				|

		52013PC0860

			Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
·      Odůvodnění a cíle návrhu
Tuniská ekonomika
je negativně zasažena domácími nepokoji následkem revoluce v roce 2011,
nestabilitou v regionu (zejména válkou v Libyi) a oslabeným mezinárodním
prostředím, zvláště v eurozóně, se kterou Tunisko udržuje úzké
obchodní a finanční vztahy. V roce 2011 došlo v tuniské ekonomice k recesi
a navzdory mírnému hospodářskému oživení v roce 2012, kdy se navrátil
turismus a přímé zahraniční investice a ekonomická aktivita se
zvýšila, je makroekonomická situace nadále velmi nestabilní. Zejména se
poměrně znatelně zhoršila fiskální situace a platební bilance,
což vytvořilo značnou potřebu finančních
prostředků.
Od svržení prezidenta Ben Aliho dne 14. ledna
2011 činí tato země současně významné kroky k zavedení
demokratických procesů, mimo jiné vyhlášením svobodných voleb a
vytvořením národního Ústavodárného shromáždění. Přestože
politická transformace neprobíhá bez obtíží a období nestability, očekává
se, že proces vyústí ve schválení nové ústavy a organizaci nových voleb
v první polovině roku 2014.
Na pozadí
těchto událostí dosáhly v polovině dubna 2013 tuniské orgány se
zástupci Mezinárodního měnového fondu (MMF) dohody o pohotovostním
úvěru na 24 měsíců ve výši 1,75 miliardy USD (400 % kvóty),
kterou Rada MMF schválila v červnu. Účelem úvěru je podporovat
program vlády v oblasti hospodářských reforem, snížit ekonomickou
zranitelnost a podpořit udržitelný růst podporující
začlenění.
Tuniská vláda v
této souvislosti 28. srpna 2013 požádala EU o makrofinanční pomoc ve
výši 500 milionů EUR, z nichž část by byla ve formě
grantu (viz dopis se žádostí v příloze). Evropská komise předkládá
Evropskému parlamentu a Radě návrh na udělení makrofinanční
pomoci Tuniské republice ve výši maximálně 250 milionů EUR.
Pomoc by měla mít podobu střednědobých úvěrů,
avšak s využitím grantů se nepočítá vzhledem k tomu,
že Tunisko pro využití grantů při operacích v rámci
makrofinanční pomoci nesplňuje kritéria způsobilosti.
Navrhovaná
makrofinanční pomoc ze strany EU by Tunisku pomohla pokrýt část
zbývajících potřeb vnějšího financování na období 2014–2015 v rámci
programu MMF, které se odhadují na 3,0 miliardy USD.
Makrofinanční pomoc by omezila krátkodobé problémy hospodářství
v oblasti platební bilance a rozpočtu a současně by
podpořila programy změn a reforem dohodnuté s MMF a Světovou
bankou a rovněž reformy schválené v rámci operací rozpočtové podpory
EU, zejména smlouvu o upevnění státu Programme d’Appui à la Relance,
která je částečně financována EU z programu Podpora pro
partnerství, reformy a růst podporující začlenění (Support
for Partnership Reform and Inclusive Growth, SPRING).
Navrhovaná
makrofinanční pomoc je v souladu s cíli iniciativy partnerství
z Deauville skupiny G-8 a hlavními směry nové evropské politiky
sousedství. Ostatním zemím v regionu by také naznačila, že EU je
připravena podpořit země, které zahájily politické reformy,
v době hospodářských potíží.
V tomto kontextu se
Komise domnívá, že jsou splněny politické a hospodářské podmínky pro
operaci makrofinanční pomoci v navrhované výši a podobě.
·      Obecné souvislosti
Po silné recesi v
roce 2011, kdy ekonomika klesla o 1,9 % kvůli domácím politickým
nepokojům a konfliktu v Libyi, začalo v roce 2012 navzdory
nepříznivému mezinárodnímu a domácímu prostředí mírné oživení a růst
reálného HDP se podle odhadů zvýšil na 3,6 %, čemuž nejvíce
napomohl návrat turismu a příliv přímých zahraničních investic.
I přes slibné oživení výrobních činností a nárůst turismu
vykazované v polovině roku 2013 se z důvodu pokračující patové
politické situace, nižšího než očekávaného růstu jak v EU (která je
hlavním obchodním partnerem Tuniska), tak na rozvíjejících se trzích a
rovněž kvůli špatné úrodě hospodářská aktivita zpomalila.
MMF nedávno přehodnotil svou prognózu růstu HDP v roce 2013 ze 4 na 3
%. Také pro rok 2014 byla prognóza růstu revidována směrem dolů
ze 4,5 na 3,7 % a vzhledem k domácí politické situaci hrozí, že se dále sníží.
Hlavním problémem
zůstává nezaměstnanost, která se na konci června 2013
vyšplhala na 15,9 % ve srovnání s 13,5 % před revolucí a je obzvláště
vysoká v řadách mladých lidí a žen. Od začátku roku 2012 se projevují
inflační tlaky, které jsou zejména způsobeny nárůstem
regulovaných cen energií a vyššími cenami potravin. Inflace nicméně do
září klesla zpět na 5,7 % (a jádrová inflace na 4,4 %) a podle
očekávání by měla zůstat stabilní zhruba na této úrovni.
Měnová
politika v roce 2011 a v prvních měsících roku
2012 byla v reakci na značnou mezeru výstupu a poměrně stabilní
jádrovou inflaci pružná. Jakmile se však inflace začala zrychlovat a
vnější a rozpočtová rovnováha se zhoršila, přijala tuniská
centrální banka přísnější opatření, kterými od srpna 2012
zvýšila základní měnověpolitickou sazbu o 50 bazických bodů (na
4 %).
Pokud jde o veřejné
finance, MMF ve svém programu předpokládá pro rok 2013 mírnou fiskální
korekci, která počítá s tím, že se rozpočtový schodek zvýší na 7,3 %
HDP, což v podstatě odráží náklady na plánovanou rekapitalizaci bank a
uhrazení zpožděných plateb. Nejnovější trendy však naznačují, že
nebudou-li přijata žádná nová opatření, dojde k výraznému
rozpočtovému poklesu (bez nápravných opatření dosáhne schodek podle
současných odhadů 8,4 % HDP). Očekává se, že toto zhoršení rozpočtové
situace v roce 2013 bude stejně jako loni částečně
vyrovnáno nižší úrovní plnění v oblasti veřejných investic.
Pokud jde o rok
2014, MMF vyzývá Tunisko, aby k dosažení naplánovaného cílového schodku ve výši
6,4 % HDP provedlo dodatečnou úpravu ve výši zhruba 2 procentních
bodů HDP. K nápravným opatřením bude pravděpodobně
patřit úprava energetických sazeb a zároveň rozvíjení lépe
cílené záchranné sociální sítě, posílená kontrola mzdových nákladů ve
veřejném sektoru (jež představují zhruba 13 % HDP a 60 %
příjmů), zvýšení spotřebních daní a opatření
ke zlepšení efektivnosti veřejných výdajů. V zákoně o
rozpočtu by také měly být řádně vyčleněny
finanční prostředky potřebné na rekapitalizaci finančního
sektoru.
