				|

		52011PC0657

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o hlavních směrech transevropských telekomunikačních sítí, kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1336/97/ES /* KOM/2011/0657 v konečném znění - 2011/0299 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ
ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI
NÁVRHU
Obecné souvislosti
Tato iniciativa je
zakotvena ve strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující
začlenění Evropa 2020[1], která digitální infrastruktury klade na
popřední místo jako součást stěžejní iniciativy „Digitální
program pro Evropu“[2].
Zdůrazňuje potřebu zajistit zavedení a šíření stále
rychlejšího širokopásmového připojení pro všechny, a to
prostřednictvím jak pevných, tak i bezdrátových
technologií, a usnadnit investice do nových velmi rychlých, otevřených
a konkurenceschopných internetových sítí, které budou jádrem budoucí
ekonomiky. Samotná Evropská unie si vytýčila ambiciózní
cíle, pokud jde o zavádění a používání širokopásmového připojení do
roku 2020.
Dne 29. června 2011 Komise přijala
sdělení „Rozpočet pro Evropu 2020“ na příští víceletý
finanční rámec (2014–2020)[3],
který navrhuje vytvoření nástroje pro propojení Evropy za účelem
podpory dokončení prioritních energetických, dopravních a digitálních
infrastruktur s jediným fondem ve výši 40 miliard EUR, z toho 9,2
miliard EUR je určených pro digitální sítě a služby.
Účel návrhu
Účelem tohoto nařízení je
vytvořit řadu hlavních směrů zahrnujících cíle a priority
předpokládané pro infrastruktury širokopásmových sítí a digitálních služeb
v oblasti telekomunikací v souvislosti s nástrojem pro propojení
Evropy.
Hlavní směry určují v příloze
projekty společného zájmu pro zavádění infrastruktur širokopásmových
sítí a digitálních služeb. Tyto projekty přispějí ke zvýšení
konkurenceschopnosti evropské ekonomiky, včetně malých a
středních podniků (SME), podpoří vzájemné propojení a
interoperabilitu vnitrostátních sítí a také přístup k nim a posílí
rozvoj jednotného digitálního trhu. Jsou způsobilé pro finanční podporu
EU na základě nástrojů dostupných podle nařízení o nástroji pro
propojení Evropy, který je součástí uvedeného návrhu nařízení.
Přístup v tomto nařízení je
zaměřen na odstranění problematických míst, která brání
dokončení jednotného digitálního trhu, tj. zajistit napojení na síť a
přístup k infrastruktuře veřejných digitálních služeb,
včetně přeshraničního napojení. Blokování
telekomunikačních sítí z provozního hlediska na rozdíl např. od
financování obchvatu kolem nějakého hlavního města, který je
důležitý pro plynulost provozu v dopravním koridoru, se týká
aspektů jak nabídky, tak i poptávky. Na straně nabídky omezení ve značné míře souvisí se
selháním trhu a průvodním malým ekonomickým významem pro investování
do širokopásmových sítí a poskytováním důležitých služeb
veřejného zájmu (např. elektronické
zdravotnictví (eHealth), elektronická identita (eIdentity), elektronické zadávání veřejných
zakázek (eProcurement) a jejich přeshraniční interoperabilita). Na straně poptávky se jednotný digitální trh s jeho
značným potenciálem růstu spoléhá na to, že všichni občané budou
napojeny na digitální sítě.
Cílem nástroje pro propojení Evropy je
využívat inovační finanční nástroje, aby se dal podnět
k investicím do infrastruktury snížením investičního rizika a
poskytnutím dlouhodobého financování pro alternativní i zavedené investory.
Inovační finanční nástroje zajišťují důležitý pákový efekt
pro soukromé a jiné veřejné investice a současně se stále
opírají o tržní mechanismy. Pokud je ekonomický význam investování do infrastruktury
mimořádně malý, nástroj pro propojení Evropy předpokládá také
možnost poskytnout spolufinancování prostřednictvím grantů.
Na poli širokopásmových
sítí opatření napomáhající projektům společného zájmu v oblasti
širokopásmového připojení podpoří investice do sítí schopných dosáhnout
do roku 2020 cílů Digitální agendy pro Evropu týkajících se univerzálního
pokrytí o rychlosti 30 Mb/s; nebo předplaceného napojení nejméně
poloviny domácností na internet o rychlosti vyšší než 100 Mb/s. Bude
vytvořeno vyrovnané portfolio projektů pro rychlost 30 a 100 Mb/s a
mělo by se přihlédnout rovněž k investičním
potřebám členských států, které se orientačně odhadují
až na 270 miliard EUR.
U infrastruktury digitálních služeb jsou
problematická místa, pokud jde o zavádění služeb v interoperabilním rámci,
řešena prostřednictvím režimů přímých grantů,
v některých případech s vysokou mírou spolufinancování,
neboť neexistují žádní přirození vlastníci evropské interoperabilní
infrastruktury služeb. Samozřejmě ani jednotlivé členské státy,
ani soukromí investoři, by nezajistili zavedení služeb
v interoperabilním rámci. Přidaná hodnota EU je tedy vysoká.
