst.
1, článků 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 a 23 nejméně
500 000 EUR nebo v členských státech, v nichž euro není
úřední měnou, nejméně ve výši odpovídající hodnoty ve vnitrostátní měně ke dni
vstupu tohoto nařízení v platnost; nebo
ii) za porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo c)
nejméně 100 000 EUR nebo v členských státech, v nichž euro
není úřední měnou, nejméně ve výši odpovídající hodnoty ve vnitrostátní měně ke
dni vstupu tohoto nařízení v platnost;
2)      pokud jde o právnické osoby, správních
peněžitých sankcí, jejichž maximální výše činí:
i) za porušení čl. 5 odst. 1, článku 6, čl. 7
odst. 1, článků 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 a 23 nejméně
1 000 000 EUR nebo 10 % jejich celkového ročního obratu
podle poslední dostupné účetní závěrky schválené řídícím orgánem, přičemž se
ukládá sankce odpovídající částce, která je vyšší. Pokud je právnická osoba
mateřským podnikem nebo dceřinou společností mateřského podniku, který je
povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku v souladu se směrnicí
2013/34/EU, příslušný celkový roční obrat je celkovým ročním obratem nebo
odpovídajícím typem příjmů ve smyslu směrnice 86/635/ES pro banky a směrnice
91/674/ES pro pojišťovny podle poslední dostupné konsolidované účetní závěrky
schválené řídícím orgánem vrcholného mateřského podniku nebo v případě, že
je tato právnická osoba sdružením, 10 % souhrnných obratů jejích členů;
nebo
ii) za porušení čl. 6 odst. 1 písm. b) a c)
správní peněžité sankce nejméně ve výši 250 000 EUR nebo 2 %
jejich celkového ročního obratu podle poslední dostupné účetní závěrky
schválené řídícím orgánem, přičemž se ukládá sankce odpovídající částce, která
je vyšší; pokud je právnická osoba mateřským podnikem nebo dceřinou společností
mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku
ve smyslu definovaném ve směrnici 83/349/EHS, příslušný celkový roční obrat je
celkovým ročním obratem nebo odpovídajícím typem příjmů ve smyslu směrnice
86/635/ES pro banky a směrnice 91/674/ES pro pojišťovny podle poslední dostupné
konsolidované účetní závěrky schválené řídícím orgánem vrcholného mateřského
podniku nebo v případě, že je tato právnická osoba sdružením, 10 %
souhrnných obratů jejích členů.
3.           Ve lhůtě [12 měsíců po vstupu
tohoto nařízení v platnost] oznámí členské státy předpisy týkající se
odstavce 1 a 2 Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).
Komisi a orgán ESMA také neprodleně uvědomí o každé jejich následné změně.
4.           Členské státy mohou
příslušným orgánům formou vnitrostátního právního předpisu stanovit kromě
pravomocí uvedených v odstavci 1 i jiné sankční pravomoci a mohou stanovit
vyšší sazby správních peněžitých sankcí, než jsou ty, které stanovuje daný
odstavec.
Článek 32
Výkon dohledových a sankčních pravomocí
1.           Členské státy zajistí, aby
příslušné orgány při určování typu a výše správních sankcí braly v úvahu
všechny relevantní okolnosti, případně včetně:
a)      závažnosti a doby trvání porušování
pravidel;
b)      míry odpovědnosti dotyčné odpovědné
osoby;
c)      finanční síly dotyčné odpovědné osoby
vyjádřené zejména celkovým obratem odpovědné právnické osoby nebo ročním
příjmem odpovědné fyzické osoby;
d)      výše dosaženého zisku nebo zamezené
ztráty odpovědné osoby, pokud je lze stanovit;
e)      míry spolupráce odpovědné osoby
s příslušným orgánem, aniž je dotčena potřeba zajistit vydání dosaženého
zisku nebo zamezené ztráty uvedené osoby;
f)       předchozích případů porušení pravidel
dotyčnou osobou;
g)      opatření přijatých po porušení pravidel
odpovědnou osobou, jejichž cílem bylo předejít tomu, aby se porušení opakovalo.
2.           Při výkonu svých sankčních
pravomocí za okolností vymezených v článku 31 příslušné orgány úzce
spolupracují s cílem zajistit, aby uplatňování pravomocí v oblasti
dohledu a vyšetřování a správních sankcí dosáhlo žádoucích výsledků z hlediska
tohoto nařízení. Koordinují rovněž svůj postup, aby se vyhnuly případné
duplicitě a překrývání při uplatňování dohledových a vyšetřovacích
pravomocí a správních sankcí a pokut v rámci přeshraničních případů.
Článek 33
Zveřejňování rozhodnutí
1.           Rozhodnutí o uložení správní
sankce nebo opatření za porušení tohoto nařízení uveřejní příslušné orgány na
svých oficiálních internetových stránkách okamžitě poté, co o tomto rozhodnutí
informují osobu, které byla sankce uložena. Zveřejní se přinejmenším informace o
typu a povaze porušení pravidel a o totožnosti odpovědné osoby. Tato povinnost
neplatí v případě rozhodnutí ukládajících opatření v rámci šetření.
2.           Jestliže příslušný orgán po
posouzení přiměřenosti uveřejnění takových informací v daném konkrétním
případě považuje zveřejnění totožnosti právnických osob nebo osobních údajů
fyzických osob za nepřiměřené, nebo pokud by uveřejnění ohrozilo stabilitu
finančních trhů nebo probíhající šetření, příslušné orgány buď:
a)      odloží zveřejnění rozhodnutí o uložení
sankcí nebo opatření do doby, než důvody pro nezveřejnění pominou;
b)      zveřejní rozhodnutí o uložení sankce nebo
opatření při zachování anonymity způsobem, který je v souladu
s vnitrostátními právními předpisy, jestliže takové anonymní zveřejnění
zajišťuje účinnou ochranu příslušných osobních údajů; v případě rozhodnutí
uveřejnit sankci nebo opatření při zachování anonymity může být uveřejnění
příslušných údajů o určitou přiměřenou dobu odloženo, jestliže se předpokládá,
že během této doby důvody, jež vedly k anonymnímu zveřejnění, pominou;
c)      rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření
nezveřejní vůbec, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a
b) dostatečně nezajišťují:
1)      že nebude ohrožena stabilita finančních
trhů; nebo
2)      přiměřenost pro zveřejňování takových
rozhodnutí v případech opatření, jež jsou považována za mírnější.
3.           Je-li proti rozhodnutí o
uložení sankce nebo opatření podáno odvolání u příslušného soudního nebo jiného
orgánu, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o
výsledku takového odvolání rovněž ihned uveřejní na svých oficiálních
internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým
se ruší dříve přijaté rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
4.           Příslušné orgány zajistí, aby
jakékoli informace zveřejněné v souladu s tímto článkem zůstaly na
jejich oficiálních internetových stránkách nejméně po dobu pěti let po svém
uveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na
oficiálních internetových stránkách uchovávány pouze po nezbytnou dobu,
v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
Článek 34
Kolegia příslušných orgánů
1.           Ve lhůtě 30 pracovních dnů
ode dne, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí uvedené v čl. 13
odst. 1, které stanoví, že určitá referenční hodnota je referenční hodnotou
s kritickým významem, zřídí příslušný orgán kolegium příslušných orgánů.
2.           Kolegium tvoří orgán
příslušný pro daného administrátora, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
(ESMA) a orgány příslušné pro dodavatele vstupních údajů.
3.           Právo stát se členem kolegia
mají i příslušné orgány jiných členských států, pokud v případě, že by
poskytování této referenční hodnoty s kritickým významem mělo být
ukončeno, mělo by to významný nepříznivý dopad na finanční stabilitu, řádné fungování
trhů nebo na spotřebitele či reálnou ekonomiku těchto členských států.
Jestliže příslušný orgán zamýšlí stát se členem
kolegia podle prvního pododstavce, podá žádost u orgánu příslušného pro
administrátora obsahující důkazy, že jsou splněny požadavky uvedeného
ustanovení. Dotyčný orgán příslušný pro administrátora žádost posoudí a ve
lhůtě 20 pracovních dnů od jejího obdržení oznámí žádajícímu orgánu, zda
považuje tyto požadavky za splněné, či nikoli. Pokud má za to, že tyto
požadavky splněny nejsou, může žádající orgán postoupit tuto záležitost
Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu
s odstavcem 10.
4.           Evropský orgán pro cenné
papíry a trhy (ESMA) přispívá k podpoře a sledování účinného,
efektivního a jednotného fungování kolegií orgánů dohledu uvedených
v tomto článku v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č.
1095/2013. Za tímto účelem se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vhodným
způsobem účastní jejich činnosti a je pro tento účel považován za příslušný
orgán.
5.           Orgán příslušný pro daného
administrátora předsedá zasedáním kolegia, koordinuje činnost kolegia a
zajišťuje účinnou výměnu informací mezi členy kolegia.
6.           Orgán příslušný pro daného
administrátora v rámci kolegia zavede písemné opatření se zaměřením na
tyto otázky:
a)      informace, které si mají příslušné orgány
vyměňovat;
b)      postup přijímání rozhodnutí příslušných
orgánů;
c)      případy, ve kterých příslušné orgány musí
vzájemně konzultovat;
d)      pomoc, jež má být poskytnuta podle čl. 14
odst. 3 při prosazování opatření uvedených v čl. 14 odst. 1 písm. a) a b).
Pokud administrátor poskytuje více než jednu
referenční hodnotu, může orgán příslušný pro daného administrátora ustavit
jediné kolegium pro všechny referenční hodnoty poskytované tímto
administrátorem.
7.           Nedojde-li ohledně systému
podle odstavce 6 k dohodě, může kterýkoli jiný člen kolegia než Evropský
orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) postoupit tuto záležitost orgánu ESMA.
Před odsouhlasením konečného znění věnuje orgán příslušný pro administrátora
náležitou pozornost veškerým doporučením orgánu ESMA týkajícím se systému
písemné koordinace. Systém písemné koordinace je stanoven v jednom
dokumentu, který obsahuje podrobné zdůvodnění jakékoli významné odchylky od
doporučení orgánu ESMA. Dokument obsahující systém písemné koordinace předá
orgán příslušný pro administrátora členům kolegia a orgánu ESMA.
8.           Před přijetím jakéhokoli
opatření uvedeného v článcích 14, 23, 24 a 31 provede orgán příslušný pro
koordinátora konzultaci s členy kolegia. Členové kolegia v rámci
svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhli dohody.
Orgán příslušný pro administrátora v každém
svém rozhodnutí ohledně přijetí takových opatření vezme v úvahu dopad na
ostatní příslušné orgány a jejich členské státy, zejména možný dopad na
stabilitu finančního systému v každém jiném dotčeném členském státě.
9.           Nedosáhnou-li členové kolegia
dohody ohledně toho, zda přijmout opatření uvedená v odstavci 8, může
orgán příslušný pro administrátora do 15 pracovních dnů od oznámení dotyčné
záležitosti kolegiu přijmout příslušné rozhodnutí. Veškeré odchylky tohoto
rozhodnutí od stanovisek vyjádřených ostatními členy kolegia, případně od
stanoviska Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA), musí být podrobně
zdůvodněny. Své rozhodnutí orgán příslušný pro administrátora bez zbytečného
odkladu oznámí kolegiu a orgánu ESMA.
10.         Jiné příslušné orgány než
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) mohou upozornit orgán ESMA,
pokud:
a)      některý příslušný orgán nesdělil
informace zásadního významu;
b)      po podání žádosti podle odstavce 3 orgán
příslušný pro administrátora oznámil žádajícímu orgánu, že požadavky uvedeného
odstavce nebyly splněny, a nebo takové žádosti v přiměřené lhůtě
nevyhověl;
c)      se příslušné orgány nedohodly na
záležitostech uvedených v odstavci 6;
d)      se jedná o referenční hodnotu
s kritickým významem a nebylo dosaženo shody ohledně přijetí opatření
v souladu s články 14, 23, 24 a 31.
Aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU,
může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) postupovat v souladu s pravomocemi,
které mu jsou svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA
může příslušným orgánům pomoci při vytváření konzistentních postupů spolupráce
rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem
uvedeného nařízení.