Veřejný
dluh se v roce 2012 udržel na 44 % HDP, do konce
tohoto roku se však má mírně zvýšit na 45,3 % HDP a v roce 2014 by se
měl vyšplhat na 49,5 % HDP. Dluhová služba se drží na zvladatelné úrovni 6
% celkových rozpočtových výdajů.
Oživení růstu
v průběhu roku 2012 při oslabené světové poptávce (zejména
z EU) a přetrvávající vysoké ceny komodit přispěly k navýšení schodku
běžného účtu na 8,1 % HDP. Schodek se v roce 2013 dále zvyšoval a
nejnovější projekce naznačují, že se zhoršil na téměř 8,3 %
HDP, ačkoli podle programu MMF mělo být dosaženo cílové hodnoty 7,5 %
HDP. Mimoto příliv přímých zahraničních investic v roce 2013 je
prozatím 40 % pod úrovní, kterou ve svém programu původně
očekával MMF. Vyplácení úřední pomoci navíc značně zaostává
za plánovanou úrovní. V důsledku těchto deficitů ve financování
a vyššímu než očekávanému schodku běžného účtu čelí Tunisko
v roce 2013 významnému schodku platební bilance (zhruba 750 milionů
USD), který by však mohla poněkud snížit potenciální úvěr od Kataru.
Podle očekávání MMF by měl být tento deficit pokryt snížením
devizových rezerv o 600 milionů USD oproti původním cílům
programu a dalším omezením veřejných investic (jež obsahují vysoký podíl
dovozu).
Po
částečném ozdravení v roce 2012 začaly oficiální devizové
rezervy na začátku roku 2013 prudce klesat. Na konci října 2013
činily rezervy 6,9 miliardy USD, čímž pokrývaly pouze 104 dní
dovozu. Očekává se, že na konci roku 2013 dosáhne hodnota rezerv
7,5 miliardy USD, což představuje za daný rok snížení o 1,1 miliardy
USD, ačkoli bylo původně plánováno, že se rezervy v roce 2013 o
400 milionů USD navýší. Nominální efektivní kurz dináru oslabil od
revoluce zhruba o 12 % a od začátku roku 2013 zhruba o 6 %.
Krize, k níž došlo v roce 2011, měla
negativní dopad na řadu klíčových bank, zejména veřejných, které
byly více vystaveny těžce zasaženému odvětví cestovního ruchu.
Tuniská centrální banka proto v průběhu roku 2012 poskytla obchodním
bankám významný objem likvidity, aby jim pomohla pokrýt jejich potřeby
refinancování, nicméně od injekcí likvidity se již začalo
postupně upouštět. V rámci programu dohodnutého s MMF mají
tuniské orgány v úmyslu pokračovat v rekapitalizaci a ozdravení
bank postižených krizí.
Vedle potřeby restrukturalizovat
a posílit bankovní systém patří k dalším klíčovým úkolům v
oblasti strukturálních reforem snižování nezaměstnanosti a současně
zvýšení míry účasti na trhu práce (zejména žen), snížení rozdílů
v příjmech a rozdílů mezi regiony, snížení nadměrné
závislosti na rozvoji vývozního průmyslu s malou přidanou
hodnotou usazeného podél pobřeží a reforma neefektivního systému
dotovaných cen za současného posílení záchranné sociální sítě.
Jak již bylo zmíněno, dne 7. června
2013 schválila Rada MMF dvouletou dohodu o pohotovostním úvěru ve výši
1,75 miliard USD (400 % tuniské kvóty). Hlavním cílem programu MMF je:
i) udržet makroekonomickou stabilitu, z části provedením
strukturálních reforem a výběrovou rekapitalizací bank; ii) napomoci
růstu podporujícímu začlenění; iii) snížit zranitelnost
vůči vnějším vlivům a iv) posílit důvěru
investorů a dárců.
Revidované
projekce poukazují na značné potřeby v oblasti platební bilance pro
období 2014–2015 a celkový deficit externího financování se odhaduje na
4,4 miliardy USD. Tento deficit financování se obecně připisuje
dvěma faktorům: trvale vysokému schodku běžného účtu a
potřebě zvýšit devizové rezervy v období 2014–2015. Po odečtení
částek vyplacených podle dohody o pohotovostním úvěru a úvěru
Světové banky na rozvojovou politiku hrozí Tunisku v uvedeném období
zbývající deficit externího financování ve výši 3,0 miliard USD. Navrhovaná
makrofinanční pomoc ze strany EU by přispěla k pokrytí zhruba
10,8 % zbývajícího deficitu financování na období 2014–2015.
·      Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu
Žádné
·      Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
EU se snaží rozvíjet s
Tuniskem úzké vztahy a podpořit tuniské hospodářské a politické
reformy. Tunisko se v roce 1995 stalo první zemí jižního Středomoří,
která s EU podepsala dohodu o přidružení. Tato dohoda je
i nadále právním základem pro dvoustrannou spolupráci. K dalšímu
posílení dvoustranných vztahů došlo v rámci evropské politiky
sousedství (EPS) EU, mimo jiné přijímáním pětiletých akčních
plánů EPS (poslední se týká období 2013–2017), které stanoví strategické
cíle pro tuto spolupráci. Tunisko je rovněž členem Unie pro
Středomoří. Hospodářské vztahy s EU jsou důležité,
neboť Tunisko provádí s EU největší podíl svých obchodů. V roce
2012 pocházelo z EU 59,3 % tuniského dovozu a do EU směřovalo 68,1 %
tuniského vývozu. Tunisko je rovněž na EU velmi závislé, pokud jde o
přímé zahraniční investice a jiné finanční toky, remitence
a příjmy z cestovního ruchu. V roce 2008 dokončilo Tunisko
odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první
středomořskou zemí, která s EU uzavřela dohodu o volném obchodu.
EU nabídla Tunisku zahájit jednání o prohloubené a komplexní
dohodě o volném obchodu s cílem umožnit Tunisku neomezený
přístup na jednotný trh v EU, avšak jednání dosud zahájena nebyla.
Makrofinanční
pomoc ze strany EU by doplnila částku 445 milionů EUR mobilizovaných
v rámci evropského nástroje sousedství a partnerství a programu SPRING, a
zejména podmínky plánované v balíčku PAR III, na němž se EU
účastní. Při provádění těchto dvou programů bude
zajištěna úzká koordinace, jelikož oba se vzájemně doplňují
a posilují. Zatímco předpokládaná makrofinanční pomoc poskytne
krátkodobou podporu platební bilance, smlouva o upevnění státu
podpoří dokončení procesu přechodu k demokracii
prostřednictvím hospodářských a politických opatření
v oblasti řízení. Vzhledem k tomu, že makrofinanční pomoc EU by
pobídla tuniské orgány, aby přijaly vhodný rámec pro makroekonomické
politiky a strukturální reformy, zvýšila by přidanou hodnotu
a účinnost zapojení EU prostřednictvím jiných finančních
nástrojů. Tato pomoc navíc doplní zdroje dané k dispozici mezinárodními finančními
institucemi, dárci v rámci dvoustranných dohod a ostatními finančními
institucemi EU, čímž přispěje k celkové účinnosti
balíčku finanční podpory, který byl dohodnut mezinárodním dárcovským
společenstvím následně po krizi.