V oblasti infrastruktur
digitálních služeb projekty společného zájmu uvedené v příloze
zahrnují transevropská vysokorychlostní páteřní spojení pro orgány veřejné
správy, přeshraniční poskytování služeb elektronické správy
(eGovernment) založené na interoperabilní identifikaci a
ověřování (např. celoevropské elektronické postupy: pro založení
podniku; pro přeshraniční zadávání veřejných zakázek,
elektronickou justici (e-Justice), přeshraniční služby elektronického
zdravotnictví (eHealth)); pro umožnění přístupu k informacím
veřejného sektoru, včetně digitálních zdrojů evropského
dědictví, data.eu, a vícejazyčných zdrojů; pro
bezpečnost a zabezpečení (bezpečnější internet a kritické
infrastruktury služeb) a inteligentní energetické služby. Projekty
společného zájmu mohou zahrnovat také činnost elektronických
veřejných služeb prováděných na základě jiných programů
Společenství, např. program ISA („řešení
interoperability pro evropské orgány veřejné správy“).
Opatření
přispívající k projektům společného zájmu jsou způsobilé
pro finanční podporu EU na základě nástrojů, které jsou k
dispozici podle nařízení o nástroji pro propojení Evropy[4]. Daný
návrh je proto třeba posuzovat v souvislosti s návrhem na toto
nařízení. Nařízení stanoví také
kritéria pro určení nových projektů společného zájmu na
základě posouzení Komise týkající se měnících se politických priorit,
technologického rozvoje nebo situace na příslušných trzích.
2.           VÝSLEDKY
KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A HODNOCENÍ DOPADU
Pokud jde o zavádění
širokopásmového připojení, uskutečnila se řada konzultací
s členskými státy, průmyslem a sociálními subjekty. Zahrnovaly
zejména kulatý stůl viceprezidenta VP Kroes s výkonnými řediteli
poskytovatelů obsahu, výrobci zařízení, investory
a telekomunikačními operátory z předních světových
společností jako Nokia, Alcatel Lucent, Google, Ericsson, News Corp atd. a
také první shromáždění Digitální agendy konané v Bruselu ve dnech 16.
a 17. června 2011, na němž se sešlo více než 1000
zúčastněných stran ze soukromého a veřejného sektoru a
rovněž občanské společnosti. Při těchto a mnohých
dalších příležitostech zúčastněné strany ve velké míře
souhlasily s hodnocením Komise, že existující telekomunikační
investiční model není vhodný k tomu, aby bylo dosaženo zavedení
dostupných, kvalitních infrastruktur širokopásmového připojení pro všechny
evropské občany, a vítají plány Komise na využití cílených veřejných
investic, např. využitím inovačních finančních nástrojů za
účelem zvýšení potřebných investicí do infrastruktur na podporu
alternativních a více udržitelných modelů investicí.
Evropský parlament v
návrhu zprávy o budoucím víceletém finančním rámci (VFR) uznal
důležitost použití rozpočtu na zvýšení investic do širokopásmového
připojení.
Pokud jde o
přeshraniční infrastruktury digitálních služeb, Komise pracovala
v průběhu mnoha let s různými skupinami
zúčastněných stran. Hodnocení a odborné posudky existujících aktivit,
např. Europeana (pro kulturní dědictví) nebo program
bezpečnějšího internetu, obecně vyžadují, aby aktivity
pokračovaly a rozšiřovaly se.
Zpráva o hodnocení dopadu
se zabývá dvěma možnostmi. První základní možnost předpokládá, že na
širokopásmové připojení nebudou přiděleny žádné finanční
prostředky EU kromě případně prostřednictvím
strukturálních fondů, a že bude pokračovat program pro
konkurenceschopnost a inovace pro infrastruktury digitálních služeb jenom v rozsahu
pilotních projektů. V tomto scénáři by nebylo dosaženo
kritického množství nebo zavedení digitálních služeb a investice do
širokopásmového připojení by byly v mnohých regionech nadále
nedostatečné z důvodu malého konkurenčního tlaku a vysokého
obchodního rizika. Stejně tak lze očekávat, že veřejné služby
on-line zůstanou nedostatečně rozvinuté a nebudou
interoperabilní přes hranice kvůli roztříštěnosti
neoptimálních úsilí a technických řešení, nedostatku kritického množství,
vysokých nákladů pro poskytovatele služeb a příjemce služeb. Tato
možnost by tedy nepřispěla k dosažení jednotného digitálního
trhu a mnohým Evropanům by nadále chyběly digitální
příležitosti.