Článek 35
Spolupráce s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA)
1.           Příslušné orgány pro účely
tohoto nařízení spolupracují s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
(ESMA) v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
2.           Příslušné orgány Evropskému
orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) neprodleně poskytnou veškeré informace
nezbytné k tomu, aby mohl tento orgán plnit své úkoly podle článku 35
nařízení (EU) č. 1095/2010.
3.           Pro účely výměny informací
uvedených v odstavci 2 vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
(ESMA) návrhy prováděcích technických norem pro určení příslušných postupů a
formulářů.
Návrhy prováděcích technických norem uvedené
v prvním pododstavci předloží Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
(ESMA) Komisi nejpozději do [XXXX].
Komisi je svěřena pravomoc přijmout prováděcí
technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem
15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 36
Služební tajemství
1.           Na veškeré důvěrné informace
obdržené, vyměněné nebo předané podle tohoto nařízení se vztahují podmínky
služebního tajemství stanovené v odstavci 2.
2.           Povinnost mlčenlivosti
v rámci služebního tajemství se vztahuje na všechny osoby, které pracují
nebo pracovaly pro příslušný orgán či jakýkoli orgán nebo podnik na trhu či pro
fyzickou nebo právnickou osobu, na niž příslušný orgán přenesl své pravomoci,
včetně auditorů a odborníků smluvně najatých příslušným orgánem.
3.           Informace, které jsou
předmětem služebního tajemství, nesmějí být sděleny žádné jiné osobě nebo
orgánu, vyjma na základě ustanovení právního předpisů.
4.           Veškeré informace vyměněné
mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení, které se týkají obchodních nebo
provozních podmínek a jiných ekonomických či osobních záležitostí, jsou
považovány za důvěrné a podléhají služebnímu tajemství s výjimkou případů,
kdy příslušný orgán v okamžiku jejich sdělení uvede, že informace mohou
být zpřístupněny, nebo kdy je takovéto zpřístupnění nutné pro účely soudního
řízení.
HLAVA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 37
Výkon přenesené pravomoci
1.           Pravomoc přijímat akty
v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených
v tomto článku.
2.           Pravomoc přijímat akty
v přenesené pravomoci podle čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst.
3, čl. 9 odst. 3, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 3, čl. 16 odst. 2
a čl. 23 odst. 7 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje [datum
vstupu tohoto nařízení v platnost].
3.           Evropský parlament nebo Rada
mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 3, čl. 7
odst. 3, čl. 9 odst. 3, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 3, čl. 16 odst. 2
a čl. 23 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se
ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku
prvním dnem po svém zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie
nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti
již platných aktů v přenesené pravomoci.
4.           Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5.           Akt v přenesené
pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst. 3, čl. 9
odst. 3, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 3, čl. 16 odst. 2 a čl. 23 odst. 7
vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví
ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky
nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi
informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady
se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 38
Postup projednávání ve výboru
1.           Komisi je nápomocen
Evropský výbor pro cenné papíry. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
2.           Tam, kde se odkazuje na tento
odstavec, se použije článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011 s ohledem na
ustanovení článku 8 téhož nařízení.
HLAVA VIII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Přechodná ustanovení
1.           Administrátor, který
poskytuje určitou referenční hodnotu ke dni [datum vstupu tohoto nařízení
v platnost] požádá o povolení podle článku 23 do [24 měsíců od nabytí
účinku tohoto nařízení].
2.           Administrátor, který podal
žádost o povolení k činnosti v souladu s odstavcem 1, může ve
vydávání určité stávající referenční hodnoty pokračovat i nadále, není-li
takové povolení zamítnuto, a to až do okamžiku případného zamítnutí.
3.           Nesplňuje-li určitá stávající
referenční hodnota požadavky tohoto nařízení, avšak změna této referenční
hodnoty, která by ji uvedla s požadavky tohoto nařízení do souladu, by
vedla k události způsobené vyšší mocí nebo by zmařila či jiným způsobem
narušila plnění podmínek finančních smluv či finančních nástrojů, které na tuto
referenční hodnotu odkazují, použije se odstavec 4 tohoto článku.
4.           Dotyčný příslušný orgán
členského státu, ve kterém má sídlo administrátor, povolí používání určité
referenční hodnoty až do doby, kdy hodnota finančních smluv nebo finančních
nástrojů odkazujících na tuto referenční hodnotu nebude vyšší než 5 %
hodnoty finančních nástrojů a finančních smluv, které na tuto referenční
hodnotu odkazovaly v době vstupu tohoto nařízení v platnost. Po
vstupu tohoto nařízení v platnost již nesmějí žádné finanční nástroje a
finanční smlouvy na takové stávající referenční hodnoty odkazovat.
Článek 40
Přezkum
Do 1. července 2018 Komise toto nařízení přezkoumá
a podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování, a zejména o:
a)      fungování a účinnosti systému
referenčních hodnot s kritickým významem a povinné účasti podle
článků 13 a 14 a vymezení referenční hodnoty s kritickým významem uvedené
v článku 3;
b)      účinnosti systému dohledu uvedeného
v hlavě VI a kolegií podle článku 34 a vhodnosti dohledu orgánu Unie
nad určitými referenčními hodnotami;
c)      přínosu požadavku týkajícího se vhodnosti
podle článku 18.
Článek 41
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem
po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od [12 měsíců ode dne vstupu
v platnost].
Čl. 13 odst. 1 a článek 34 se však použijí od
[šest měsíců ode dne vstupu v platnost].
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA I

Oddíl A:
Požadavky týkající se řízení a kontroly k zajištění souladu s čl. 5
odst. 1
I. Požadavky
týkající s řízení a střetu zájmů k zajištění souladu s čl. 5
odst. 1 písm. a)
1.           Poskytování referenčních hodnot musí být z provozního hlediska i
funkčně odděleno od všech součástí obchodní činnosti administrátora, které
mohou způsobit skutečný nebo potenciální střet zájmů. Jestliže takové střety
není možné zvládnout, přeruší administrátor referenčních hodnot veškeré
činnosti nebo vztahy, jež tyto střety vytvářejí, nebo přestane stanovovat
referenční hodnoty.
2.           Administrátor zveřejní nebo oznámí dodavatelům vstupních údajů a
uživatelům referenční hodnoty a dotyčnému příslušnému orgánu veškeré stávající nebo
potenciální střety zájmů včetně střetů zájmů vyplývajících z vlastnictví
nebo ovládání administrátora.
3.           Administrátor zavede odpovídající strategie a postupy pro zjišťování,
zveřejňování, zvládání nebo zmírňování střetů zájmů a pro předcházení jejich
vzniku s cílem chránit integritu a nezávislost určování referenční
hodnoty. Tyto strategie a postupy by měly být pravidelně podrobovány přezkumu a
aktualizovány. Tyto strategie a postupy
by měly brát v úvahu a řešit rozsah střetu zájmů, míru volnosti rozhodování
uplatňované v procesu určování referenčních hodnot a rizika, jež tyto
referenční hodnoty představují, a musí zajistit:
a)       důvěrnost
informací, jež jsou administrátorovi dodávány nebo je administrátor vytváří,
v souladu s povinnostmi v oblasti zveřejňování
a transparentnosti podle tohoto nařízení; a
b)      musí
výslovně zmírňovat střety zájmů vyplývající z vlastnictví nebo ovládání
administrátora nebo vyplývající z jiných zájmů v jeho skupině nebo ze
zájmů jiných osob, jež mohou administrátora ovlivňovat nebo ovládat, pokud jde
o stanovení referenčních
hodnot.
4.           Administrátor zajistí, aby zaměstnanci a další fyzické osoby, jejichž
služeb využívá nebo které řídí a kteří se přímo podílejí na poskytování
referenčních hodnot:
a)       disponovali
potřebnými dovednostmi, znalostmi a zkušenostmi pro výkon přidělených
povinností a byli účinným způsobem řízeni a kontrolováni;
b)      nebyli
vystaveni nežádoucím vlivům a nedocházelo u nich ke střetům zájmů a aby odměňování a hodnocení výkonů těchto osob
nevytvářelo střet zájmů ani jinak nesnižovalo integritu procesu stanovování
referenčních hodnot;
c)       nemohli
kvůli svým zájmům a obchodním stykům ohrozit funkce administrátora;
d)      měli
zakázáno přispívat k určování referenčních hodnot účastí na nabídkách,
poptávkách a obchodech za svou osobu ani jménem účastníků trhu; a
e)       podléhali
účinným postupům kontroly výměny informací s jinými zaměstnanci, dalšími
subjekty podílejícími se na činnostech, jež mohou vytvářet riziko střetu zájmů,
nebo v případech, kdy tyto informace mohou ovlivnit referenční hodnotu.
5.           Administrátor zavede zvláštní postupy vnitřní kontroly s cílem
zajistit věrohodnost a spolehlivost zaměstnance nebo osoby určující
referenční hodnotu, včetně toho, že referenční hodnoty budou před šířením
alespoň interně schváleny vedením.
6.           Jestliže vstupní údaje poskytuje útvar poskytující služby přímo klientům,
tj. jakékoli oddělení, divize, skupina nebo personál poskytovatelů
vstupních údajů nebo jeho přidružených subjektů, který provádí jakékoli
činnosti v oblasti cenové kalkulace, obchodování, prodeje, uvádění na trh,
reklamy, oslovování, strukturování a makléřství, použijí se body 7 a 8
tohoto oddílu.
7.           Obdrží-li administrátor vstupní údaje od zaměstnanců útvaru poskytujícího
služby přímo klientům, musí získat údaje z jiných zdrojů, jež tyto vstupní
údaje potvrdí.
8.           Administrátor neakceptuje vstupní údaje od útvarů poskytujících služby
přímo klientům, pokud neexistují odpovídající vnitřní postupy pro dohled nad
údaji od útvaru poskytujícího služby přímo klientům a ověřování takových údajů,
které splňují tyto požadavky:
a)       existuje
ověřování vstupů předtím, než jsou použity při stanovování referenční hodnoty,
včetně postupů několikerého přezkumu vedoucími pracovníky zaměřeného na
kontrolu vstupů a interních postupů schvalování vstupů vedením před jejich
dodáním;
b)      zaměstnanci
útvaru poskytující služby přímo klientům jsou fyzicky odděleni od linií pro
předávání zpráv;
c)       jsou
plně zohledněna opatření pro řešení konfliktů zaměřených na zjišťování,
sdělování, řešení, snižování a prevenci stávající nebo potenciální motivace
k manipulaci s datovými vstupy nebo jejich ovlivňování jiným
způsobem, včetně motivací vyplývajících z politiky v oblasti
odměňování a ze střetu zájmů mezi činnostmi souvisejícími s dodáváním
vstupních údajů a jakýmikoli jinými obchodními činnostmi dodavatele vstupních
údajů nebo některého z jeho přidružených subjektů či některého
z jejich klientů nebo zákazníků.
II. Požadavky
v oblasti dohledu k zajištění souladu s čl. 5 odst. 1 písm. b)
9.           Administrátor zavede a udržuje stálou a účinnou funkci dohledu, která je
vykonávána nezávisle a plní některé nebo všechny následující povinnosti, jež se
příslušně upraví s ohledem na složitost referenční hodnoty, její používání
a její slabá místa:
a)       přezkum
definice a metodiky referenční hodnoty;
b)      dohled
nad veškerými změnami metodiky pro určování referenčních hodnot a udělování povolení administrátorovi
k provedení konzultací o takových změnách;
c)       dohled
nad kontrolním rámcem administrátora a jeho kodexem chování a nad řízením
a správou referenční hodnoty;
d)      přezkum
a schvalování postupů pro ukončení platnosti referenční hodnoty včetně
konzultací o tomto ukončení;
e)       dohled
nad třetími stranami podílejícími se na poskytování referenční hodnoty včetně
zástupců pro její výpočet nebo šíření;
f)       posuzování
interních a externích auditů nebo přezkumů a sledování, jak jsou prováděna
stanovená opatření;
g)       monitoring
vstupních údajů a jejich dodavatelů a činností administrátora při rozporování
nebo ověřování poskytnutých vstupních údajů;
h)       přijímání
účinných opatření v souvislosti s případy porušení kodexu chování a
i)        podávání
zpráv dotyčným příslušným orgánům o případech pochybení dodavatelů vstupních
údajů nebo administrátorů, o nichž se dozorčí funkce dozví,
a o anomálních nebo podezřelých vstupních údajích.