Souhrnně lze
říci, že i když tuniská cesta k úplné demokracii není bez obtíží
a dosud přetrvává výrazná nejistota, země podnikla důležité
kroky v oblasti politických reforem, jejichž cílem je posílit demokratické
instituce a mechanismy, včetně parlamentního systému založeného
na více stranách, právního státu a dodržování lidských práv. Země
rovněž plánuje program hospodářských reforem, jež mají položit
základy pro udržitelný a spravedlivý růst vedoucí k tvorbě
pracovních míst.
Návrh na poskytnutí
makrofinanční pomoci je v souladu se závazkem EU podporovat ekonomickou a
politickou přeměnu v Tunisku. Je také v souladu se zněním
dvou rozhodnutí o makrofinanční pomoci pro Kyrgyzskou republiku a
Jordánské hášimovské království[1].
Jak bylo podrobněji objasněno v přiloženém pracovním dokumentu
útvarů Komise, je návrh Komise konkrétně v souladu s následujícími
zásadami: výjimečnou povahou, politickými předpoklady,
komplementaritou, podmíněností a finanční disciplínou.
Komise bude plnění
těchto kritérií nadále sledovat a posuzovat v průběhu
operace makrofinanční pomoci. Pokud jde o posouzení politických
předpokladů, budou útvary Komise úzce spolupracovat s Evropskou
službou pro vnější činnost.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
·      Konzultace zúčastněných stran
Makrofinanční pomoc se poskytuje jako
nedílná součást mezinárodní podpory pro hospodářskou stabilizaci
Tuniska. Při přípravě tohoto návrhu na poskytnutí
makrofinanční pomoci útvary Komise konzultovaly Mezinárodní měnový
fond a Světovou banku, které již rozsáhlé programy financování
zavedly. Komise byla rovněž v pravidelném kontaktu s tuniskými
orgány.
·      Sběr a využití výsledků odborných konzultací
Komise s pomocí externích znalců provede
v prosinci 2013 operační hodnocení ověřující kvalitu
a spolehlivost tuniských veřejných finančních okruhů a
správních postupů.
·      Posouzení dopadů
Makrofinanční pomoc spolu s programem
ekonomických změn a reforem, který je s ní spojen, pomůže Tunisku
zmírnit krátkodobé potřeby financování a podpoří politická
opatření zaměřená na posílení platební bilance a fiskální
situace a na urychlení udržitelného růstu, jak bylo dohodnuto s MMF.
Zejména napomůže zlepšit efektivitu a transparentnost řízení
veřejných financí, podpoří daňové reformy, které mají zvýšit
výběr daní a zlepšit progresivitu daňového systému, podpoří
současné úsilí o posílení záchranné sociální sítě, povzbudí reformy
na trhu práce (snížení nezaměstnanosti a zvýšení míry zapojení, zejména z
řad žen) a usnadní přijetí opatření, jež mají zlepšit
regulační rámec pro obchod a investice.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
·      Shrnutí navrhovaných opatření
Evropská unie dá Tunisku k dispozici
makrofinanční pomoc v celkové maximální výši
250 milionů EUR, která bude poskytnuta ve formě
střednědobého úvěru. Pomoc bude mít následující cíle: i)
přispět Tunisku na pokrytí zbývajících potřeb vnějšího
financování v období 2014–2015, které určila Komise na základě
odhadů MMF; ii) podpořit snahy o fiskální konsolidaci a vnější
stabilizaci v rámci programu MMF; iii) usnadnit a podpořit úsilí tuniských
orgánů o zavedení opatření obsažených v Akčním plánu sousedství
EU-Tunisko a iv) podpořit snahy o strukturální reformy směřující
ke zlepšení celkového makroekonomického řízení, posílení správy
ekonomických záležitostí a transparentnosti a zlepšení podmínek pro udržitelný
růst.
Pomoc má být vyplacena ve třech
splátkách. První splátka (90 milionů EUR) by podle očekávání
měla být vyplacena v polovině roku 2014. Druhá splátka (80
milionů EUR), závislá na řadě politických opatření, by
mohla být vyplacena ke konci roku 2014. Pokud budou splněny politické
podmínky, třetí a poslední splátka (80 milionů EUR) by mohla být
uvolněna v první polovině roku 2015. Za správu pomoci bude odpovídat
Komise. V souladu s finančním nařízením jsou použitelná zvláštní
ustanovení o předcházení podvodům a jiným nesrovnalostem.
Vyplácení by záviselo na úspěšných
přezkumech programu na základě finančního ujednání s MMF
(dohody o pohotovostním úvěru), jak je u nástroje makrofinanční
pomoci obvyklé. Kromě toho by se Komise a tuniské orgány v memorandu o
porozumění dohodly na specifických opatřeních strukturálních reforem.
Komise se zaměří na strukturální reformy, které mají zlepšit celkové
makroekonomické řízení a podmínky pro udržitelný růst (např.
reformy zaměřené na transparentnost a účinnost řízení
veřejných financí, daňové reformy, reformy k posílení záchranné
sociální sítě, reformy trhu práce a reformy k zlepšení právního rámce pro
obchod a investice).
Rozhodnutí o vyplacení makrofinanční
pomoci v plné výši ve formě půjček je odůvodněno úrovní
rozvoje Tuniska (měřenou jeho příjmem na osobu) a dluhovými
ukazateli. Je rovněž v souladu se zacházením, kterého se Tunisku dostalo
od Světové banky a MMF. Tunisko není způsobilé pro koncesní
financování Mezinárodní asociace pro rozvoj (IDA) nebo fondu MMF pro snížení
chudoby a růst.
·      Právní základ
Právním
základem tohoto návrhu je článek 212 Smlouvy o fungování Evropské unie.
·      Zásada subsidiarity
Zásada subsidiarity se použije s ohledem na
skutečnost, že cílů obnovení krátkodobé makroekonomické stability v
Tunisku nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských
států, a může jich být tudíž lépe dosaženo na úrovni Evropské unie.
Hlavními důvody jsou rozpočtová omezení na vnitrostátní úrovni a
potřeba silné koordinace dárců, aby se maximalizoval rozsah a
účinnost podpory.
·      Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou proporcionality,
neboť se omezuje na minimum nutné k dosažení cílů krátkodobé
makroekonomické stability a nepřekračuje rámec toho, co je pro tento
účel nezbytné.