Druhá možnost navrhuje
finanční nástroj, který by doplnil finanční zdroje dostupné
na základě první možnosti. Je to v souladu s opatřením
zahrnutým do návrhu víceletého finančního rámce, který Evropská komise
zveřejnila dne 29. června 2011, a který vytváří „nástroj pro
propojení Evropy“ za účelem financování infrastruktury. Nový nástroj bude
financovat projekty infrastruktury s vysokou přidanou hodnotou EU, a
to nejenom „materiální“ infrastrukturu, ale rovněž i „nemateriální a
inteligentní“ infrastrukturu a struktury řízení, za účelem realizace
dopravní „hlavní sítě“, energetických „prioritních koridorů“ a také
digitální infrastruktury. Nástroj by byl zaměřen na projekty
s vysokou evropskou přidanou hodnotou, jako jsou
přeshraniční propojení nebo zavádění systémů v celé
EU, které se musí realizovat do roku 2020. S cílem maximalizovat dopad by
příslušná ustanovení zajistila spojení tržních nástrojů a přímé
podpory EU, aby se podpořila účast specializovaných investorů
infrastruktury. V případě grantů by Komise byla nadále
odpovědná za celkové plánování a výběr projektů s případnou
podporou výkonné agentury, zatímco navrhovatelé projektů by zajistili
fyzické provádění. V případě finančních nástrojů bude
provádění postoupeno specializovaným finančním institucím, ale
způsobilost určí Komise. Členské státy přispějí k
úsilí zpracováním národních plánů pro vysokorychlostní internet
v souladu s cíli širokopásmového připojení, zatímco mapování
širokopásmové infrastruktury a služeb (na úrovni EU a na
vnitrostátní/regionální úrovni) určí mezery v pokrytí a dá
podnět k iniciativám mnohých soukromých a veřejných investorů.
3.           PRÁVNÍ
PRVKY NÁVRHU
Právní základ
Navrženým nařízením
bude zrušeno a nahrazeno rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1336/97
ze dne 17. června 1997, kterým se stanoví řada hlavních
směrů pro transevropské telekomunikační sítě.
Navržené opatření
bude v souladu s články 172 SFEU, který poskytuje právní základ pro zásah
EU podporující vytvoření a rozvoj transevropských sítí v oblasti
dopravních, telekomunikačních a energetických infrastruktur.
Subsidiarita a proporcionalita
Koordinovaný
rozvoj transevropských telekomunikačních sítí za účelem pomoci v
zavádění širokopásmových infrastruktur, podpory služeb v rámci
jednotného evropského trhu a hospodářské, sociální a územní
soudržnosti si vyžaduje přijetí opatření na úrovni Unie, protože by
je nemohly přijmout členské státy individuálně.
Návrh
je v souladu se zásadou proporcionality a zůstává v rámci opatření v
oblasti transevropských telekomunikačních sítí podle ustanovení
článku 170 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Volba právního nástroje
Současné
hlavní směry pro telekomunikace byly navrženy a přijaty jako
rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, které je specielně adresováno
členským státům, a hlavní směry jsou v souladu s ním
závazné pro všechny členské státy v celém rozsahu.
Nástroj
však usnadní zejména zavádění telekomunikační infrastruktury a
podpoří služby soukromoprávních subjektů (včetně
operátorů, veřejných služeb, výrobců zařízení atd.)
a regionálních a místních orgánů. Když se kromě členských
států zapojí do plánování, rozvoje a provozování digitálních
telekomunikačních sítí více subjektů, bude důležité zajistit,
aby hlavní směry byly závazné pro všechny. Komise proto zvolila
nařízení jako právní nástroj pro tento návrh.
Financování
Projekty
společného zájmu jsou způsobilé pro finanční podporu EU na
základě nástrojů, které jsou k dispozici podle nařízení o
nástroji pro propojení Evropy [XX/20012]. Finanční podpora je poskytována
v souladu s příslušnými pravidly a postupy přijatými Unií, prioritami
financování a dostupností zdrojů.
Přenesení pravomoci
Telekomunikační
sítě se rychle vyvíjejí a seznam projektů společného zájmu by
mohl být v budoucnosti upraven s cílem odrazit tento rychlý vývoj. Za
účelem plnění tohoto úkolu by Komise měla být zmocněna k
přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh si nevyžádá žádné
další výdaje z rozpočtu EU.
Návrh nařízení o hlavních směrech
pro realizaci transevropských telekomunikačních sítí navazuje na návrh
nařízení o nástroji pro propojení Evropy (CEF), které poskytne právní a
finanční rámec. V rámci balíčku nástroje
pro propojení Evropy je na telekomunikace přidělená částka ve
výši 9,2 miliardy EUR[5].
2011/0299 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o hlavních směrech transevropských
telekomunikačních sítí, kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1336/97/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ
PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu
o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 této smlouvy,
s ohledem na návrh
Evropské komise,
po postoupení návrhu
legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko
Evropského hospodářského a sociálního výboru[6],
s ohledem na stanovisko
Výboru regionů[7],

v souladu
s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto
důvodům:
(1)
Telekomunikační sítě
a služby jsou čím dál tím víc založeny na internetových infrastrukturách,
kde jsou úzce propojeny širokopásmové sítě s digitálními službami.
Internet se stává dominantní platformou pro komunikaci, služby
a podnikání. Transevropská dostupnost rychlého internetu a digitálních
služeb ve veřejném zájmu je proto důležitá pro ekonomický růst a
jednotný trh.