10.         Funkci dohledu plní:
a)       pokud
je administrátor vlastněn nebo ovládán dodavateli vstupních údajů nebo
uživateli, samostatná rada nebo výbor, jejichž složení zajišťuje jejich
nezávislost a neexistenci střetů zájmů. Pokud administrátora vlastní nebo
ovládají dodavatelé vstupních údajů, neměli by dodavatelé vstupních údajů
tvořit většinu výboru. Pokud administrátora vlastní nebo ovládají uživatelé,
neměli by většinu výboru tvořit uživatelé;
b)      pokud
administrátor není vlastněn ani ovládán svými dodavateli vstupních údajů ani
uživateli, interní rada nebo výbor. Členové interní rady nebo výboru se nesmí
podílet na poskytování žádné referenční hodnoty, na kterou dohlížejí;
c)       pokud
administrátor může prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti
poskytování určité referenční hodnoty a vzhledem k riziku a dopadu této
referenční hodnoty nejsou požadavky stanovené v písmenech a) a b)
přiměřené, může funkci úředníka pověřeného výkonem dohledu vykonávat fyzická
osoba. Úředník pověřený výkonem dohledu se nesmí podílet na poskytování
referenční hodnoty, na kterou dohlíží.
11.         Předmětem dozorčí funkce může být výkon dohledu nad více referenčními
hodnotami poskytovanými jedním administrátorem, pokud tento administrátor
splňuje ostatní požadavky tohoto oddílu.
III.
Požadavky v oblasti kontroly k zajištění souladu s čl. 5 odst. 1
písm. c)
12.         Administrátor zajistí vhodný rámec kontroly nad poskytováním referenčních
hodnot. Kontrolní rámec by měl být přiměřený rozsahu, v jakém dochází ke
střetům zájmů, míře volnosti rozhodování v procesu určování referenčních
hodnot a povaze vstupních údajů pro výpočet referenčních hodnot, a měl by
zahrnovat:
a)       řízení
provozních rizik;
b)      odpovídající
a účinné plány zachování provozu a obnovy činnosti při mimořádné události.
13.         Pokud vstupními údaji nejsou údaje o transakcích, administrátor musí:
a)       stanovit
opatření k zajištění toho, aby dodavatelé vstupních údajů dodržovali kodex
chování a platné normy pro poskytování těchto údajů;
b)      stanovit
opatření ke sledování vstupních údajů, včetně sledování vstupních údajů před
zveřejněním referenčních hodnot a ověřování vstupních údajů po zveřejnění
s cílem odhalit chyby a anomálie.
14.         Kontrolní rámec se zdokumentuje, přezkoumává a případně aktualizuje a na
požádání se zpřístupní uživatelům referenčních hodnot a dotyčnému příslušnému
orgánu.
IV. Požadavky
na odpovědnost k zajištění souladu s čl. 5 odst. 1 písm. d)
15.         Administrátor jmenuje osobu pro výkon interní funkce s potřebnými
schopnostmi, jejímž úkolem je přezkoumávat, jak administrátor dodržuje metodiku
pro určování referenčních hodnot a toto nařízení, a podávat o tom příslušné
zprávy.
16.         V případě referenčních hodnot s kritickým významem,
jestliže rozsah a složitost činností administrátora při jejich stanovování
představují významné riziko z hlediska finanční stability, jmenuje administrátor nezávislého externího
auditora, jehož úkolem je přezkoumávat, jak administrátor dodržuje metodiku pro
určování referenčních hodnot a toto nařízení, a podávat o tom příslušné zprávy.
17.         Na požádání dotyčného příslušného orgánu nebo uživatele referenční
hodnoty administrátor poskytne nebo zveřejní údaje o přezkumech stanovených
v bodě 15 nebo o auditech podle bodu 16.
18.         Administrátor vede záznamy o:
a)       veškerých
vstupních údajích;
b)      použití
těchto vstupních údajů pro určení referenční hodnoty a o používané
metodice;
c)       všech
případech použití úsudku nebo uplatnění volnosti rozhodování administrátora při
určování referenčních hodnot, včetně plného zdůvodnění, proč bylo použito
úsudku nebo byla uplatněna volnost rozhodování, záznamů o tom, že určité
vstupní údaje nebyly vzaty v úvahu, zejména pokud vyhovovaly požadavkům
metodiky pro určování referenčních hodnot, a zdůvodnění toho, proč tyto
údaje nebyly vzaty v úvahu;
d)      předkladatelích
a fyzických osobách zaměstnávaných administrátory za účelem určování
referenčních hodnot;
e)       všech
dokumentech týkajících se stížnosti, včetně dokumentů předložených stěžovatelem
a záznamů pořízených administrátorem; a
f)       záznamy
telefonních hovorů nebo elektronické komunikace mezi osobami, jež administrátor
zaměstnává, a dodavateli vstupních údajů, které mají spojitost
s referenčními hodnotami.
19.         Záznamy stanovené v bodě 1 uchovává administrátor nejméně pět
let v takové formě, kterou je možné reprodukovat a plně z ní pochopit
výpočty referenční hodnoty a která umožňuje provést audit nebo hodnocení
vstupních údajů, výpočtů, úsudků a uplatnění volnosti rozhodování. Záznamy
telefonních hovorů nebo elektronické komunikace pořízené v souladu
s bodem 18 písm. f) se na požádání poskytnou účastníkům hovorů
nebo komunikace a uchovávají se po dobu tří let.
20.         Administrátor zavede a zveřejní postupy pro sdělování, vyřizování a
včasné řešení stížností souvisejících s referenčními hodnotami, s tím,
že tyto činnosti musí provádět osoba nebo osoby nezávislé na všech osobách,
jichž se stížnost týká.
Oddíl B:
Požadavky týkající se externího zajišťování služeb a činností k zajištění
souladu s článkem 6
1.         Pokud
jsou využíváni externí dodavatelé, administrátor zajistí, aby byly splněny tyto
podmínky:
a)       poskytovatel
dané služby musí mít schopnost, kapacitu a veškerá zákonem vyžadovaná povolení
k tomu, aby mohl spolehlivě a na profesionální úrovni plnit funkce, služby
nebo činnosti, jež mu byly svěřeny;
b)      pokud
se zdá, že poskytovatel služeb neplní své funkce řádně a v souladu
s platnými právními předpisy a správními požadavky, přijme administrátor
vhodná opatření;
c)       administrátor
si musí udržet odborné znalosti nezbytné pro řádný dohled nad externími
dodavateli a pro řízení rizik souvisejících s využíváním jejich služeb;
d)      poskytovatel
služeb informuje administrátora o vývoji, který může mít významný dopad na jeho
schopnost vykonávat činnosti externího dodavatele řádně a v souladu
s platnými právními předpisy a správními požadavky;
e)       poskytovatel
služeb musí v souvislosti se svými činnosti externího dodavatele
spolupracovat s dotyčným příslušným orgánem, administrátor a dotyčný
příslušný orgán musí mít zajištěn náležitý přístup k údajům
o činnostech externího dodavatele a do obchodních prostor poskytovatele
služeb a dotyčný příslušný orgán musí být schopen tato práva přístupu
vykonávat;
f)       administrátor
musí být schopen v případně nutnosti příslušná ujednání ukončit.
Oddíl C:
Požadavky týkající se údajů a metodiky k zajištění souladu s čl. 7
odst. 1
I. Požadavky
na dostatečnost a přesnost údajů a reprezentativnost poskytovatele vstupních
údajů k zajištění souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) a b)
1.           Administrátor zajistí, aby kontrolní postupy vstupních údajů zahrnovaly:
a)       kritéria,
jež stanoví, kdo může administrátorovi předávat vstupní údaje, a proces výběru dodavatelů těchto údajů;
b)      postup,
jakým jsou vstupní údaje získané od daného dodavatele vyhodnocovány a jakým je
poskytování dalších vstupních údajů tímto dodavatelem ukončeno, nebo případně
jakým jsou vůči dodavateli v případě nedodržení požadavků tohoto nařízení
uplatňovány další sankce;
c)       postup
pro ověřování vstupních údajů, a to i oproti jiným ukazatelům nebo údajům,
v zájmu zajištění jejich integrity a přesnosti.
II. Požadavky
na robustnost a spolehlivost metodiky k zajištění souladu s čl. 7
odst. 1 písm. d)
2.           Při vývoji metodiky pro určování referenčních hodnot administrátor
referenční hodnoty:
a)       zohlední
takové faktory, jako je velikost a obvyklá likvidita trhu, transparentnost
obchodování a pozice účastníků trhu, koncentrace trhu, dynamika trhu a
reprezentativnost každého vzorku z hlediska ekonomické reality, kterou má
daná referenční hodnota měřit;
b)      určí,
co představuje aktivní trh pro účely této referenční hodnoty; a
c)       stanoví
prioritu různých druhů vstupních údajů.
3.           Administrátor použije metodiky stanovování referenčních hodnot, které:
a)       jsou
přesné a důsledné, stabilní a ověřitelné, včetně zpětného testování; a
b)      jsou
odolné a spolehlivé a zajišťují, že referenční hodnotu lze vypočítat za
nejrůznějších možných okolností.
4.           Administrátor musí mít zavedena jasná zveřejněná pravidla, jež stanoví
okolnosti, za kterých kvantita nebo kvalita vstupních údajů nedosahuje
standardů nezbytných pro to, aby bylo možno pomocí dané metodiky určit
referenční hodnotu správně a spolehlivě, a jež stanoví, zda a jak bude
referenční hodnota za takových okolností stanovena.
III.
Požadavky na transparentnost k zajištění souladu s čl. 7 odst. 1
písm. e)
5.           Administrátor musí stanovit způsob konzultace pro případ změny metodiky.
Administrátor zveřejní postupy a zdůvodnění každé navrhované podstatné změny ve
své metodice, včetně vymezení toho, co představuje podstatnou změnu a data
oznámení změny uživatelům. Tyto postupy musí:
a)       zajistit
informování v předstihu, v jasně vymezené lhůtě, jež umožní
analyzovat dopad navrhovaných změn a vyjádřit se k nim; a
b)      umožnit
sdělování připomínek a reakci administrátora na tyto připomínky, jež budou po
každé konzultaci zpřístupněny, s výjimkou případů, kdy je požadováno
zachování důvěrnosti.
Oddíl D:
Požadavky na kodex chování k zajištění souladu s článkem 9
1.           Kodex chování vypracovaný podle článku 9 obsahuje minimálně tyto
prvky:
a)      požadavky
nezbytné k zajištění toho, aby byly vstupní údaje poskytovány
v souladu s články 7 a 8, kdo může administrátorovi dodávat
vstupní údaje, a postupy pro ověření totožnosti dodavatele vstupních údajů
a všech předkladatelů a oprávnění všech předkladatelů;
b)      postupy
k zajištění toho, aby dodavatelé vstupních údajů poskytovali všechny
důležité vstupní údaje; a
c)      systémy
a kontrolní mechanismy, jež je povinen zavést dodavatel vstupních údajů,
včetně:
–
postupů pro
předkládání vstupních údajů, včetně požadavků, aby jejich dodavatel určil, zda
vstupními údaji jsou údaje o transakcích a zda vstupní údaje vyhovují
požadavkům administrátora,
–
postupů pro
uplatňování volnosti rozhodování při poskytování vstupních údajů,
–
požadavků na
ověřování vstupních údajů před jejich poskytnutím administrátorovi,
–
postupů pro vedení a
uchovávání záznamů,
–
požadavků na
oznamování podezřelých vstupních údajů;
–
požadavků ohledně
řešení konfliktů.
2.           Administrátor zajistí, aby byl kodex chování v souladu s tímto
nařízením.