Jak Komise stanovila na základě
odhadů MMF v souvislosti s dohodou o pohotovostním úvěru, odpovídá
částka podpory 10,8 % zbývajícího deficitu financování na období
2014–2015. Vzhledem k pomoci, kterou Tunisku přislíbili jiní dvoustranní a mnohostranní
dárci a věřitelé, se má za to, že se pro EU jedná o
přiměřenou úroveň sdílení nákladů.
·      Volba nástrojů
K řešení těchto makroekonomických
cílů by nebylo vhodné ani dostačující projektové financování ani
technická pomoc. Klíčovou přidanou hodnotou makrofinanční pomoci
ve srovnání s ostatními nástroji EU bude zmírnění vnějšího
finančního tlaku a pomoc při vytváření stabilního
makroekonomického rámce, včetně podpory udržitelné platební bilance a
stavu rozpočtu, jakož i vhodného rámce pro strukturální reformy.
Makrofinanční pomoc může díky tomu, že pomůže vytvořit
vhodný celkový rámec pro makroekonomickou a strukturální politiku, zvýšit
efektivnost akcí financovaných v Tunisku v rámci jiných, úžeji
zaměřených finančních nástrojů EU.
Navrhovaný program posílí rovněž reformní
závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku bude
dosaženo mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších
souvislostech bude program signálem pro další země v této oblasti, že EU
je připravena podpořit v době hospodářských potíží země,
které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Plánovaná
pomoc by byla poskytnuta ve formě úvěru a měla by být
financována prostřednictvím výpůjční operace, kterou Komise
provede jménem EU. Rozpočtové náklady pomoci budou odpovídat poskytnutí
prostředků (ve výši 9 % úvěru) pro Záruční fond pro
vnější vztahy EU z rozpočtové položky 01 03 06
(„Poskytování prostředků pro záruční fond“)[2].
Za předpokladu, že první a druhý úvěr, dohromady ve výši
170 milionů EUR, budou vyplaceny v roce 2014 a
třetí úvěr ve výši 80 milionů EUR v roce 2015,
budou v souladu s pravidly upravujícími mechanismus záručního fondu
prostředky poskytnuty z rozpočtů na roky 2016–2017.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
·      Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti
Návrh obsahuje ustanovení o skončení
platnosti. Navrhovaná makrofinanční pomoc by byla k dispozici po dobu
dvou a půl roku od prvního dne po vstupu memoranda o porozumění v
platnost.
2013/0416 (COD)
Návrh
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o poskytnutí makrofinanční pomoci
Tuniské republice
EVROPSKÝ
PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu
o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh
Evropské komise[3],

po postoupení návrhu
legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu
s řádným legislativním postupem[4],
vzhledem k těmto
důvodům:
(1)       Vztahy mezi Evropskou unií
(dále jen „Unie“) a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v
rámci evropské politiky sousedství. Dne 1. března 1998 vstoupila
v platnost Evropsko-středomořská dohoda o přidružení
mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy
na jedné straně a Tuniskem na straně druhé. V rámci
této dohody o přidružení dokončilo Tunisko v roce 2008
odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první
středomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s
Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále
rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství,
přičemž poslední z nich, o němž se diskutuje, by se vztahoval na
období 2013–2017.
(2)       Tuniské hospodářství
bylo významně zasaženo domácími událostmi souvisejícími s děním
v jižním Středomoří od konce roku 2010, známým jako „arabské
jaro“, a následnými nepokoji v regionu, zejména v sousední Libyi. Tyto
události a nepříznivá celosvětová hospodářská situace, zejména
recese v eurozóně (jež je hlavním obchodním a finančním
partnerem Tuniska), mají velmi negativní důsledky pro tuniské
hospodářství, což vede ke zpomalení růstu a vytváření
velkých deficitů vnějšího a rozpočtového financování.
(3)       Po svržení prezidenta Ben
Aliho, k němuž došlo dne 14. ledna 2011, se v Tunisku dne 23. října
2011 konaly první svobodné a demokratické volby. Od té doby funguje národní
Ústavodárné shromáždění, a ačkoli politická transformace
neprobíhá bez potíží, hlavní političtí činitelé společně
usilují o pokračování reforem k vytvoření plně rozvinutého
demokratického systému.
(4)       Od začátku arabského
jara deklarovala EU při různých příležitostech svůj závazek
podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Tento
závazek byl opětovně potvrzen v závěrech ze zasedání Rady
přidružení mezi Unií a Tuniskem v listopadu 2012. Finanční
podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou Unie
vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci
evropské politiky sousedství.
(5)       Makrofinanční pomoc Unie
by měla být mimořádným finančním nástrojem účelově
nevázané všeobecné podpory platební bilance, jehož cílem je obnovit udržitelný
stav vnějšího financování příjemce a podporovat provádění
programu politik, jehož součástí jsou účinná opatření
zaměřená na korekci a strukturální reformy určená ke zlepšení
stavu platební bilance, zejména v průběhu trvání programu, a posílit
provádění příslušných smluv a programů s Unií.
(6)       V dubnu 2013 tuniské orgány a
Mezinárodní měnový fond (MMF) ujednaly tříletou dohodu o
pohotovostním úvěru („program MMF“), který nemá preventivní charakter, ve
výši 1,150 miliard ZPČ (zvláštních práv čerpání) na podporu tuniského
ekonomického ozdravného a reformního programu. Cíle programu MMF jsou v souladu
s účelem makrofinanční pomoci Unie, kterým je zmírnění
krátkodobých potíží v oblasti platební bilance, a provádění účinných
opatření zaměřených na korekci je v souladu s cílem makrofinanční
pomoci Unie.
(7)       Na období 2011–2013
poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve
výši 290 milionů EUR ve formě grantů s cílem
podpořit tuniský program politických a ekonomických reforem. Dalších 155 milionů
EUR bylo v období 2011–2013 Tunisku přiděleno v rámci programu
„Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“
(SPRING).
(8)       Vzhledem ke zhoršující se
hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu
2013 o makrofinanční pomoc Unie.
(9)       Vzhledem k tomu,
že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika
sousedství, je třeba jej považovat za způsobilé pro získání
makrofinanční pomoci Unie.
(10)     Vzhledem k tomu, že v platební
bilanci Tuniska přetrvává výrazný deficit vnějšího financování
přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými
mnohostrannými institucemi, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze
strany Unie (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) za stávajících
výjimečných okolností považováno za vhodnou reakci na žádost Tuniska o
podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF.
Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci
Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které
jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF.
(11)     Cílem makrofinanční
pomoci Unie by mělo být podpořit obnovení udržitelného stavu
vnějšího financování Tuniska, a tím přispět k jeho
hospodářskému a sociálnímu rozvoji.
(12)     Stanovení výše
makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení
zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje
jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z
mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by
měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou
bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny
očekávané finanční příspěvky od mnohostranných dárců a
nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož
i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v
Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.
(13)     Komise by měla zajistit,
aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s
hlavními zásadami, cíli a opatřeními, která byla přijata v rámci
jednotlivých oblastí vnější činnosti, a dalšími příslušnými
politikami Unie.
(14)     Makrofinanční pomoc Unie
by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku.
Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by v
průběhu provádění makrofinanční pomoci měly úzce
spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění
její ucelenosti.
(15)     Makrofinanční pomoc Unie
by měla posilovat oddanost Tuniska vůči hodnotám, které má
společné s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné
správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje
a snižování chudoby, jakož i oddanost vůči zásadám otevřeného a
spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.
(16)     Předpokladem poskytnutí
makrofinanční pomoci Unie by mělo být respektování účinných
demokratických mechanismů, včetně právního státu a parlamentního
systému více politických stran, ze strany Tuniska, jakož i zaručené
dodržování lidských práv v zemi. Specifické cíle makrofinanční pomoci Unie
by měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost
a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a
prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného
růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních
příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise by měla pravidelně
sledovat plnění výše uvedených předpokladů i dosahování
těchto cílů.
(17)     V zájmu zajištění
účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s
makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná
opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, úplatkářství a
jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s pomocí. Kromě toho je
třeba stanovit, že Komise bude provádět kontroly a Evropský
účetní dvůr audity.
(18)     Uvolněním
makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského
parlamentu a Rady.
(19)     Částky složené pro
účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by
měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve
víceletém finančním rámci.
(20)     Makrofinanční pomoc Unie
by měla být řízena Komisí. Komise by měla pravidelně
informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční
pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění
tohoto rozhodnutí sledovat.
(21)     S cílem zajistit jednotné
podmínky pro provádění tohoto rozhodnutí by Komisi měly být
svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být
vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
(EU) č. 182/2011[5].
(22)     Na makrofinanční pomoc
Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky,
jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění
jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by
Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými
orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států
v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení
by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech,
kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k
potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR
je vhodné použít na takové operace přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční
pomoci, kterou Unie Tunisku poskytne, by měl být pro přijetí
memoranda o porozumění nebo pro snížení, zastavení či zrušení pomoci
použit přezkumný postup.
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1.           Unie poskytne Tunisku
makrofinanční pomoc („makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši
250 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou
stabilizaci Tuniska a jeho reformy. Pomoc přispěje k pokrytí
potřeb Tuniska v oblasti platební bilance zjištěných v programu MMF.
2.           Celá částka
makrofinanční pomoci se Tunisku poskytne ve formě úvěrů.
Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné
prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, aby je
mohla půjčit Tunisku. Úvěry mají maximální dobu splatnosti 15
let.
3.           Uvolnění
makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v
souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Tuniskem a s
hlavními zásadami a cíli ekonomických reforem stanovenými v dohodě o
přidružení mezi EU a Tuniskem a v akčním plánu EU-Tunisko na
období 2013–2017 schváleném v rámci evropské politiky sousedství.
Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti
makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a
předkládá těmto orgánům včas příslušné dokumenty.
4.           Makrofinanční pomoc Unie
je k dispozici po dobu dva a půl roku od prvního dne po vstupu memoranda o
porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 v platnost.
5.           V případě, že se
během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby
financování Tuniska oproti původním předpokladům podstatně
sníží, sníží Komise výši poskytované pomoci nebo její poskytování pozastaví
či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 2
Předpokladem poskytnutí
makrofinanční pomoci Unie by mělo být respektování účinných
demokratických mechanismů, včetně právního státu a parlamentního
systému více politických stran, ze strany Tuniska, jakož i zaručené
dodržování lidských práv v zemi. Komise sleduje plnění tohoto
předpokladu po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie.
Tento článek se použije v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU[6].
Článek 3
1.           Komise vyjedná v souladu s
přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně
vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky,
které se vztahují na makrofinanční pomoc Unie, přičemž se
zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto
podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o
porozumění“) zahrnujícím časový rámec pro jejich splnění.
Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky uvedené v
memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními
uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných
programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem
za podpory MMF.
2.           Tyto podmínky mají zejména
posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů
řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání
makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování opatření politiky musí
být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání
trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další
priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje
pokrok při plnění těchto cílů.
3.           Podrobné finanční
podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru
uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány.
4.           Komise pravidelně
ověřuje, zda jsou nadále splněny podmínky podle čl. 4 odst.
3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s
cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké
koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s
Evropským parlamentem a Radou.
Článek 4
1.           S výhradou podmínek
uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie
úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v
memorandu o porozumění.
2.           Je-li to potřeba, jsou
ve vztahu k částkám makrofinanční pomoci Unie složeny částky pro
účely záruky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č.
480/2009[7].

3.           Komise rozhodne o
uvolnění splátek s výhradou splnění všech následujících podmínek:
a)      předpokladu stanoveného v
článku 2;
b)      průběžných uspokojivých
výsledků při provádění programu politik, který zahrnuje
účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy
podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní charakter, a
c)      provedení hospodářské politiky a
splnění finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění
v souladu s konkrétním časovým rámcem.
K čerpání druhé splátky nedojde dříve
než po třech měsících od uvolnění první splátky. K čerpání
třetí splátky nedojde dříve než po třech měsících od
uvolnění druhé splátky.
4.           Nejsou-li splněny
podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie
dočasně pozastaví nebo zruší. V těchto případech informuje
o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
5.           Makrofinanční pomoc Unie
se vyplatí tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v
memorandu o porozumění, včetně potvrzení o zbývajících
rozpočtových finančních potřebách, mohou být finanční
prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako
konečnému příjemci.
Článek 5
1.           Výpůjční a
úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provedou v
eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí
týkat změna splatnosti ani nesmí být v jejich důsledku vystavena
žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb ani žádnému jinému
obchodnímu riziku.
2.           Umožní-li to okolnosti,
může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s
cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o
předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v
podmínkách výpůjčních operací.
3.           Umožní-li okolnosti zlepšení
úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout
zcela nebo částečně refinancovat svůj původní
úvěr nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky.
Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v
souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného
úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování
nebo restrukturalizace.
4.           Veškeré náklady vzniklé Unii
související s výpůjčními a úvěrovými operacemi podle tohoto
rozhodnutí hradí Tunisko.
5.           Komise informuje Evropský
parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
Článek 6
1.           Makrofinanční pomoc Unie
se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU,
Euratom) č. 966/2012[8]
a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012[9].
2.           Provádění
makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
3.           Memorandum o porozumění
a smlouva o úvěru, které budou dojednány s tuniskými orgány, musí
zahrnovat ustanovení, jež:
a)      zajistí, aby Tunisko pravidelně
kontrolovalo, že bylo financování z rozpočtu Unie použito řádně,
přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a
podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem
vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté podle tohoto
rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;
b)      zajistí ochranu finančních
zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti
prevence a potírání podvodů, úplatkářství a jakýchkoli jiných
nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením
Rady (ES, Euratom) č. 988/95[10],
nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2185/96[11] a nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013[12];
c)      výslovně povolí Komisi i Evropskému
úřadu pro boj proti podvodům nebo jejich zástupcům provádět
kontroly, včetně kontrol a inspekcí na místě;
d)      výslovně povolí Komisi a Evropskému
účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti
makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně
auditů na základě dokladů a auditů na místě, jako
například operačních hodnocení;
e)      zajistí, aby Unie měla nárok na
předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v
souvislosti se správou makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli
podvodu, úplatkářství nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání
ohrožujícího finanční zájmy Unie.