(2)
Evropská rada dne 26.
března 2010 uvítala návrh Komise na zahájení strategie Evropa 2020. Jednou
ze tří priorit strategie Evropa 2020 je inteligentní růst pomocí
rozvoje ekonomiky na základě znalostí a inovace. Investice do
telekomunikací, zejména do širokopásmových sítí a infrastruktur
digitálních služeb, jsou nezbytnou podmínkou pro inteligentní, ale také
udržitelný hospodářský růst Unie podporující začlenění.
(3)
Evropská rada schválila dne 17.
června 2010 Digitální agendu pro Evropu[8] a vyzvala všechny instituce, aby se účastnily
na jejím plném provádění. Cílem Digitální agendy je stanovit postup pro
maximální využití sociálních a ekonomických možností
informačních a komunikačních technologií, zejména zavedením
vysokorychlostních širokopásmových sítí se snahou zajistit, aby do roku 2020
měli všichni Evropané přístup k internetu o rychlosti
nejméně 30 Mb/s a aby polovina nebo více evropských domácností měla
předplacené internetové připojení o vyšší rychlosti než 100 Mb/s.
Cílem digitální agendy je vytvořit stabilní právní rámec za účelem
stimulování investicí do otevřené a konkurenceschopné infrastruktury
vysokorychlostního internetu a souvisejících služeb; skutečný jednotný trh
pro obsah a služby on-line; aktivní napomáhání digitalizaci evropského bohatého
kulturního dědictví, prosazování přístupu k internetu a jeho
používání všemi, především podporou počítačové gramotnosti a
přístupnosti. Členské státy by kromě toho měly
provádět operační národní plány pro vysokorychlostní internet,
zaměřit veřejné financování na oblasti, které nejsou plně
pokryty soukromými investicemi do infrastruktur internetu,
a podporovat zavádění a používání moderních a dostupných služeb on-line.

(4)
Sdělení Komise Evropskému
parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a
Výboru regionů – Evropské širokopásmové sítě: investice do
digitálního růstu[9]
vyvozuje závěr, že kritická úloha internetu znamená, že jeho přínosy
pro společnost jako celek mají mnohem větší význam než soukromé
pobídky investic do rychlejších sítí. Veřejná podpora této oblasti je
proto nezbytná, neměla by však nadmíru narušovat hospodářskou
soutěž.
(5)
Sdělení Komise Evropskému
parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a
Výboru regionů – Rozpočet pro Evropu 2020[10] počítá
s vytvořením nástroje pro propojení Evropy v souvislosti
s víceletým finančním rámcem s cílem řešit uspokojení
potřeb infrastruktury v oblasti dopravy, energetiky a
informačních a komunikačních technologií. Synergie
mezi těmito odvětvími a také s jinými investičními programy
Unie jsou klíčové, neboť podobné úkoly, které se objevují, si
vyžadují řešení, která uvolňují růst, potlačují
roztříštěnost, posilují soudržnost, podporují využívání
inovačních finančních nástrojů a řeší selhání trhu
a také odstraňování problematických míst, která brání dokončení
jednotného trhu.
(6)
Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. […/…] ze dne […] o nástroji pro propojení Evropy[11] stanoví podmínky,
metody a postupy pro poskytování finanční podpory Unie pro transevropské
sítě s cílem podpořit projekty v oblasti dopravních,
energetických a telekomunikačních infrastruktur.
(7)
Opatření v oblasti širokopásmových sítí budou
v souladu s příslušnými politikami, nařízením a pokyny Unie. Zahrnuje
to soubor pravidel a pokynů pro telekomunikační trhy, zejména
regulační rámec pro elektronické komunikace přijatý v roce 2009,
který zajišťuje ucelený, spolehlivý a pružný přístup
k nařízení o elektronických komunikačních sítích a službách
na rychle se rozvíjejících trzích. Tato pravidla provádějí vnitrostátní
regulační orgány a Sdružení evropských regulačních orgánů v
oblasti elektronických komunikací (BEREC). Cílem doporučení o sítích nové
generace[12]
přijatého v roce 2010 je podpora rozvoje jednotného trhu zvýšením právní
jistoty a podpora investicí, hospodářské soutěže a inovace na trhu
širokopásmových služeb, zejména v přechodu na přístupové
sítě nové generace (NGA).
(8)
Tato opatření budou rovněž v souladu
s články 101, 102 a 106 Smlouvy o fungování Evropské unie a také s
pokyny Společenství k použití pravidel státní podpory ve vztahu k
rychlému zavádění širokopásmových sítí přijatých v roce 2009,
která poskytují rámec pro zúčastněné strany a členské státy
s cílem urychlit a rozšířit zavádění širokopásmového
připojení. Pokyny EU týkající se modelů investicí do sítí nové
generace (NGA) pro řídící orgány EU a jiné příslušné agentury
(uveřejněné v říjnu 2011) zajišťují postupný
přístup k provádění řady modelů, které
zabezpečují spravedlivou hospodářskou soutěž mezi všemi
dodavateli a zaměřují se na realizaci cílů politik soudržnosti a
rozvoje venkova.
(9)
V rámci systému otevřených a
konkurenceschopných trhů je nutný zásah Unie tam, kde je nutné
překonat selhání trhu. Unie může přispět
k vytvoření a rozvoji transevropských sítí v oblasti
telekomunikací tím, že poskytne finanční podporu a doplňující
finanční páku pro projekty infrastruktury, čímž se tedy budou
generovat vyšší přínosy z hlediska dopadu na trh, administrativní
účinnosti a využívání zdrojů.