Oddíl E:
Požadavky týkající se řízení a kontroly dodavatelů vstupních údajů uplatňované
vůči dodavatelům pod dohledem k zajištění souladu s článkem 11
1.           Dodavatel vstupních údajů pod dohledem má účinné systémy a kontrolní
mechanismy, aby mohl zajistit integritu a spolehlivost všech vstupních údajů, které jsou poskytovány
administrátorovi, včetně:
a)       kontroly
toho, kdo může předávat administrátorovi vstupní údaje,
a v případech, kdy je to přiměřené, i postupu pro schvalování
fyzickou osobou nadřízenou předkladateli;
b)      náležité
odborné přípravy pro předkladatele v rozsahu alespoň tohoto nařízení a [nařízení o zneužívání trhu];
c)       opatření
k řešení konfliktů včetně případného fyzického oddělení zaměstnanců a
zohlednění toho, jak odstranit motivaci k manipulaci s referenčními
hodnotami vyplývající z politiky v oblasti odměňování;
d)      uchovávání
záznamů o komunikaci v souvislosti s poskytováním vstupních údajů po
náležitou dobu.
2.           V případech, kdy vstupními údaji nejsou údaje o transakcích, zavedou
dodavatelé vstupních údajů pod dohledem postupy, jimiž se řídí při použití
úsudku nebo při uplatnění volnosti rozhodování, a uchovávají záznamy obsahující zdůvodnění takového
kroku, přičemž v přiměřeném rozsahu zohlední povahu dané referenční
hodnoty a vstupních údajů.
Oddíl F:
Požadavky týkající se prohlášení o referenční hodnotě k zajištění souladu
s článkem 15
Prohlášení o
referenční hodnotě musí minimálně obsahovat:
a)       vymezení
všech klíčových pojmů souvisejících s referenční hodnotou;
b)      zdůvodnění
přijetí dané metodiky a postupy pro přezkum a schvalování této metodiky;
c)       kritéria
a postupy používané pro určování referenční hodnoty, včetně popisu vstupních
údajů, stanovení priority různých druhů vstupních údajů, použití modelů nebo
extrapolačních metod, a včetně postupů pro vyvážení složek indexu referenční
hodnoty;
d)      kontrolní
mechanismy a pravidla, jimiž se řídí administrátor nebo dodavatel vstupních
údajů při uplatňování volnosti rozhodování nebo při použití úsudku,
s cílem dosáhnout jednotnosti takového uplatňování volnosti rozhodování
nebo použití úsudku;
e)       postupy,
jimiž se řídí určování referenčních hodnot v obdobích vysoké zátěže nebo
v obdobích, kdy zdroje údajů o transakcích mohou být nedostatečné,
nepřesné nebo nespolehlivé, a možná omezení referenčních hodnot v takových
obdobích; a
f)       postupy
pro řešení chyb ve vstupních údajích nebo při určování referenčních hodnot
včetně případů, kdy bude nezbytné přehodnotit stanovenou referenční hodnotu.
PŘÍLOHA II
Referenční
hodnoty úrokových sazeb
1.           Tato příloha se vztahuje na referenční hodnoty mezibankovních úrokových
sazeb.
2.           Vedle požadavků stanovených v příloze I nebo místo nich se uplatní
níže uvedené požadavky.
Přesné a
dostatečné údaje
3.           V případě referenčních hodnot mezibankovních úrokových sazeb, pro
něž jsou vstupní údaje určovány odhadem nebo na základě nabídek, použijí se
body 4 a 5.
4.           Údaji o transakcích pro účely čl. 7 odst. 1 písm. a) jsou:
a)      transakce
dodavatele vstupních údajů, které odpovídají požadavkům na vstupní údaje
uvedeným v kodexu chování, na:
–
trhu nezajištěných
mezibankovních vkladů;
–
jiných trzích
nezajištěných vkladů včetně depozitních certifikátů a obchodních
cenných/komerčních papírů a
–
jiných souvisejících
trzích – jednodenní indexové swapy (Overnight Index Swap), repo obchody, měnové
forwardy, úrokové futures a opce a operace centrální banky;
b)      poznámky
dodavatele vstupních údajů k transakcím třetích stran při transakcích
uvedených v bodě 4 písm. a).
5.           Nejsou-li k dispozici dostatečné údaje o transakcích stanovené v
odstavci 1, lze v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) za účelem
stanovení vstupních údajů použít nabídek třetích stran na týchž trzích
dodavatelům údajů a úsudky odborníků. Vstupní údaje lze rovněž upravovat
s cílem zajistit jejich reprezentativnost a soulad s mezibankovním
trhem. Vstupní údaje uvedené v odstavci 1 lze upravovat zejména za
uplatňování těchto kritérií:
a)      časový
interval mezi dobou transakcí a dobou poskytnutí vstupních údajů a dopad událostí na trhu v době mezi
transakcemi a poskytnutím vstupních údajů;
b)      interpolace
nebo extrapolace údajů o transakcích; a
c)      úpravy
z účelem zohlednění změn v úvěrovém hodnocení dodavatelů vstupních
údajů a jiných účastníků trhu.
Transparentnost
vstupních údajů
6.           Jsou-li vstupní údaje určovány odhadem, zveřejní administrátor tyto
vstupní údaje po uplynutí tří měsíců od jejich poskytnutí, jinak se vstupní
údaje zveřejní v souladu s článkem 16.
Funkce
dohledu
7.           Ustanovení přílohy I oddílu A bodů 7, 8 a 9 se nepoužijí.
8.           Administrátor musí mít nezávislý výbor pro dohled. Dodavatelé vstupních
údajů musí tvořit menšinu členů výboru pro dohled. Údaje o členství se zveřejní
spolu s prohlášeními o střetu zájmů a s postupy volby nebo jmenování
členů výboru pro dohled.
9.           Výbor pro dohled zasedá nejméně jednou za dva měsíce a neprodleně poté
zveřejní transparentní zápis ze zasedání.
10.         Povinnosti orgánu pro dohled zahrnují:
a)      přezkum
definice referenční hodnoty a metodiky pro její určování;
b)      dohled
nad změnami metodiky pro určování referenční hodnoty a udělování povolení administrátorovi
k provedení konzultací o takových změnách;
c)      dohled
nad rámcem administrátora pro kontrolu a jeho kodexem chování a nad
řízením a správou referenčních hodnot;
d)      přezkum
a schvalování postupů pro ukončení platnosti referenčních hodnot včetně
konzultací o tomto ukončení;
e)      dohled
nad třetími stranami podílejícími se na poskytování referenčních hodnot, např.
nad osobami pověřenými jejich výpočtem nebo šířením;
f)       posuzování
vnitřních a externích auditů a přezkumů a sledování, jak jsou prováděna
stanovená opatření;
g)      sledování
vstupních údajů a jejich dodavatelů a činností administrátora při rozporování
nebo ověřování poskytnutých vstupních údajů;
h)      ukládání
případných sankcí za porušení kodexu chování; a
i)       podávání
zpráv dotyčným příslušným orgánům o pochybeních dodavatelů vstupních údajů nebo
administrátorů, o nichž se dozví, a o anomálních nebo podezřelých
vstupních údajích.
Audity
11.         Ustanovení Přílohy I oddílu A bodů 15 a 16 se nepoužijí.
12.         Externí audit u administrátorů se provádí každé dva roky, první audit po
šesti měsících od zavedení kodexu chování a následně každé dva roky. Výbor pro
dohled může požádat o externí audit u společností dodávajících údaje, jestliže
není spokojen s jakýmikoli z aspektů jejich chování.
Kodex chování
13.         Vedle požadavků stanovených v příloze I oddíle D kodex chování
podrobně stanoví postup pro poskytování vstupních údajů včetně:
a)      využití
údajů o mezibankovních transakcích a jiných údajů o transakcích, jiných relevantních a souvisejících
trhů, jež mohou být využity k vypracování přesného posouzení trhu
mezibankovního financování;
b)      požadavku
na vedení přesných interních záznamů o všech transakcích na mezibankovním trhu
a jiných relevantních trzích, spolu s požadavkem poskytovat tyto záznamy
pravidelně či na požádání administrátorovi referenční hodnoty a jeho výboru pro
dohled;
c)      postupy
pro ověřování poskytnutých vstupních údajů před jejich zveřejněním a potvrzování dodaných údajů po zveřejnění;
d)      postupy
v oblasti odborné přípravy předkladatelů, včetně toho, jaké vstupy je
třeba zohlednit při určování dodávaných vstupních údajů a jak používat úsudky
odborníků, a včetně regulační povinnosti;
e)      požadavek
na odbornou přípravu obchodníků, kteří provádějí obchody s deriváty, na
něž dotyčná referenční hodnota odkazuje, upřesnění jejich úlohy v procesu
určování vstupních údajů a nepřijatelné kontakty s předkladateli; a
f)       požadavek,
aby všichni dodavatelé vstupních údajů měli zavedeny postupy pro oznamování
podezřelých vstupních údajů administrátorovi referenční hodnoty a výboru pro
dohled za účelem jejich přezkumu.
Systémy a
kontrolní mechanismy dodavatele vstupních údajů
14.         Vedle požadavků stanovených v příloze I oddíle E se vůči dodavatelům
vstupních údajů uplatní níže uvedené požadavky.
15.         Každý předkladatel v rámci dodavatele vstupních údajů a jejich přímí
vedoucí pracovníci stvrdí písemně, že si přečetli kodex chování a že ho budou
dodržovat.
16.         Systémy a kontrolní mechanismy dodavatele vstupních údajů zahrnují:
a)      vymezení
povinností v rámci každé společnosti včetně interních linií výkaznictví a
odpovědnosti, včetně pozice předkladatelů a vedoucích pracovníků a jmen
příslušných osob a náhradníků;
b)      interní
postupy pro schvalování dodávaných vstupních údajů;
c)      kázeňské
postupy pro případ pokusů o manipulaci se vstupními údaji nebo jakýchkoli nesrovnalostí
v oblasti podávání zpráv a skutečné manipulace nebo pokusů o manipulaci ze
strany subjektů, jež nejsou zapojeny do procesu dodávání údajů;
d)      účinné
postupy zajišťující, aby nedocházelo ke střetům zájmů, a kontroly komunikace
v rámci dodavatelů údajů i mezi dodavateli a jinými třetími stranami, tak
aby nebyly nežádoucím způsobem ovlivňovány zvnějšku osoby odpovědné za
předkládání sazeb. Předkladatelé musí svou činnost vykonávat v prostorách
fyzicky oddělených od obchodníků s úrokovými deriváty;
e)      účinné
postupy za účelem prevence nebo kontroly výměny informací mezi osobami
podílejícími se na činnostech, existuje-li riziko střetu zájmů a pokud
výměna takových informací může ovlivnit dodávané referenční údaje;
f)       pravidla
pro předcházení nekalé spolupráci mezi dodavateli vstupních údajů a mezi
dodavateli a administrátory referenčních hodnot;
g)      opatření
za účelem prevence nebo omezení toho, aby mohl kdokoli nežádoucím způsobem
ovlivňovat, jakým způsobem osoby podílející se na dodávání vstupních údajů
vykonávají tyto činnosti;
h)      odstranění
přímé vazby mezi odměňováním zaměstnanců podílejících se na dodávání vstupních
údajů a odměňováním nebo příjmy osob, jež se podílejí na jiných činnostech,
pokud v souvislosti s těmito činnostmi může vzniknout střet zájmů;
i)       kontrolní
postupy za účelem zjištění reverzních transakcí provedených po poskytnutí
vstupních údajů.
17.         Dodavatel vstupních údajů vede podrobné záznamy o:
a)      všech
důležitých aspektech dodávaných vstupních údajů;
b)      postupech
pro určování vstupních údajů a jejich schvalování;
c)      jménech
předkladatelů a jejich odpovědnosti;
d)      veškeré
komunikaci mezi předkladateli a jinými osobami včetně interních a externích obchodníků a makléřů v souvislosti
s určováním nebo dodáváním vstupních údajů;
e)      interakcích
mezi předkladateli a administrátorem nebo zástupci provádějícími výpočty;
f)       dotazech
ohledně vstupních údajů a výsledcích těchto dotazů;
g)      citlivostních
zprávách o obchodním portfoliu úrokových swapů a jiných obchodních portfoliích
derivátů, jež mají význam pro stanovení mezibankovních úrokových sazeb
v souvislosti se vstupními údaji; a
h)      nálezech
vnitřních a externích auditů.