4.           Během provádění
makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise v Tunisku prostřednictvím
operačních hodnocení řádnost finančních opatření, správních
postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly, které jsou
z hlediska této pomoci významné.
Článek 7
1.           Komisi je nápomocen výbor.
Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2.           Odkazuje-li se na tento
odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.
182/2011.
Článek 8
1.           Komise každý rok do 30.
června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o
provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně
vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva:
a)      vyhodnotí, jakého pokroku bylo v
provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;
b)      posoudí hospodářskou situaci a
hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený v provádění
politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1;
c)      uvede souvislost mezi podmínkami
hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění,
průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a rozpočtové
oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční
pomoci Unie.
2.           Do dvou let od uplynutí doby
dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4
předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex
post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční
pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této
pomoci.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost
třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název návrhu/podnětu
              1.2.    Příslušné oblasti politik podle
členění ABM/ABB
              1.3.    Povaha návrhu/podnětu
              1.4.    Cíle
              1.5.    Odůvodnění návrhu/podnětu
              1.6.    Doba trvání akce a finanční dopad
              1.7.    Předpokládaný způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
              2.1.    Pravidla pro sledování a podávání zpráv
              2.2.    Systém řízení a kontroly
              2.3.    Opatření k zamezení podvodů a
nesrovnalostí
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
              3.1.    Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené
výdajové rozpočtové položky
              3.2.    Odhadovaný dopad na výdaje
              3.3.    Odhadovaný dopad na příjmy
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.        Název návrhu/podnětu
Makrofinanční pomoc Tuniské republice
1.2.        Příslušné oblasti
politik podle členění ABM/ABB[13]

Oblast politiky:         Hlava 01 –
Hospodářské a finanční záležitosti
Činnost:        03 – Mezinárodní
hospodářské a finanční záležitosti
1.3.        Povaha návrhu/podnětu
X Návrh/podnět se týká nové akce
1.4.        Cíle
1.4.1.     Víceleté strategické cíle
Komise sledované návrhem/podnětem
„Podporovat prosperitu i za hranicemi EU“
Mezi nejdůležitější činnost
spadající do oblasti pravomoci GŘ ECFIN patří:
1. Podpora provádění evropské politiky
sousedství prohloubením ekonomické analýzy a posílením politického dialogu a
poradenství v oblasti ekonomických aspektů akčních plánů.
2. Rozvoj, monitorování a provádění
makrofinanční pomoci pro partnerské třetí země ve spolupráci s
příslušnými mezinárodními finančními institucemi.
1.4.2.     Specifické cíle a
příslušné aktivity ABM/ABB
Specifický cíl č. 1: „Poskytování makrofinanční pomoci třetím zemím při
řešení krizových potíží v souvislosti s platební bilancí a obnovením
udržitelnosti vnějšího zadlužení“
Příslušné aktivity ABM/ABB: Mezinárodní hospodářské a finanční vztahy, globální správa a
řízení.
1.4.3.     Očekávané výsledky a
dopady
Navrhovanou pomoc tvoří úvěr EU ve výši
250 milionů EUR ve prospěch Tuniské republiky (dále jen
„Tunisko“) s cílem přispět k udržitelnějšímu stavu platební
bilance. Pomoc, která bude vyplacena ve třech splátkách, pomůže zemi
překonat hospodářské a sociální obtíže, se kterými se potýká v
důsledku domácích a regionálních nepokojů. Podpoří rovněž
strukturální reformy, jejichž cílem je zvyšování udržitelného
hospodářského růstu a zlepšení v řízení veřejných
financí.
1.4.4.     Ukazatele výsledků a
dopadů
Orgány budou muset podávat útvarům Komise
pravidelné zprávy o řadě ukazatelů a před
čerpáním druhé a třetí splátky pomoci rovněž poskytnou podrobnou
zprávu o dodržování dohodnutých podmínek politik.
Útvary Komise budou dále sledovat řízení
veřejných financí i po operačním hodnocení finančních
okruhů a správních postupů, které bude v Tunisku provedeno v rámci
přípravy na tuto operaci. Delegace EU v Tunisku bude také podávat
pravidelné zprávy o záležitostech, které jsou významné pro sledování pomoci.
Útvary Komise budou nadále úzce spolupracovat s MMF a Světovou
bankou, aby využily jejich poznatků z probíhajících činností
v Tunisku.
V navrhovaném legislativním rozhodnutí se
počítá s výroční zprávou Radě a Evropskému parlamentu,
která posoudí provádění této operace. Do dvou let od ukončení
prováděcího období bude provedeno nezávislé hodnocení pomoci ex post.
1.5.        Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.5.1.     Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
Čerpání pomoci bude podmíněno
uspokojivými výsledky při provádění dohody o pohotovostním
úvěru uzavřené mezi Tuniskem a MMF. Komise se mimoto s tuniskými
orgány dohodne na specifických politických podmínkách, které budou uvedeny v
memorandu o porozumění a které budou muset být splněny před tím,
než Komise uvolní druhou a třetí splátku.
1.5.2.     Přidaná hodnota ze
zapojení EU
Tím, že se zemi dostane pomoci, aby překonala
ekonomický šok způsobený domácími a regionálními nepokoji,
přispěje navrhovaná makrofinanční pomoc k prosazování
makroekonomické stability, ekonomických reforem a politického pokroku v zemi.
Doplněním zdrojů poskytnutých mezinárodními finančními
institucemi, EU a dalšími dárci přispívá pomoc k celkové účinnosti
balíčku finanční podpory, který byl po krizi dohodnut mezinárodním
dárcovským společenstvím.
Navrhovaný program posílí rovněž reformní
závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku bude
dosaženo mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších
souvislostech bude program signálem pro další země v této oblasti, že EU
je připravena podpořit v době hospodářských potíží
země, které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám.
1.5.3.     Závěry vyvozené z
podobných zkušeností v minulosti
Od roku 2004 bylo u operací
makrofinanční pomoci provedeno celkem patnáct hodnocení ex post.
Tato hodnocení dospěla k závěru, že operace makrofinanční pomoci
přispívají (ačkoli občas skromně a nepřímo) k zlepšení
vnější udržitelnosti, makroekonomické stability a dosažení strukturálních
reforem v přijímající zemi. Ve většině případů
měly operace makrofinanční pomoci kladný dopad na platební bilanci
přijímající země a pomohly zmírnit rozpočtová omezení. Vedly rovněž
k poněkud vyššímu hospodářskému růstu.