(10)
S vyššími rychlostmi
širokopásmového připojení jsou spojeny značné ekonomické a sociální
přínosy, které investoři nemohou získat ani zpeněžit. Rychlé a
superrychlé širokopásmové připojení představuje klíčovou infrastrukturu
pro rozvoj a zavádění digitálních služeb, které se zakládají na
dostupnosti, rychlosti, spolehlivosti a odolnosti fyzických sítí. Zavádění
a používání rychlejších sítí otevírá cestu pro inovační služby využívající
vyšší rychlosti. Opatření na úrovni Unie je nezbytné za účelem
maximalizace synergií a interakcí mezi těmito dvěma komponenty
digitálních telekomunikačních sítí.
(11)
Zavádění superrychlého
širokopásmového připojení bude obzvláště výhodné pro malé a
střední podniky (SME), které často nemohou mít prospěch
z internetových služeb, jako je „cloud computing“ (poskytování služeb a
programů uložených na serverech na internetu) z důvodu
nedostatečného propojení a rychlosti existujících širokopásmových spojení.
Uvolní to potenciál pro významný nárůst produktivity malých a středních
podniků.
(12)
Otevřením obchodních
příležitostí bude zavádění širokopásmových sítí a infrastruktur
digitálních služeb stimulovat vytváření pracovních míst v Unii.
Výstavba širokopásmových sítí bude mít rovněž bezprostřední vliv na
zaměstnanost, zejména v odvětví inženýrských staveb.
(13)
Rozvoj širokopásmových sítí a
infrastruktur digitálních služeb přispěje k cíli Unie snížit emise
skleníkových plynů umožněním energeticky účinných řešení v
mnohých odvětvích evropského hospodářství. Tento
kladný účinek bude, ale pouze do určité míry, omezen rostoucí
poptávkou po energii a zdrojích souvisejících hlavně s výstavbou
širokopásmových sítí a provozem infrastruktur digitálních služeb.
(14)
Interoperabilita
širokopásmových sítí a infrastruktura digitálních komunikací spojená
s energetickými sítěmi umožňuje konvergovaná spojení pro
zavádění energeticky účinných, spolehlivých a nákladově
efektivních digitálních sítí. Konvergence se dále
rozšíří za hranice propojení a poskytovatelům energetických a
telekomunikačních služeb umožní tyto služby poskytovat ve svazcích.
(15)
Rozvoj, zavádění a
dlouhodobé poskytování interoperabilních přeshraničních služeb
elektronické správy (eGovernment) zlepší fungování jednotného trhu. Vlády
počítají s poskytováním veřejných služeb on-line, které přispívají
k vyšší efektivnosti a účinnosti veřejného a soukromého
sektoru.
(16)
Činnost společných elektronických
veřejných služeb prováděná v souladu s rozhodnutím
Evropského parlamentu a Rady 922/2009/ES ze dne 16. září 2009[13] se zaměří na
dostupnost společných služeb na podporu interakce mezi evropskými orgány
veřejné správy v různých zemích a odvětvích.
(17)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU
ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů
v přeshraniční zdravotní péči[14] zajišťuje právní rámec
pro přeshraniční poskytování zdravotní péče, včetně
služeb elektronického zdravotnictví v Evropě. Očekává se, že
jejich zavedení zvýši kvalitu péče a bezpečnost pacientů, sníží
léčebné výdaje, přispěje k modernizaci vnitrostátních
zdravotních systémů a ke zvýšení jejich efektivnosti a povede k
lepšímu přizpůsobení jednotlivým potřebám občanů,
pacientů, zdravotních odborníků a nárokům stárnoucí
společnosti.
(18)
Rozšíření a zachování
přístupu k bohatému a rozmanitému kulturnímu obsahu Evropy
a údajům, které mají subjekty veřejného sektoru, a jejich
otevření pro opětovné použití při plném respektování autorských
a jiných souvisejících práv, bude pěstovat tvořivost a povzbudí
inovaci a podnikání. Neomezený přístup k opakovaně použitelným
vícejazyčným zdrojům pomůže překonat jazykové bariéry,
které oslabují vnitřní trh pro služby on-line a omezují přístup ke
znalostem.
(19)
V oblasti bezpečnosti
a zabezpečení přispěje k vytvoření
bezpečnějšího prostředí on-line pro děti platforma pro
sdílení zdrojů, informačních systémů a nástrojů softwaru
celé EU, která podporuje bezpečnost na internetu. Střediskům,
které se zabývají stovkami tisíc žádostí a výstrah za rok, umožní pracovat
v celé Evropě. Kritická informační
infrastruktura zvýši schopnost Unie v oblasti připravenosti, sdílení informací,
koordinace a reakce na ohrožení počítačové bezpečnosti.