18.         Záznamy musí být vedeny způsobem, který umožňuje zpřístupnění
uchovávaných informací pro budoucí potřebu, se zdokumentovanou auditní stopou.
19.         Funkce kontroly dodržování předpisů u dodavatele vstupních údajů
pravidelně oznamuje svému vedení veškerá zjištění včetně reverzních transakcí.
20.         Vstupní údaje a postupy podléhají pravidelnému internímu přezkumu.
21.         Každé dva roky se provádí externí audit, jehož předmětem jsou vstupní
údaje daného dodavatele a dodržování kodexu chování a tohoto nařízení; první
audit se koná po šesti měsících od zavedení kodexu chování a následně každé dva
roky.
PŘÍLOHA III
Komoditní
referenční hodnoty
Tato příloha se
vztahuje na „komoditní referenční hodnoty“, což jsou referenční hodnoty, u nichž je pro účely čl. 3
odst. 1 písm. c) podkladovým aktivem komodita ve smyslu stanoveném
v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1287/2006[28].
Metodika
1.           Pro účely článků 8, 9 a 16 musí metodika a popis metodiky
v prohlášení o referenční hodnotě obsahovat tyto prvky:
a)      všechna
kritéria a postupy používané pro vytvoření referenční hodnoty včetně toho, jak
administrátor používá vstupní údaje včetně konkrétních objemů, uzavřených a
nahlášených transakcí, nabídek, poptávek a veškerých dalších informací o
trhu při svém posuzování a/nebo v obdobích či časových úsecích, za něž
posouzení provádí, dále včetně toho, proč je používána konkrétní referenční jednotka,
jak administrátor takové vstupní údaje shromažďuje, pokyny pro kontrolu úsudků
posuzovatelů a veškeré další informace, např. hypotézy, modely a/nebo
extrapolace na základě shromážděných údajů, které jsou zvažovány při
posuzování;
b)      její
postupy a praktické kroky směřující ke sjednocování přístupů posuzovatelů při
uplatňování úsudku;
c)      relativní
význam, jaký se přisuzuje každému z kritérií používaných při výpočtu
referenční hodnoty, zejména druh používaných údajů o trhu, a druh
kritéria, na základě kterého jsou činěny úsudky, s cílem zajistit kvalitu
a integritu výpočtů referenčních hodnot;
d)      kritéria
pro stanovení minimálního množství údajů o transakcích požadovaného pro výpočet
konkrétní referenční hodnoty. Pokud není takový práh stanoven, měly by být vysvětleny
důvody, proč tak nebylo učiněno, včetně stanovení postupů pro případ, že by
neexistovaly žádné údaje o transakcích;
e)      kritéria
pro období, za něž je prováděno posouzení, pro případ, že předložené údaje
nedosahují minima údajů o transakcích doporučovaného metodikou nebo potřebných
kvalitativních standardů administrátora, včetně alternativních metod posuzování
včetně teoretických modelů pro provádění odhadů;
f)       kritéria
pro včasnost dodávaných vstupních údajů a způsoby takového dodávání vstupních
údajů, až již elektronicky, telefonicky nebo jiným způsobem;
g)      kritéria
a postupy pro období, za něž je prováděno posouzení, pro případ, že jeden nebo
více dodavatelů údajů předkládá údaje o trhu, jež představují významný podíl na
celkových vstupních údajích pro danou referenční hodnotu. Administrátor rovněž
ve svých kritériích a postupech stanoví, co představuje významný podíl pro
výpočet každé referenční hodnoty;
h)      kritéria,
podle kterých lze údaje o transakcích vyloučit z výpočtu referenční
hodnoty.
2.           Administrátor zveřejní:
a)      důvody,
proč byla přijata konkrétní metodika, včetně technik úpravy cen a zdůvodnění, proč období nebo časový úsek, ve
kterém jsou vstupní údaje přijímány, je spolehlivým ukazatelem cen na fyzickém
trhu.
b)      postup
pro interní přezkum a schvalování dané metodiky a četnost těchto přezkumů; a
c)      postup
pro externí přezkum dané metodiky včetně postupů pro získání souhlasu trhu
s touto metodikou prostřednictvím konzultací s uživateli
o důležitých změnách postupů pro výpočet jimi používaných referenčních
hodnot.
Změny
v metodice
3.           V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. e) administrátor přijme a
zveřejní pro uživatele explicitní postupy při návrhu podstatné změny své
metodiky a odůvodnění této
změny. Tyto postupy musí být v souladu s převažujícím cílem,
tj. že administrátor musí zajistit trvalou integritu výpočtů svých
referenčních hodnot a musí provádět změny v zájmu řádného fungování
konkrétního trhu, jehož se takové změny týkají. Takové postupy zajistí:
a)      oznámení
v předstihu, v jasně vymezené lhůtě, jež poskytne uživatelům
dostatečnou možnost analyzovat dopad takových navrhovaných změn a vyjádřit se k nim s ohledem na
hodnocení celkové situace provedené administrátorem;
b)      aby
připomínky uživatelů a reakce administrátora na tyto připomínky byly vždy po
uplynutí doby vymezené pro konzultace zpřístupněny všem uživatelům trhu, kromě
případů, kdy autor připomínky požádal o zachování důvěrnosti.
4.           Administrátor pravidelně přezkoumává svou metodiku s cílem zajistit,
že bude spolehlivým obrazem posuzovaného fyzického trhu, a zavede postup pro
zohledňování názorů příslušných uživatelů.
Kvalita a
integrita výpočtů referenční hodnoty
5.           V souladu s článkem 8 a 9 administrátor musí:
a)      stanovit
kritéria definující fyzickou komoditu, která je předmětem konkrétní metodiky;
b)      upřednostnit
vstupní údaje v tomto pořadí, pokud je to v souladu s metodikami
administrátora:
1)      uzavřené
a oznámené transakce;
2)      nabídky
a poptávky;
3)      jiné
informace.
Není-li dána
přednost uzavřeným a oznámeným transakcím, musí být vysvětleny důvody, jak je
vyžadováno v bodě 6 písm. b)
c)      používat dostatečná opatření umožňující
využití údajů o trhu, jež jsou předkládány
a zohledňovány ve výpočtech referenčních hodnot, které vycházejí ze zásady dobré víry, tj. že strany předkládající údaje o
trhu provedly nebo hodlají provést transakce, jež povedou ke vzniku takových
údajů o trhu, a že uzavřené transakce se uskutečnily za běžných tržních
podmínek, přičemž zvláštní pozornost je nutno věnovat transakcím mezi
spřízněnými subjekty;
d)      zavést
a využívat postupy pro určování anomálních nebo podezřelých údajů o transakcích a uchovávat záznamy o rozhodnutích
vyloučit určité údaje o transakcích
z procesu výpočtů referenčních hodnot prováděných administrátorem;
e)      vést
dodavatele vstupních údajů k tomu, aby poskytovali veškeré své údaje
o trhu, jež splňují kritéria administrátora pro daný výpočet.
Administrátoři musí usilovat, nakolik je to v jejich silách a nakolik je
to přiměřené, o to, aby předkládané údaje byly reprezentativní pro transakce
skutečně uzavírané dodavateli vstupních údajů; a
f)       využívat
systém vhodných opatření s cílem zajistit, aby dodavatelé údajů dodržovali
standardy kvality a integrity údajů o trhu stanovené administrátorem.
6.           Aniž je dotčeno řádné zveřejnění referenčních hodnot, administrátor při
každém výpočtu pokud možno podá a zveřejní:
a)      stručné
vysvětlení, jež uživatelům referenční hodnoty nebo příslušnému orgánu umožní
pochopit, jak byl výpočet proveden, a jež bude uvádět minimálně velikost a
likviditu posuzovaného fyzického trhu (jako např. počet a objem transakcí, jež
tvoří základ předložených údajů), rozpětí objemu, průměrný objem, cenové
rozpětí, průměrnou cenu a indikativní procentní podíl jednotlivých druhů údajů
o trhu, jež byly zvažovány při výpočtu; toto vysvětlení musí uvádět pojmy
odkazující na metodiku pro určování cen, např. „založeno na transakcích“,
„založeno na maržových rozpětích“ nebo „interpolováno nebo extrapolováno“;
b)      stručné
vysvětlení toho, v jaké míře a na základě čeho byl v určitém výpočtu
použit úsudek, včetně vyloučení údajů, jež by jinak vyhovovaly požadavkům
příslušné metodiky, stanovení cen na základě maržových rozpětí nebo na základě
interpolace, extrapolace nebo důvod, proč byla udělena větší váha nabídkám nebo
poptávkám než uzavřeným transakcím, pokud k něčemu takovému došlo.
Integrita
procesu podávání zpráv
7.           V souladu s článkem 5 administrátor musí:
a)      stanovit
kritéria vymezující, kdo mu může předkládat údaje o trhu;
b)      mít
zavedeny postupy řízení kvality pro ověřování totožnosti dodavatele vstupních
údajů a všech jeho zaměstnanců, kteří oznamují vstupní údaje, a ověřování
toho, že tyto osoby mají povolení od dodavatele, že mohou jeho jménem oznamovat
vstupní údaje;
c)      stanovit
kritéria, jaká musí splňovat zaměstnanci dodavatele vstupních údajů, kteří
smějí jeho jménem předkládat vstupní údaje administrátorovi; vést dodavatele
vstupních údajů k tomu, aby předkládali údaje o transakcích získané
od podpůrných útvarů, a pokud byly údaje o transakcích získány přímo od
obchodníka, aby se snažili potvrzovat je z jiných zdrojů; a
d)      zavést
opatření vnitřní kontroly a písemné postupy, které slouží k doložení
komunikace mezi dodavateli vstupních údajů a posuzovateli, kteří se
pokoušejí ovlivnit výpočet ve prospěch kterékoli obchodní pozice (ať již se
jedná o dodavatele vstupních údajů, jeho zaměstnance nebo jakoukoli třetí
stranu) či se pokoušejí přimět posuzovatele k porušení pravidel nebo
pokynů administrátora, nebo které slouží k odhalování dodavatelů vstupních
údajů, kteří zpravidla předkládají anomální nebo podezřelé údaje o transakcích.
Tyto postupy musí zahrnovat ustanovení o zintenzivnění šetření administrátora
v rámci společnosti dodavatele vstupních údajů. Kontrolní postupy musí
zahrnovat křížové kontroly tržních ukazatelů za účelem ověření předkládaných
informací.
Posuzovatelé
8.           V souladu s článkem 5 administrátor musí:
a)      přijmout
a mít zavedena explicitní interní pravidla a pokyny pro výběr posuzovatelů,
včetně minimální předepsané úrovně jejich odborné přípravy, praxe a dovedností,
jakož i postup pro pravidelný přezkum jejich odborné způsobilosti;
b)      mít
nastaveno plánování, jak zachovat kontinuitu a jak předávat funkci
posuzovatele, s cílem zajistit, aby byly výpočty prováděny konzistentně a aby je prováděli zaměstnanci s náležitou úrovní
odborných znalostí;
c)      zavést
postupy vnitřní kontroly s cílem zajistit integritu a spolehlivost
výpočtů. Tyto vnitřní kontroly a postupy musí minimálně stanovit průběžný
dohled nad posuzovateli, aby bylo zajištěno řádné uplatňování metodiky.
Auditní stopy
9.           V souladu s článkem 5 musí mít administrátor zavedeny
pravidla a postupy pro
zdokumentování významných informací k určitému okamžiku, včetně:
a)      veškerých
údajů o trhu;
b)      úsudků,
jež činí posuzovatelé při dosahování každého výpočtu referenčních hodnot;
c)      toho,
zda z výpočtu byla vyloučena nějaká konkrétní transakce, která jinak
splňovala požadavky příslušné metodiky pro tento výpočet, a zdůvodnění,
proč se tak stalo;
d)      totožnosti
každého posuzovatele a všech dalších osob, jež předkládaly nebo jinak vytvářely
informace uvedené v písmenech a), b) nebo c).