1.5.4.     Soulad a možná synergie s
dalšími vhodnými nástroji
EU patří k hlavním dárcům pomoci pro
Tunisko. V období 2011–2013 poskytla EU v rámci své pravidelné spolupráce
částku ve výši 290 milionů EUR ve formě grantů na
podporu tuniského programu politických a ekonomických reforem. Kromě toho
bylo Tunisku v období 2011–2013 přiděleno 140 milionů EUR v
rámci programu SPRING.
Klíčovou přidanou hodnotou
makrofinanční pomoci ve srovnání s ostatními nástroji EU by byla pomoc
při vytváření stabilního makroekonomického rámce, mimo jiné díky
podpoře udržitelné platební bilance a stavu rozpočtu a vhodného rámce
pro strukturální reformy. Makrofinanční pomoc neposkytuje běžnou
finanční podporu a jejím cílem není ani podpořit hospodářský a
sociální rozvoj přijímajících zemí. Makrofinanční pomoc má být
ukončena, jakmile se vnější finanční situace přijímající
země vrátí k udržitelnému stavu. Poté by se měly používat
běžné unijní nástroje pro poskytování podpory v rámci spolupráce.
Makrofinanční pomoc má také doplňovat
intervence mezinárodních finančních institucí, zejména programy korekce a
reforem podporované dohodou o pohotovostním úvěru uzavřenou s
MMF a úvěrem Světové banky na rozvojovou politiku.
1.6.        Doba trvání akce a
finanční dopad
X Časově omezený
návrh/podnět
X Návrh/podnět platný po dobu 2,5 let od
vstupu memoranda o porozumění v platnost, jak je uvedeno v čl. 1
odst. 4 rozhodnutí
X Finanční dopad od roku 2014 do roku 2017
1.7.        Předpokládaný
způsob řízení[14]
X Přímé centralizované řízení
Komisí
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.        Pravidla pro sledování a
podávání zpráv
Pomoc má makroekonomickou povahu a je navržena
tak, aby byla slučitelná s ekonomickým programem podporovaným MMF.
Útvary Komise budou sledovat pokrok při provádění dohody o
pohotovostním úvěru a konkrétních reformních opatření, která budou s
tuniskými orgány sjednána v memorandu o porozumění (viz rovněž
bod 1.4.4).
2.2.        Systém řízení a kontroly

2.2.1.     Zjištěná rizika
S navrhovanou operací makrofinanční
pomoci jsou spojena fiduciární a politická rizika.
Existuje riziko, že by makrofinanční pomoc,
která není určena na konkrétní výdaje, mohla být použita podvodným
způsobem. Obecně je toto riziko spojeno s takovými faktory, jako jsou
kvalita systémů řízení v centrální bance a na ministerstvu financí
a odpovídající kapacity interního a externího auditu.
Další klíčové riziko pro operaci vyplývá z
regionální hospodářské a politické nejistoty (zejména v Libyi), která má
přímé důsledky pro tuniské hospodářství. Na domácí frontě
představuje hlavní riziko nestabilita související s potížemi v procesu
politických a ekonomických reforem. Úplné provedení stabilizačních a
reformních opatření podporovaných mezinárodním společenstvím,
včetně navrhované operace makrofinanční pomoci, by mohlo být
narušeno sociální nespokojeností.
Existují rovněž rizika vyplývající
z možné nestability evropského a globálního hospodářského
prostředí a z růstu mezinárodních cen energií a potravin.
2.2.2.     Předpokládané metody
kontroly
Za ověřování, kontrolu a audit
makrofinanční pomoci bude odpovídat Komise, včetně Evropského
úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), a Evropský účetní
dvůr.
2.2.3.     Náklady na kontroly a jejich
přínos a pravděpodobná míra nesouladu
Základní náklady Komise spojené s metodami
ověřování a kontroly a rovněž náklady na operační hodnocení
finančních okruhů a správních postupů, které bude provedeno
před operací, jsou popsány v tabulce 3.2.1. Mimoto existují
náklady Evropského účetního dvora a náklady na možné zásahy úřadu
OLAF. Operační hodnocení nejenže pomáhá posoudit rizika zneužití finančních
prostředků, nýbrž jako dodatečnou výhodu poskytuje rovněž
užitečné informace o potřebných reformách v oblasti řízení
veřejných financí, které se odrážejí v politické podmíněnosti
operací. Co se týká pravděpodobné míry nesouladu, riziko nedodržení
podmínek (ve formě nesplacení úvěru nebo zneužití finančních
prostředků) se na základě zkušeností s nástrojem
makrofinanční pomoci od doby jeho vytvoření považuje za nízké.
2.3.        Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
K zmírnění rizika podvodného použití bude
přijata řada opatření:
Za prvé, navrhovaný právní základ pro
makrofinanční pomoc Tunisku zahrnuje ustanovení o opatření k
předcházení podvodům. Tato opatření budou dále rozvedena v
memorandu o porozumění a smlouvě o úvěru, které předpokládají
soubor ustanovení o inspekcích, předcházení podvodům, auditech a
vrácení finančních prostředků v případě podvodu nebo
korupce. Dále se předpokládá, že pomoc bude vázána řadou konkrétních
politických podmínek, zvláště v oblasti řízení veřejných
financí, aby se zvýšila účinnost, transparentnost a odpovědnost.
Za druhé, před dosažením dohody o memorandu o
porozumění provedou útvary Komise s podporou řádně
pověřených externích odborníků operační hodnocení
finančních okruhů a správních postupů na tuniském ministerstvu
financí a v tuniské centrální bance s cílem splnit požadavky
finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských
společenství. Tento přezkum zjistí,
zda je v Tunisku dostatečně účinný rámec pro řádné
finanční řízení makrofinanční pomoci, a to tím, že
prozkoumá oblasti, jako je struktura a organizace řízení, správa a
kontrola finančních prostředků, bezpečnost systémů
informačních technologií, kapacity interního a externího auditu
a rovněž nezávislost centrální banky. Na základě tohoto
posouzení mohou být po dohodě s vnitrostátními orgány zavedeny zvláštní
mechanismy vztahující se na řízení finančních prostředků ze
strany příjemců. Podpora bude navíc vyplacena na zvláštní účet v
tuniské centrální bance.
Za třetí, za
ověřování, kontrolu a audit makrofinanční pomoci bude odpovídat
Komise, včetně úřadu OLAF, a Evropský účetní dvůr.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.        Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky
·      Stávající rozpočtové položky
01 03 02: Makrofinanční pomoc
01 03 06 – Poskytování
prostředků pro záruční fond[15]
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová položka || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [název………………...……….] || RP/NRP ([16])   || zemí ESVO[17]   || kandidátských zemí[18]   || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 4 || 01 03 02: Makrofinanční pomoc || RP || NE || NE || NE || NE
 4 || 01 03 06: Poskytování prostředků pro záruční fond || RP || NE || NE || NE || NE
01 03 06 –
Záruka Evropské unie za úvěry EU na makrofinanční pomoc třetím
zemím: Záručnímu fondu pro vnější vztahy musí být poskytnuty
prostředky podle nařízení o fondu v platném znění. V
souladu s tímto nařízením úvěry vycházejí z nesplacené částky na
konci roku. Výše prostředků je vypočítána na počátku roku
„n“ jako rozdíl mezi cílovou částkou a hodnotou čistých aktiv
fondu na konci roku „n–1“. Tato výše prostředků je v roce „n“
převedena do předběžného rozpočtu na rok „n+1“ a vyplacena
v jedné operaci na počátku roku „n+1“ z položky „Poskytování prostředků
pro záruční fond“ (rozpočtová položka 01 03 06).