(20)
Očekává se, že se objeví inovační
aplikace komerční povahy, které budou fungovat na infrastrukturách
digitálních služeb. Jejich zkoumání a zkoušení lze spolufinancovat jako
součást výzkumných a inovačních projektů v programu
Horizont 2020 a jejich zavádění na základě politiky soudržnosti.
(21)
S cílem zohlednit vývoj v oblasti
informačních a komunikačních technologií by Komise měla být
zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci
v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie,
pokud jde o změnu přílohy k tomuto nařízení. Je
obzvláště důležité, aby Komise během přípravné práce
uskutečnila příslušné konzultace, a to i na odborné úrovni. Cílem
této přenesené pravomoci je řešit nový rozvoj technologií a trhu,
nové politické priority nebo příležitosti pro využití synergií mezi
různými infrastrukturami, včetně infrastruktur v oblasti
dopravy a energetiky. Rozsah přenesené pravomoci je omezen na změnu
popisu projektů společného zájmu, doplnění projektů
společného zájmu nebo odstranění neaktuálního projektu
společného zájmu v souladu s předem stanovenými, jasnými
a transparentními kritérii.
(22)
Komise by při přípravě a zpracování
aktů v přenesené pravomoci měla zajistit současné,
včasné a náležité zaslání příslušných dokumentů Evropskému
parlamentu a Radě.
(23)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1336/97/ES
ze dne 17. června 1997, kterým se stanoví řada hlavních
směrů pro transevropské telekomunikační sítě[15], zahrnuje cíle, priority a
hlavní rysy opatření předpokládaných v transevropských sítích v
oblasti telekomunikační infrastruktury. S ohledem na poslední vývoj by
mělo být uvedené rozhodnutí nahrazeno.
(24)
Rozhodnutí č. 1336/97/ES by proto mělo
být zrušeno.
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek
1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví hlavní směry
pro určení transevropských telekomunikačních sítí, které
v souladu s nařízením XXX (nařízení o nástroji pro
propojení Evropy) budou podporovány v rozvoji, realizaci, zavádění,
vzájemném propojení a interoperabilitě.
Tyto hlavní směry stanoví cíle a priority
projektů společného zájmu, určují projekty společného zájmu
a stanoví kritéria pro určení nových projektů společného zájmu.
Článek 2
Cíle
Projekty společného zájmu:
1)      přispívají k ekonomickému růstu
a podpoře rozvoje jednotného trhu, což povede ke zvýšení
konkurenceschopnosti evropského hospodářství, včetně malých a
středních podniků;
2)      přispívají ke zlepšení každodenního
života občanů, podniků a vlád podporou propojení a
interoperability vnitrostátních telekomunikačních sítí a také
přístupu k těmto sítím;
3)      stimulují celoevropské zavádění
rychlých a superrychlých širokopásmových sítí, které pak usnadní rozvoj a
zavádění transevropských digitálních služeb;
4)      usnadní udržitelné zavádění
transevropských infrastruktur digitálních služeb, jejich interoperabilitu a
koordinaci na evropské úrovni, jejich provoz, údržbu a modernizaci;
5)      přispějí ke snížení emisí
skleníkových plynů a také k ochraně a zlepšení životního
prostředí.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„Telekomunikačními sítěmi“širokopásmové
sítě a infrastruktury digitálních služeb.
2.
„Širokopásmovými sítěmi“
pevně připojené a bezdrátové přístupové sítě
(včetně satelitu), pomocná infrastruktura a základní sítě
schopné zajistit spojení o velmi vysokých rychlostech.
3.
„Infrastrukturami digitálních
služeb“ síťové služby poskytované elektronicky, zpravidla po internetu,
které zajišťují transevropské interoperabilní služby ve veřejném
zájmu a mají předpoklad nejrůznějšího využití pro občany,
podniky a/nebo vlády.
4.
„Evropskou přidanou
hodnotou“ hodnota vyplývající ze zásahu EU, která je přidaná
k hodnotě, jež by jinak byla dosažena samotným opatřením
členského státu nebo opatřením skupiny členských států.
Pro účely tohoto nařízení se používají také definice uvedené v
nařízení (EU) XXX (dále jen nařízení o nástroji pro propojení
Evropy).
Článek 4
Priority projektů společného zájmu
S přihlédnutím k cílům stanoveným v
článku 2 jsou priority projektů společného zájmu tyto:
a)      zavádění superrychlých
širokopásmových sítí, které zajistí přenos údajů o rychlosti 100
Mb/s a vyšší;
b)      zavádění širokopásmových sítí za
účelem propojení ostrovních, uzavřených a okrajových oblastí s
ústředními regiony Unie, které v těchto regionech zajistí, aby
rychlost přenosu údajů byla dostatečná k tomu, aby umožnila
širokopásmové připojení o rychlosti 30 Mb/s a víc;
c)      podpora platforem hlavních služeb v
oblasti infrastruktur digitálních služeb;
d)      opatření umožňující dosáhnout
synergií a interoperability mezi různými projekty společného zájmu v
oblasti telekomunikací, mezi projekty společného zájmu týkajícími se
různých typů infrastruktury, včetně dopravy a energetiky,
mezi projekty společného zájmu v oblasti telekomunikací a projekty
podporovanými strukturálními fondy a Fondem soudržnosti a také příslušnými
výzkumnými infrastrukturami.