10.         V souladu s článkem 5 administrátor musí mít zavedena
pravidla a postupy, jež
zajistí, aby auditní stopa u příslušných informací byla uchovávána alespoň po
dobu pěti let, a aby tak bylo možné zdokumentovat konstrukci jeho výpočtů.
Střety zájmů
11.         V souladu s článkem 5 politiky a postupy administrátora
zaměřené na předcházení a řešení střetu zájmů musí:
a)      zajistit,
aby výpočty referenčních hodnot nebyly ovlivňovány existencí nebo možností
vzniku obchodních nebo osobních pracovních vztahů nebo zájmů mezi
administrátorem nebo jeho spřízněnými subjekty, jejich zaměstnanci, zákazníky,
jakýmikoli účastníky trhu nebo osobami s nimi spojenými;
b)      nedovolit,
aby funkci administrátora mohly ohrozit osobní zájmy a pracovní styky zaměstnanců administrátora včetně
vedlejších zaměstnání, cestování a přijímání zábavy, darů a pohostinnosti
poskytovaných zákazníky administrátora nebo jinými účastníky komoditního trhu;
c)      s ohledem
na zjištěné střety zájmů zajistit náležité oddělení funkcí v rámci
struktury administrátora prostřednictvím dohledu, odměňování, přístupu
k systémům a toků informací;
d)      chránit
důvěrnost informací předkládaných administrátorovi nebo jím vytvářených,
s výhradou povinností administrátora v oblasti zveřejňování
informací;
e)      zakázat
vedoucím pracovníkům administrátora, posuzovatelům a dalším zaměstnancům, aby
přispívali k výpočtu referenčních hodnot účastí v nabídkách,
poptávkách a obchodech, a to ani za vlastní osobu, ani jménem jiných účastníků
trhu;
f)       účinně
řešit zjištěné střety zájmů, jež mohou existovat mezi poskytováním referenčních
hodnot dotyčným administrátorem (včetně všech zaměstnanců, kteří plní
povinnosti při výpočtu referenční hodnoty nebo se na něm jinak podílejí) a jakýmikoli
jinými obchodními činnostmi tohoto
administrátora.
12.         Administrátor zajistí, aby v rámci jeho ostatních obchodních
činností byly zavedeny postupy a mechanismy zaměřené na minimalizaci
pravděpodobnosti toho, že v důsledku střetů zájmů dojde k ovlivnění
integrity výpočtů referenčních hodnot.
13.         Administrátor zajistí, aby měl oddělené linie pro předávání zpráv mezi
svými vedoucími pracovníky, posuzovateli a dalšími zaměstnanci a od vedoucích
pracovníků k vrcholovému vedení administrátora a k jeho správní radě,
s cílem zajistit:
a)      aby
administrátor uspokojivě plnil požadavky tohoto nařízení; a
b)      aby
byly jasně vymezeny povinnosti a aby tyto povinnosti nebyly ve vzájemném střetu
nebo nevzbuzovaly dojem střetu zájmů.
14.         Jakmile se administrátor dozví o střetu zájmů vyplývajícím
z vlastnictví administrátora, oznámí to uživatelům svých referenčních
hodnot.
Stížnosti
15.         V souladu s článkem 5 administrátor musí mít zavedeny
písemné postupy pro přijímání, šetření a uchovávání záznamů o stížnostech
souvisejících s procesem výpočtů daného administrátora a musí tyto postupy
zveřejnit. Takový mechanismus pro vyřizování stížností musí zajistit, že:
a)      administrátor
bude mít zaveden mechanismus podrobně popsaný v pravidlech pro vyřizování
písemných stížností, jehož prostřednictvím mohou jeho zákazníci podávat
stížnosti ohledně toho, zda konkrétní výpočet referenční hodnoty je
reprezentativní pro určení tržní hodnoty, a ohledně navrhovaných změn ve
výpočtu referenčních hodnot, použití určité metodiky při určitém výpočtu
referenční hodnoty a jiných rozhodnutí administrátora týkajících se procesů
výpočtu referenčních hodnot;
b)      administrátor
zajistí, aby jeho pravidla vyřizování písemných stížností zahrnovala mimo jiné
i příslušný postup a cílový harmonogram;
c)      formální
stížnosti vůči administrátorovi a jeho zaměstnancům prošetří tento
administrátor řádně a včas;
d)      šetření
se provádí nezávisle na zaměstnancích, kterých se může týkat předmět stížnosti;
e)      administrátor
usiluje o rychlé vyřízení šetření;
f)       výsledek
šetření sdělí administrátor písemně a v přiměřené lhůtě stěžovateli a všem ostatním zainteresovaným stranám;
g)      není-li
stěžovatel spokojen s tím, jak byla stížnost příslušným administrátorem
vyřízena, nebo s rozhodnutím administrátora v dané situaci, existuje možnost
odvolání k nezávislé třetí straně jmenované administrátorem, a to
nejpozději do šesti měsíců od podání původní stížnosti, a
h)      veškeré
dokumenty týkající se stížnosti včetně dokumentů předložených stěžovatelem a
vlastních záznamů administrátora se uchovávají nejméně po dobu pěti let.
16.         Spory týkající se určování každodenních cen, které nejsou formálními
stížnostmi, řeší administrátor s odkazem na své standardní příslušné
postupy. Dojde-li v důsledku stížnosti ke změně ceny, musí se o tom trh
dozvědět co nejdříve.
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
RÁMEC
NÁVRHU/PODNĚTU
Název návrhu/podnětu
Nařízení Evropského parlamentu a Rady o indexech,
které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích
a finančních smlouvách
Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB[29]
Vnitřní trh – finanční trhy
Povaha návrhu/podnětu
X Návrh/podnět se týká
nové akce
¨ Návrh/podnět se týká nové akce
následující po pilotním projektu / přípravné akci[30]
¨ Návrh/podnět se týká prodloužení
stávající akce
¨ Návrh/podnět se týká akce přesměrované
na jinou akci
Cíle
Víceleté strategické cíle Komise sledované
návrhem/podnětem
Posílit důvěru
investorů, snížit rizika narušení trhu, snížit systémová rizika
Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB
Specifické cíle:
– snížit riziko manipulace s referenčními
hodnotami
– zajistit správné používání podložených a
reprezentativních referenčních hodnot
Příslušné aktivity ABM/ABB
Výše uvedené specifické cíle vyžadují dosažení
těchto operačních cílů:
– omezit faktory motivující k manipulacím
s referenčními hodnotami a možnosti takových manipulací
– minimalizovat volnost rozhodování – zajistit,
aby referenční hodnoty vycházely z dostatečných a reprezentativních údajů
– zajistit robustní řízení a kontroly, které
umožní podchycení rizika
– zvýšit transparentnost a zajistit, aby byly
referenční hodnoty používány podle jejich vhodnosti
– zajistit účinný dohled
Očekávané výsledky a dopady
Upřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny
Návrh usiluje o:
– regulaci poskytování referenčních hodnot a
poskytování vstupních údajů pro jejich výpočet
– zajištění toho, aby bylo při poskytování
referenčních údajů uplatňováno náležité řízení a kontroly a aby se
předcházelo střetům zájmů
– zajištění toho, aby byly metodiky pro určování
referenčních hodnot a vstupní údaje, na jejichž základě jsou referenční hodnoty
určovány, robustní a spolehlivé
– zajištění toho, aby činnosti přispívající
k určování referenčních hodnot podléhaly náležitým kontrolám a aby se
předcházelo střetům zájmů
– zajištění toho, aby byly referenční hodnoty
poskytovány transparentním způsobem
– zajištění toho, aby v případech, kdy jsou
referenční hodnoty používány jako reference při uzavírání finanční smlouvy se
spotřebitelem, byla posuzována vhodnost
Ukazatele výsledků a dopadů
1. Snížit riziko
manipulace s referenčními hodnotami
– počet případů,
v nichž je v souvislosti s referenčními hodnotami porušeno
nařízení o zneužívání trhu
– počet uložených
sankcí a pokut
– počet kontrol na
místě
– počet opatření dohledu
2. Zajistit správné
používání podložených a reprezentativních referenčních hodnot
– počet případů
porušení nařízení
– počet uložených
sankcí a pokut
– počet kontrol na
místě
– počet opatření
dohledu
– počet
občanskoprávních žalob podaných uživateli referenčních hodnot proti
administrátorovi a dodavatelům vstupních údajů v souvislosti
s nedodržením tohoto nařízení
– počet stížností od
uživatelů referenčních hodnot, jež obdrží Komise
Odůvodnění návrhu/podnětu
Potřeby, které mají být uspokojeny
v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
V důsledku uplatňování tohoto nařízení
v členských státech:
– se sníží riziko manipulace s referenčními
hodnotami,
– bude zajištěno používání robustních a vhodných
referenčních hodnot
Přidaná hodnota ze zapojení EU
Vzhledem k jejich využívání a poskytování
mají referenční hodnoty přeshraniční povahu. Nebude-li existovat právní rámec
platný pro celou Unii, jednotlivá opatření členských států budou neúčinná,
protože členské státy nemají žádnou povinnost ani motivaci vzájemně spolupracovat,
a tato skutečnost, že vzájemně nespolupracují, otevírá možnost regulatorní
arbitráži. Zapojení EU umožňuje konzistentní a koordinovanou reakci, jež
minimalizuje nedostatky, k nimž by docházelo v důsledku rozdílných
přístupů, a možnosti regulatorní arbitráže, jež by jinak vznikaly.
Závěry vyvozené z podobných zkušeností
v minulosti
Referenční hodnoty se
podobají ratingům v tom, že oboje představují referenční body pro
investice nebo při uzavírání finančních smluv. V obou případech finanční
krize ukázala, jak pochyby o jejich integritě a přesnosti mohou narušovat trhy
a způsobovat škody reálné ekonomice i investorům. Tento návrh navazuje na
zkušenosti s regulací ratingových agentur, zejména pokud jde o
nejúčinnější a nejefektivnější struktury regulace a dohledu a požadavky
týkající se řízení.
Soulad a možná synergie s dalšími vhodnými
nástroji
Tento návrh má
významné synergie s návrhem nařízení o zneužívání trhu (MAR)
v čl. 2 odst. 3 písm. d) a čl. 8 odst. 1
písm. d) a s návrhem směrnice o trestněprávním postihu za
zneužívání trhu (CSMAD), jež jasně stanoví, že jakákoliv manipulace
s referenčními hodnotami je jednoznačně protiprávní a podléhá správním
sankcím nebo trestněprávnímu postihu. Rovněž nařízení o integritě a
transparentnosti trhu s energií (REMIT) stanoví, že manipulace
s referenčními hodnotami používanými pro velkoobchodní energetické
produkty je protiprávní. Tyto nástroje se proto zaměřují na chování jednotlivců
v souvislosti s manipulací s referenčními hodnotami, avšak tento
návrh se zaměřuje na nedostatky v rámci určování referenčních hodnot, jež
umožňují s těmito hodnotami manipulovat.
Směrnice o trzích
finančních nástrojů a prováděcí nařízení k této směrnici, směrnice
o prospektu a její prováděcí nařízení a směrnice o subjektech kolektivního
investování do převoditelných cenných papírů – všechny tyto předpisy regulují
použití a transparentnost referenčních hodnot, a tedy doplňují opatření
obsažená v tomto návrhu.
Doba trvání akce a finanční dopad
¨ Časově omezený návrh/podnět
Návrh/podnět
s platností od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR
Finanční dopad
od RRRR do RRRR
X Časově
neomezený návrh/podnět
Předpokládaný způsob řízení[31]
X Přímé centralizované řízení
Komisí
X Nepřímé centralizované řízení,
při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu svěřeny:
výkonným
agenturám
X subjektům
zřízeným Společenstvími[32]
vnitrostátním
veřejnoprávním subjektům / subjektům pověřeným výkonem veřejné služby
osobám pověřeným
prováděním zvláštních opatření podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii
a označeným v příslušném základním právním aktu ve smyslu
článku 49 finančního nařízení
¨ Sdílené řízení
s členskými státy
¨ Decentralizované
řízení s třetími zeměmi
¨ Společné řízení s mezinárodními
organizacemi (upřesněte)
Pokud vyberete více způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky”.