V důsledku toho se pro účely výpočtu dotování fondu bude za
cílovou částku na konci roku „n–1“ považovat 9 % (nejvýše
22,5 milionu EUR) skutečně zaplacené částky.
Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce za
úvěr bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno
zaplacení záruky. Předpokládá se, že zaplacení rozpočtové záruky
požadováno nebude.
¨¨Nové rozpočtové
položky, jejichž vytvoření se požaduje: neuplatní se.
3.2.        Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1.     Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři
desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || 4 ||   ||   || [okruh: EU jako globální partner]
 GŘ: <ECFIN> ||   ||   || Rok 2013[19] || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rozpočtová položka 01 03 06 Poskytování prostředků pro záruční fond || Závazky || (1a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Platby || (2a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[20] (operační hodnocení a hodnocení ex post) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rozpočtová položka 01 03 02 || Závazky || (3) || 0,05 ||   ||   || 0,15 ||   || 0,20
   || Platby || (3a) ||   || 0,05 ||   || 0,05 || 0,10 || 0,20
 CELKEM prostředky pro GŘ ECFIN || Závazky || =1+1a +3 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Platby || =2+2a +3 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Platby || (5) ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM prostředky na OKRUH 4 víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Platby || =5+ 6 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
Má-li
návrh/podnět dopad na více okruhů:
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná
místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || 5 ||   || Správní výdaje
   ||   ||   || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || CELKEM
 GŘ: <….> ||   ||
  Lidské zdroje || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || 0,105
  Ostatní správní výdaje || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   || 0,040
 GŘ ECFIN CELKEM || Prostředky || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná
místa)
   ||   ||   || Rok 2013[21] || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 0,095 || 0,043 || 0,031 || 15,46 || 7,216 || 22,845
 Platby || 0,045 || 0,093 || 0,031 || 15,36 || 7,316 || 22,845
3.2.2.     Odhadovaný dopad na
operační prostředky
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
prostředků.
–
X Návrh/podnět vyžaduje využití
operačních prostředků, jak je vysvětleno dále:
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 SPECIFICKÝ CÍL Č. 1[22] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 ||   ||
   || Druh || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Celkový počet || Náklady celkem
 – Výstup 1 || Operační hodnocení || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,05
 – Výstup 2 || Hodnocení ex post ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,15 ||   ||   || 1 || 0,15
 – Výstup 3 || Poskytování prostředků pro záruční fond ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 15,3 || 1 || 7,2 || 2 || 22,5
 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 NÁKLADY CELKEM || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
3.2.3.     Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
3.2.3.1.  Shrnutí
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití prostředků správní
povahy.
–
X Návrh/podnět vyžaduje využití
prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
   || Rok 2013[23]   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,105
 Ostatní správní výdaje || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,040
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
 Mimo OKRUH 5[24] víceletého finančního rámce   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ostatní výdaje správní povahy ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
Potřeby v oblasti
správních prostředků budou pokryty z prostředků
GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly
vnitřně přerozděleny v rámci GŘ, a případně
doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu
GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem
na rozpočtová omezení.
3.2.3.2.  Odhadované potřeby v
oblasti lidských zdrojů
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů.
–
X Návrh/podnět vyžaduje využití lidských
zdrojů, jak je vysvětleno dále:
Odhad vyjádřete v přepočtu na
plné pracovní úvazky
   || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 01 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[25]
 XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[26]   || – v ústředí ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – při delegacích ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v nepřímém výzkumu)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Jiné rozpočtové položky (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
XX je oblast politiky nebo dotčená hlava
rozpočtu.
Potřeby v oblasti
lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již
vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny z
dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout
v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová
omezení.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci || Vedoucí oddělení: Dohled nad operací a její řízení, schvalování zpráv o přezkumu smlouvy o půjčce, vedení misí a posuzování pokroku při dodržování podmínek. Referent: Příprava memoranda o porozumění, jednání s orgány a mezinárodními finančními institucemi, jednání s externími odborníky na operační hodnocení a hodnocení ex post, provádění kontrolních misí a vypracovávání zpráv útvarů Komise, příprava postupů Komise souvisejících s řízením pomoci.
 Externí zaměstnanci || nepoužije se
3.2.4.     Soulad se stávajícím víceletým
finančním rámcem
–
X Návrh/podnět je v souladu se stávajícím
víceletým finančním rámcem.
3.2.5.     Příspěvky
třetích stran
–
X Návrh/podnět nepočítá se
spolufinancováním od třetích stran.
3.3.        Odhadovaný dopad na
příjmy
Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad
na příjmy.
[1]               Rozhodnutí č. 1025/2013/EU ze dne 22. října
2013 o poskytnutí makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice, návrh
rozhodnutí o poskytnutí makrofinanční pomoci Jordánskému hášimovskému
království, jehož přijetí se plánuje v prosinci 2013.
[2]               Rozpočtová položka 01 04 01 14 se počínaje
rozpočtem na rok 2014 stává rozpočtovou položkou 01 03 06.
[3]               Úř. věst. C […], […], s. […].
[4]               Postoj Evropského parlamentu z … 2012 a rozhodnutí Rady
z ... 2012.
[5]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
[6]               Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července
2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost
(Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30).
[7]               Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne
25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější
vztahy (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).
[8]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom)
č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční
pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady
(ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř.
věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).
[9]               Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU)
č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k
nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční
pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012,
s. 1).
[10]             Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne
18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských
společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).
[11]             Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze
dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě
prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů
Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem
(Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).
[12]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom)
č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném
Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a
nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248,
18.9.2013, s. 1).
[13]             ABM: řízení podle činností (activity-based
management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností (activity-based
budgeting).
[14]             Vysvětlení způsobů řízení spolu s
odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[15]             Rozpočtová položka 01 04 01 14 se počínaje
rozpočtem na rok 2014 stává rozpočtovou položkou 01 03 06.
[16]             RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
prostředky.
[17]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
[18]             Kandidátské země a případně potenciální
kandidátské země západního Balkánu.
[19]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[20]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[21]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[22]             Popsaný v bodě 1.4.2. „Specifické cíle…“
[23]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[24]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[25]             SZ = smluvní zaměstnanec; MZ = místní
zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník; ZAP = zaměstnanec
agentury práce; MOD = mladý odborník při delegaci.
[26]             Dílčí strop na externí zaměstnance financované z
operačních prostředků (bývalé položky „BA“).