Článek 5
Projekty společného zájmu
1.
Projekty společného zájmu uvedené v
příloze přispívají k dosažení cílů stanovených v článku 2.
2.
Projekt společného zájmu
může zahrnovat celý jeho cyklus, včetně studií proveditelnosti,
provádění, nepřetržité činnosti, koordinace a hodnocení.
3.
Členské státy a/nebo jiné
subjekty, které jsou odpovědné za provádění projektů
společného zájmu, nebo přispívají k jejich realizaci,
přijmou nezbytná právní, administrativní, technická a finanční
opatření v souladu s odpovídajícími specifikacemi tohoto
nařízení.
4.
Unie může usnadnit
provádění projektů společného zájmu regulačními
opatřeními, případně koordinací, podpůrnými opatřeními
a finanční podporou s cílem stimulovat jejich zavádění a
používání a povzbudit také veřejné a soukromé investice.
5.
Opatření přispívající
k projektům společného zájmu jsou způsobilá pro finanční
podporu EU na základě podmínek a nástrojů, které jsou k dispozici
podle nařízení o nástroji pro propojení Evropy [ODKAZ]. Finanční
podpora je poskytována v souladu s příslušnými pravidly a postupy
přijatými Unií, prioritami financování a dostupností zdrojů.
6.
Komise je zmocněna přijímat akty v
přenesené pravomoci, které mění popis projektů společného zájmu
zahrnutých do přílohy, doplňují nové projekty společného zájmu
do přílohy, nebo odstraňují neaktuální projekty společného zájmu
z přílohy podle níže uvedených odstavců 7, 8 a 9 a
v souladu s článkem 8.
7.
Komise při přijímání aktů
v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 6 výše posoudí, zda
změna popisu projektu společného zájmu nebo doplnění nového
projektu společného zájmu reaguje na potřeby vyplývající z:
a)      nového rozvoje technologií a trhu; nebo
b)      nových politických priorit; nebo
c)      nových možností využití synergií mezi
různými infrastrukturami, včetně infrastruktur v oblasti
dopravy a energetiky.
8.
Pokud se akty v přenesené pravomoci
týkají doplnění nového projektu společného zájmu, Komise kromě
kritérií stanovených v odstavci 7 rovněž posoudí, zda takový projekt
kumulativně splňuje všechna tato kritéria:
a)      přispívá k dosažení cílů
stanovených v článku 2;
b)      je založen na vyzrálé technologii
připravené k zavedení;
c)      prokazuje evropskou přidanou
hodnotu.
9.
Při přijímání aktu v přenesené
pravomoci, který odstraňuje neaktuální projekt společného zájmu
z přílohy, Komise posoudí, zda tento projekt už dále neodpovídá
potřebám uvedeným v odstavci 7 nebo již nesplňuje kritéria
stanovená v odstavci 8.
Článek 6
Spolupráce se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
1.
Unie může navazovat kontakty, projednávat,
vyměňovat si informace a spolupracovat s veřejnými
orgány nebo jakoukoli jinou organizací ve třetích zemích za účelem
dosažení každého cíle sledovaného těmito hlavními směry, pokud taková
spolupráce zvýší evropskou přidanou hodnotu. Kromě jiných cílů
bude tato spolupráce usilovat o podporu interoperability mezi transevropskými
telekomunikačními sítěmi a telekomunikačními sítěmi
třetích zemí.
2.
Unie může dále navazovat
kontakty, projednávat, vyměňovat si informace a spolupracovat
s mezinárodními organizacemi a právnickými osobami usazenými
ve třetích zemích za účelem dosažení každého cíle sledovaného
těmito hlavními směry.
Článek 7
Výměna informací, monitorování a přezkum
1.
Na základě informací obdržených podle
článku 21 nařízení XXX o nástroji pro propojení Evropy si
členské státy a Komise vyměňují informace o pokroku dosaženém
v provádění těchto hlavních směrů.
2.
Komisi je nápomocna odborná skupina složená ze
zástupce každého státu pro monitorování realizace těchto hlavních
směrů, pomoc v plánování prostřednictvím vnitrostátních
strategií pro vysokorychlostní internet a mapování infrastruktur a pro
výměnu informací. Odborná skupina může rovněž posuzovat
jakoukoli otázku týkající se rozvoje transevropských telekomunikačních
sítí.
3.
V souvislosti s hodnocením v
polovině období a hodnocením ex post nařízení XXX o nástroji
pro propojení Evropy a po konzultaci s odbornou skupinou Komise
uveřejní zprávu o pokroku v provádění těchto hlavních
směrů. Uvedená zpráva bude předložena Evropskému parlamentu,
Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru
regionů.
4.
Komise v těchto
zprávách rovněž vyhodnotí, zda oblast působnosti projektů
společného zájmu nadále odráží politické priority, technologický rozvoj
nebo situaci na příslušných trzích. Tyto zprávy u
velkých projektů zahrnují analýzu vlivu na životní prostředí
s přihlédnutím k potřebě přizpůsobení se
změně klimatu a snížení jejího dopadu a k odolnosti vůči
živelným pohromám. Takové
přezkoumání lze uskutečnit rovněž kdykoli jindy, považuje-li se
to za vhodné.