Poznámky
Kombinace centralizovaného přímého řízení
(GŘ MARKT) a centralizovaného nepřímého řízení ze strany subjektu pověřeného
úkoly plnění rozpočtu vytvořeného ES (ESMA)
SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
Pravidla pro sledování a podávání zpráv
Upřesněte četnost a podmínky.
Článek 81 nařízení Evropského parlamentu a
Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení
Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy stanoví, že každé tři roky od
skutečného zahájení činnosti musí být vyhodnoceny zkušenosti získané
z fungování tohoto orgánu. Podle článku 35 nařízení bude zpráva o uplatňování tohoto nařízení
vypracována do 1. ledna 2019.
Systém řízení a kontroly
Zjištěná rizika
V rámci návrhu reformy systému finančního
dohledu v EU byl vypracován průvodní dokument – posouzení dopadů
k návrhům nařízení o zřízení Evropského orgánu pro bankovnictví,
Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění
a Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).
Tento návrh počítá s potřebou dodatečných
zdrojů pro orgán ESMA s cílem umožnit mu výkon jeho pravomocí a zejména
jeho úlohu při:
– účasti v kolegiích orgánů dohledu nad
referenčními hodnotami s kritickým významem a stanovení mediačního
mechanismu, včetně závazné mediace týkající se důležitých témat stanovených
v tomto nařízení, který bude příslušným orgánům v případě jakékoli
neshody ohledně tohoto nařízení usnadňovat nalezení společného postoje,
– koordinaci sjednávání podmínek spolupráce
s třetími zeměmi a výměny informací získaných od orgánů třetích zemí mezi
příslušnými orgány,
– přípravě pokynů přispívajících ke sbližování a
meziodvětvovému sjednocování sankčních režimů pro případ porušení tohoto
nařízení,
– vedení seznamu administrátorů registrovaných
v souladu s tímto nařízením a společností ze třetích zemí
poskytujících referenční hodnoty používané v Unii,
– přijímání oznámení o používání referenční
hodnoty ve finančním nástroji nebo finanční smlouvě v rámci Unie, vedení
evidence a zajištění informovanosti administrátorů o tomto používání.
Bez nezbytných zdrojů nemůže být včasné a
efektivní plnění úlohy tohoto orgánu zajištěno.
Předpokládané metody kontroly
Pokud jde o úlohu ESMA podle tohoto návrhu,
použijí se systémy řízení a kontroly stanovené v nařízení o ESMA.
O konečném souboru ukazatelů pro posouzení
výkonnosti ESMA rozhodne Komise v době provedení prvního hodnocení, jež
toto nařízení vyžaduje. Pro konečné hodnocení budou stejně důležité
kvantitativní ukazatele i kvalitativní důkazy získané během konzultací.
Hodnocení bude opětovně prováděno každé tři roky.
Náklady na kontroly a jejich přínos a
pravděpodobná míra nesouladu s tímto nařízením
Odhad nákladů je
uveden v oddíle 3. Hlavní přínos spočívá v:
– snížení rizika
manipulace, a tudíž posílení stability trhu a obnovení důvěry ve finanční trhy;
– zvýšení
spolehlivosti referenčních údajů, a tím k lepšímu zajištění rovných
podmínek, zvýšení integrity a efektivity finančních trhů,
– zajištění správného
používání robustních a reprezentativních referenčních hodnot, a tedy zvýšené
ochraně spotřebitelů a investorů.
Z toho vyplývá,
že by tento návrh přispěl k posílení rovných podmínek na trzích
a zajistil by ochranu spotřebitelů a investorů. Takový přínos je obtížné
kvantifikovat. Avšak vzhledem ke globálnímu významu robustních a spolehlivých
referenčních hodnot z hlediska zachování stability trhu a obnovení důvěry
v trhy je tento přínos v porovnání s náklady podstatný.
Odhaduje se, že míra
nesouladu s tímto nařízením bude nízká, protože tato iniciativa navrhuje
jasná a vynutitelná pravidla spolu s motivací k zajištění jejího
dodržování.
Opatření k zamezení podvodů
a nesrovnalostí
Upřesněte stávající či
předpokládané preventivní a ochranná opatření.
V zájmu boje
proti podvodům, korupci a ostatním protiprávním činnostem se na orgán ESMA bez
omezení vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999
ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj
proti podvodům (OLAF).
Orgán pro cenné papíry
a trhy přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999
mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských
společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj
proti podvodům (OLAF) a neprodleně přijme příslušná pro všechny své
zaměstnance.
Rozhodnutí
o financování a na ně navazující dohody a prováděcí nástroje
musí obsahovat ustanovení o tom, že Účetní dvůr a OLAF mohou
v případě potřeby provádět šetření na místě u příjemců finančních
prostředků poskytovaných orgánem pro cenné papíry a trhy a u zaměstnanců
odpovědných za jejich přidělování.
ODHADOVANÝ
FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené
výdajové rozpočtové položky
Stávající
rozpočtové položky
V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a
rozpočtových položek.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová položka || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo [název] || RP   || zemí ESVO[33]   || kandidátských zemí[34]   || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. a) finančního nařízení
   || 12.03.04 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) || RP || ANO || ANO || NE || NE
Tato legislativní
iniciativa bude mít následující dopady na výdaje:
a) GŘ MARKT na přípravu aktů v přenesené
pravomoci a na hodnocení, sledování provádění a případný přezkum iniciativy:
Jeden
zaměstnanec třídy AD (na plný úvazek) a související náklady; odhadované roční
náklady ve výši 0,142 milionu EUR v každém roce.
b) ESMA
i) náklady na
lidské zdroje: dva
dočasní zaměstnanci na účast a mediaci v kolegiích orgánů
dohledu nad referenčními hodnotami s kritickým významem, poskytování
odborného poradenství Komisi v souvislosti s prováděním tohoto
nařízení, koordinaci sjednávání podmínek spolupráce s třetími zeměmi,
přípravu pokynů přispívajících ke sbližování a meziodvětvovému
sjednocování sankčních režimů a vedení evidence oznámení o používání referenčních
hodnot a seznamu registrovaných administrátorů referenčních hodnot.
Celkové roční
náklady na tyto dva dočasné zaměstnance by činily 0,326 milionu EUR, na což by
přispívala Komise 40 % (0,130 milionu EUR) a členské státy 60 %
(0,196 milionu EUR) ročně.
S možností
snížení počtu zaměstnanců přidělených orgánu ESMA v budoucnu (po roce
2020) se nepočítá, neboť není pravděpodobné, že by se počet referenčních
hodnot, včetně referenčních hodnot s kritickým
významem v budoucnu snižoval, ale
spíše poroste, a orgán ESMA se i nadále bude muset účastnit a hrát roli
prostředníka v kolegiích orgánů dohledu nad referenčními hodnotami
s kritickým významem a vykonávat jiné příslušné úkoly stanovené výše.
ii) provozní
náklady a náklady na infrastrukturu: předpokládají se rovněž počáteční výdaje ve výši
0,25 milionu EUR na pokrytí nákladů orgánu ESMA v roce 2015, na
což by přispěla Komise 40 % (0,1 milionu EUR) a členské státy
60 % (0,15 milionu EUR). Tyto výdaje se týkají hlavně IT systémů pro
orgán ESMA za účelem plnění požadavků:
– vedení seznamu
administrátorů registrovaných v souladu s tímto nařízením a
společností ze třetích zemí poskytujících referenční hodnoty používané
v Unii,
– přijímání
oznámení o používání referenční hodnoty ve finančním nástroji nebo finanční
smlouvě v rámci Unie, vedení evidence a zajištění informovanosti
administrátorů o tomto používání.
Orgán ESMA
rovněž bude muset do 1. ledna 2018 vypracovat zprávu o uplatňování tohoto
nařízení. Celkové
náklady ve výši 0,3 milionu EUR v roce 2017, na což by přispěla
Komise 40 % (0,12 milionu EUR) a členské státy 60 %
(0,18 milionu EUR).
Odhadovaný dopad na výdaje
Nové úkoly budou plněny s využitím lidských
zdrojů, které jsou k dispozici v rámci každoročního přidělování
rozpočtových prostředků, s ohledem na rozpočtová omezení, jež se vztahují
na všechny subjekty EU, a v souladu s finančním plánováním pro
agentury. Zdroje, které agentura na tyto nové úkoly potřebuje a jež jsou
uvedeny v tomto finančním výkazu, budou zejména v souladu a
slučitelné s plánováním lidských a finančních zdrojů pro orgán ESMA, jež
stanoví nedávno zveřejněné sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě –
Programování lidských a finančních zdrojů pro decentralizované agentury na
období 2014–2020 (COM(2013)0519).
Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje
v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce || Číslo 1A || Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
 GŘ: MARKT ||   ||   || Rok 2015[35]   || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 12.03.04 – Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) || Závazky || (1) || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Platby || (2) || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[36]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové položky || 12.03.04 || (3) ||   || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 CELKEM prostředky pro GŘ MARKT || Závazky || =1+1a +3 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Platby || =2+2a +3 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,135 || 0,130 || 0,130 || 1,010
  CELKEM operační prostředky || Závazky || (4) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Platby || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
  CELKEM prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 CELKEM prostředky z OKRUHU číslo 1A víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Platby || =5+ 6 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010

 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || Správní výdaje
v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
   ||   ||   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 GŘ: MARKT ||   ||
  Lidské zdroje (GŘ MARKT) || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,792
  Ostatní správní výdaje || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,060
 GŘ MARKT CELKEM || Prostředky || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 CELKEM prostředky na OKRUH 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
   ||   ||   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHŮ 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 0,382 || 0,272 || 0,392 || 0,272 || 0,272 || 0,272 || 1,862
 Platby || 0,382 || 0,272 || 0,392 || 0,272 || 0,272 || 0,272 || 1,862
Odhadovaný dopad na operační prostředky
¨         Návrh/podnět
nevyžaduje využití operačních prostředků
X         Návrh/podnět
vyžaduje využití operačních prostředků, jak je vysvětleno dále:
Značná část
operačních prostředků Komise by souvisela se zvýšením financování orgánu ESMA
vyplývajícím z požadavků podle tohoto nařízení. Orgán ESMA bude zejména
požadovat dva další zaměstnance (dočasné zaměstnance) s celkovými náklady
0,326 milionu EUR ročně, kteří by byli spolufinancováni Komisí (0,130 milionu
EUR) a členskými státy (0,196 milionu EUR). Budou provádět tyto činnosti:
– účast a
mediace v kolegiích orgánů dohledu nad referenčními hodnotami,
– poskytování
odborného poradenství Komisi v souvislosti s prováděním tohoto
nařízení,
– koordinace
sjednávání podmínek spolupráce s třetími zeměmi,
– příprava
pokynů přispívajících ke sbližování a meziodvětvovému sjednocování sankčních
režimů,
– vedení
evidence oznámení o používání referenčních hodnot a seznamu registrovaných
administrátorů referenčních hodnot.
Předpokládají se
rovněž počáteční provozní výdaje ve výši 0,25 milionu EUR na pokrytí
nákladů orgánu ESMA, na což by přispěla Komise 40 %
(0,1 milionu EUR) a členské státy 60 % (0,15 milionu EUR).
Tyto výdaje se týkají zejména IT systémů pro orgán ESMA za účelem plnění
požadavků:
– vedení seznamu
administrátorů registrovaných v souladu s tímto nařízením a
společností ze třetích zemí poskytujících referenční hodnoty používané
v Unii,
– přijímání oznámení
o používání referenční hodnoty ve finančním nástroji nebo finanční smlouvě
v rámci Unie a vedení evidence.
Tato iniciativa
rovněž vyžaduje zvýšení financování orgánu ESMA v roce 2017 na pokrytí
nákladů na vypracování zprávy o uplatňování tohoto nařízení do
1. ledna 2018. Celkové náklady na vypracování této zprávy by činily
0,3 milionu EUR (jež by měly být přiděleny a převedeny orgánu ESMA
v roce 2017), na což by Komise přispěla 40 % (0,12 milionu EUR) a
členské státy 60 % (0,18 milionu EUR) v roce 2017.
Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy
Shrnutí
¨         Návrh/podnět
nevyžaduje využití prostředků správní povahy.
X         Návrh/podnět
vyžaduje využití prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
   || Rok 2015[37] || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 Lidské zdroje || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,792
 Ostatní správní výdaje || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,060
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 CELKEM || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
Potřebné
prostředky na oblast lidských zdrojů budou pokryty z prostředků GŘ, které
jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přerozděleny v rámci
GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ
poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová
omezení.
Předpoklady:
–
jeden úředník třídy AD pracující v rámci této iniciativy na plný
pracovní úvazek v GŘ MARKT (průměrné náklady ve výši 132 000 EUR
ročně),
– průměrné roční
náklady na platy zaměstnanců vycházejí z pokynů GŘ BUDG,
– předpokládané
náklady na služební cesty činí 10 000 EUR ročně, výše byla odhadnuta na
základě návrhu rozpočtu na rok 2012 pro služební cesty na daný počet
zaměstnanců.
Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů

¨         Návrh/podnět
nevyžaduje využití lidských zdrojů
X         Návrh/podnět
vyžaduje jednoho úředníka Komise ve třídě AD v ústředí Komise (GŘ MARKT),
jak je vysvětleno dále. MARKT je dotčená oblast politiky, resp. dotčená hlava
rozpočtu. Tento jeden úředník Komise ve třídě AD bude financován přeobsazením,
Popis úkolů:
přijetí aktů v přenesené pravomoci přesněji vymezujících právní předpisy,
včetně projednávaných aktů v přenesené pravomoci přesněji vymezujících
odvětví, v nichž se používají referenční hodnoty, s ohledem na vývoj
na trzích a na technologický rozvoj. Vymezení referenčních hodnot s kritickým přeshraničním významem a přesnější vymezení podmínek pro tyto hodnoty.
Odhad vyjádřete
v přepočtu na plné pracovní úvazky
   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020
   ||  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců)
 XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
 XX 01 01 02 (při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||  Externí pracovníci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[38]
 XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z „celkového rámce”) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[39]   || – v ústředí ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – při delegacích ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Jiné rozpočtové položky (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
Potřeby
v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již
vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přeobsazeny v rámci GŘ, a
případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout
v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení.
Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem
X         Návrh/podnět
je v souladu s novým víceletým finančním rámcem.
¨         Návrh/podnět
si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu,
příslušné rozpočtové položky a odpovídající částky.
Nepoužije se
¨         Návrh/podnět
vyžaduje použití nástroje pružnosti nebo změnu víceletého finančního rámce[40].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové položky a odpovídající částky.
Nepoužije se
Příspěvky třetích stran
¨         Návrh/podnět
nepočítá se spolufinancováním od třetích stran.
X         Návrh/podnět
počítá se spolufinancováním podle následujícího odhadu:
prostředky
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)
   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt || Členské státy || Členské státy || Členské státy || Členské státy || Členské státy || Členské státy || Členské státy
 Spolufinancované prostředky CELKEM || 0,361 || 0,196 || 0,376 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 1,521

Příspěvky třetích stran pro rok 2015 odkazují na spolufinancování orgánu ESMA
členskými státy. Financované náklady se týkají zejména následujícího:
a) personální
náklady: členské státy
přispějí z 60 % na financování dvou dočasných zaměstnanců požadovaných pro
provádění požadavků podle tohoto nařízení v sídle orgánu ESMA. Z toho
by vyplýval příspěvek členských států ve výši 0,196 milionu EUR ročně;
b) počáteční
provozní výdaje: členské
státy by dále musely přispět z 60 % (tj. celkem 0,15 milionu EUR) na
počáteční provozní výdaje orgánu ESMA v roce 2015 ve výši
0,25 milionu EUR. Tyto výdaje se týkají zejména IT systémů pro účely
plnění požadavků podle tohoto nařízení;
c) zpráva o
uplatňování: členské
státy musí také přispět na financování zprávy o uplatňování tohoto nařízení,
kterou má vypracovat orgán ESMA do 1. ledna 2018. Celkové náklady na
vypracování zprávy se odhadují na 0,3 milionu EUR[41], na což členské státy v roce 2017 přispějí
60 % (0,18 milionu EUR).
Odhadovaný dopad
na příjmy
X         Návrh/podnět
nemá žádný finanční dopad na příjmy.
¨         Návrh/podnět
má tento finanční dopad:
PŘÍLOHA legislativního finančního výkazu
k návrhu nařízení o referenčních hodnotách k otázce odhadovaných
nákladů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) podle požadavků tohoto
návrhu
Náklady spojené
s plněním úkolů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) byly
odhadnuty podle tří kategorií nákladů: personální náklady, náklady na
infrastrukturu a provozní náklady, v souladu s klasifikací
nákladů v návrhu souhrnného rozpočtu orgánu ESMA.
a) Personální
náklady: potřeba
zvýšeného počtu pracovníků vychází z nových povinností orgánu ESMA
vyplývajících z tohoto nařízení. Tyto povinnosti se týkají účasti orgánu
ESMA a jeho mediace v kolegiích orgánů dohledu nad referenčními hodnotami
s kritickým významem; dále pak poskytování odborného poradenství Komisi
v souvislosti s prováděním tohoto nařízení, koordinace sjednávání
podmínek spolupráce s třetími zeměmi, přípravy pokynů přispívajících ke
sbližování a meziodvětvovému sjednocování sankčních režimů a vedení
evidence oznámení o používání referenčních hodnot a seznamu
registrovaných administrátorů referenčních hodnot.
Podle současných
odhadů vycházejících z vlastních odhadů Komise a odhadů orgánu ESMA
budou tyto činnosti vyžadovat dva dočasné zaměstnance. Do tohoto počtu nejsou
započítáni pracovníci, kteří se v rámci orgánu ESMA problematikou
referenčních hodnot v současnosti již zabývají. Odhadované další
personální náklady pro orgán ESMA činí 0,326 milionu EUR ročně, na což přispěje
Komise 40 % (0,130 milionu EUR) a členské státy 60 %
(0,196 milionu EUR) ročně.
b) Provozní
náklady a náklady na infrastrukturu: předpokládají se rovněž počáteční provozní výdaje ve výši
0,25 milionu EUR na pokrytí nákladů orgánu ESMA, na což by
v roce 2015 přispěla Komise 40 % (0,1 milionu EUR) a
členské státy 60 % (0,15 milionu EUR). Tyto výdaje se týkají hlavně
IT systémů pro orgán ESMA za účelem plnění požadavků:
– vedení seznamu
administrátorů registrovaných v souladu s tímto nařízením a
společností ze třetích zemí poskytujících referenční hodnoty používané
v Unii,
– přijímání
oznámení o používání referenční hodnoty ve finančním nástroji nebo finanční
smlouvě v rámci Unie, vedení evidence a zajištění informovanosti administrátorů
o tomto používání.
Tato
iniciativa rovněž vyžaduje zvýšení finančních prostředků pro orgán ESMA
v roce 2017 o 0,3 milionu EUR na pokrytí nákladů v souvislosti
s vypracováním zprávy o uplatňování tohoto nařízení do
1. ledna 2018. Celkové náklady na vypracování této zprávy se odhadují na
0,3 milionu EUR (tato částka má být přidělena a vyplacena v roce
2017), přičemž Komise by přispěla 40 % (0,12 milionu EUR) a členské
státy 60 % (0,18 milionu EUR). Výše těchto nákladů byla odhadnuta na
základě průměrných nákladů na vypracování obdobných zpráv GŘ MARKT a upravena
s ohledem na inflaci.
Návrh NEMÁ finanční dopady na příjmy
Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).
Podrobný
rozpis odhadovaných personálních nákladů podle různých kategorií je uveden
v tabulce 1 dále.
Další
předpoklady:
– na základě
rozčlenění ekvivalentů plných pracovních úvazků v návrhu rozpočtu na
rok 2012 se počítá s tím, že další dvě tato pracovní místa
ekvivalentní plnému úvazku budou připadat na dva dočasné zaměstnance s celkovými
náklady 0,326 milionu EUR ročně, jež bude spolufinancovat Komise (0,130 milionu
EUR) a členské státy (0,196 milionu EUR) ročně,
– průměrné roční
mzdové náklady podle různých kategorií zaměstnanců vycházejí z pokynů GŘ
BUDG a činí 132 000 EUR ročně,
– mzdový
koeficient pro Paříž činí 1,161,
– předpokládané
náklady na služební cesty činí 10 000 EUR, přičemž odhad vychází
z návrhu rozpočtu na rok 2012 pro služební cesty na daný počet
zaměstnanců,
– předpokládané
náklady související s náborem (cestovné, hotel, lékařská prohlídka,
příspěvky na zařízení a jiné příspěvky, náklady na stěhování atd.) činí
12 700 EUR, přičemž odhad vychází z návrhu rozpočtu na rok 2012 pro
nábor na daný počet nových zaměstnanců.
 PERSONÁLNÍ NÁKLADY ESMA ||   ||   ||   || v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) ||   ||
 Druh nákladu || Počet || Průměrné náklady || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 Hlava 1 Náklady na zaměstnance ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 z toho dočasní zaměstnanci || 2 || 0,153 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 1,836
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Výdaje spojené s náborem ||   || 0,025 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,025
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Výdaje na služební cesty ||   ||   || 0,020 || 0,0200 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,120
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Hlava 1 celkem: Náklady na zaměstnance ||   || 0,351 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 1,981
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 z toho příspěvek Společenství (40 %) ||   || 0,140 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,790
 z toho příspěvek členských států (60 %) ||   || 0,211 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 1,191
[1]               KOM(2011) 651 v konečném znění – 2011/0295
(COD),
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0651:FIN:CS:PDF.
[2]               V Bruselu dne 20. října 2011, KOM(2011) 654
v konečném znění – 2011/0297 (COD),
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0654:FIN:CS:PDF.
[3]               Nařízení REMIT:
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:326:0001:01:CS:HTML.
[4]               Směrnice MIFID, čl. 40 odst. 1:
http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/MIFID_en.htm.
[5]               Nařízení, kterým se provádí směrnice MIFID, čl. 37
odst. 1 písm. b):
http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/MIFID2_en.htm.
[6]               http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0652:FIN:CS:PDF.
[7]               Směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004,
příloha XII, bod 4.2.2.
[8]               Směrnice o subjektech kolektivního investování do
převoditelných cenných papírů (2009/65/ES), článek 53.
[9]               http://www.esma.europa.eu/consultation/Consultation-Principles-Benchmarks-Setting-Processes-EU.
[10]             http://www.esma.europa.eu/system/files/2013-150.pdf.
[11]             [ xxx]
[12]             Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.
[13]             Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.
[14]             Úř. věst. L 302, 17.11.2009,
s. 32.
[15]             Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 1.
[16]             Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
[17]             Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
[18]             Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[19]             Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 55.
[20]             Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 94.
[21]             Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338.
[22]             Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1.
[23]             Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32.
[24]             Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1.
[25]             Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 1.
[26]             Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66.
[27]             Úř. věst. L 241, 2.9.2006, s. 1.
[28]             Úř. věst. L 241, 2.9.2006, s. 1.
[29]             ABM: řízení podle činností (Activity-Based Management)
– ABB: sestavování rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting).
[30]             Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a)
nebo b) finančního nařízení.
[31]             Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem na
finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[32]             Uvedené v článku 185 finančního nařízení.
[33]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
[34]             Kandidátské země a případně potenciální kandidátské
země západního Balkánu.
[35]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná
provádět.
[36]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na
podporu provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[37]
[38]             SZ = smluvní zaměstnanec; MZ = místní zaměstnanec; VNO =
vyslaný národní odborník; ZAP = zaměstnanec agentury práce; MOD = mladý
odborník při delegaci.
[39]             Dílčí strop na externí zaměstnance financované
z operačních prostředků (bývalé položky „BA“).
[40]             Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
[41]             Výše těchto nákladů byla odhadnuta na základě průměrných
nákladů na vypracování obdobných zpráv GŘ MARKT a upravena s ohledem na
inflaci.