Článek 8
Výkon přenesené pravomoci
1.
Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto
článku.
2.
Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 6 je Komisi
svěřena na dobu neurčitou ode dne vstupu
tohoto nařízení v platnost.
3.
Evropský parlament nebo Rada
mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 6 kdykoli
zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v
něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po
zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie
nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se
platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4.
Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému
parlamentu a Radě.
5.
Akt v přenesené pravomoci
přijatý podle čl. 5 odst. 6 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud
Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců
od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky, nebo pokud Evropský
parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že
námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato
lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 9
Zrušení
Rozhodnutí č. 1336/97/ES ve znění
rozhodnutí č. 1376/2002/ES se zrušuje.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto
nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
členských státech.
V Bruselu dne […]
Za Evropský
parlament                                 Za Radu
předseda/předsedkyně                                   předseda/předsedkyně
PŘÍLOHA
PROJEKTY SPOLEČNÉHO ZÁJMU
Cílem projektu společného zájmu je odstranit
problematická místa, která brání dokončení jednotného trhu, tj. zajistit
napojení na síť a přístup k infrastruktuře digitálních
služeb, včetně přeshraničního napojení a přístupu.
Zavedení a rozšíření
transevropských telekomunikačních sítí (širokopásmové sítě
a infrastruktury digitálních služeb) přispěje
k podpoře hospodářského růstu, vytváření pracovních
míst a dosažení pulsujícího jednotného digitálního trhu. Jejich zavedení
poskytne zejména rychlejší přístup k internetu, povede ke zlepšením
umožněným informačními technologiemi v každodenním životě
občanů, včetně dětí a mladých lidí, podniků a
států, zvýší interoperabilitu a usnadní soulad nebo konvergenci
s obecně dohodnutými normami.
Oddíl 1. Horizontální
priority
Zavedení transevropských telekomunikačních
sítí, které pomůže odstranit problematická místa existující na jednotném
digitálním trhu, je doprovázeno studiemi a opatřeními na podporu programu.
Jde o:
a)      Inovační řízení, mapování a
služby. Případná opatření technické pomoci k zavádění a
řízení zahrnují plánování projektů a investicí a studie
proveditelnosti na podporu investičních opatření a finančních
nástrojů. Mapování celoevropské infrastruktury širokopásmových sítí bude
rozvíjet průběžný podrobný fyzický průzkum a dokumentování
příslušných lokalit, analýzu omezování
vlastnických práv třetích osob, posouzení možnosti modernizace
existujících zařízení atd. Mělo by dodržovat
zásady směrnice 2007/2/ES (směrnice INSPIRE) a příslušných
normalizačních činností. Opatření technické pomoci mohou
podpořit také opakované úspěšné investice a modely zavádění.
Tato opatření mohou zahrnovat i odolnost vůči klimatu s cílem
posoudit rizika související s klimatem a zajistit odolnost infrastruktury
vůči živelným pohromám v souladu s příslušnými požadavky
stanovenými v právních předpisech EU nebo ve vnitrostátních právních
předpisech.
b)      Podpůrná opatření a jiná
opatření technické pomoci. Tato opatření
jsou nezbytná pro přípravu nebo podporu provádění projektů
společného zájmu nebo urychlení jejich zavedení. V oblasti
digitálních služeb podpůrná opatření také stimulují a podporují
používání nových infrastruktur digitálních služeb, které mohou být nezbytné
nebo účelné na základě rozvoje technologií, změn
na odpovídajících trzích nebo nových politických priorit.
Oddíl 2. Širokopásmové
sítě
Všechny investice do
širokopásmového připojení na území Unie rozšiřují kapacitu sítě
a přinášejí prospěch všem potenciálním uživatelům,
včetně uživatelů v jiných členských státech, než je
země investice. Investice do těchto sítí dají podnět k vyšší
hospodářské soutěži a větší inovaci v ekonomice, zajistí
efektivnější a účinnější veřejné služby, přispějí
k cílům EU týkajícím se nízkouhlíkového hospodářství
a k celkové konkurenceschopnosti a produktivitě EU.
Investice do širokopásmové
infrastruktury vynakládali převážně soukromí investoři
a očekává se, že tomu tak bude i nadále. Dosažení cílů Digitální
agendy si však vyžádá investice v oblastech, kde to nemá jasné ekonomické
odůvodnění nebo kde se atraktivita pro podnikatele možná bude muset
během lhůty stanovené k dosažení cílů zvýšit. Na základě
pravděpodobných investic lze charakterizovat tyto tři typy oblastí:
Příměstské oblasti / oblasti
se střední hustotou obyvatelstva jsou zpravidla pokryty spojením o
střední rychlosti, ale obvykle nemají spojení o vyšších rychlostech. Pokud
se ekonomické opodstatnění investic do pokrokových technologií pro
soukromé investory jeví v krátkodobém výhledu jako nedostatečné,
finanční podpora by mohla dát podnět k ziskovým investicím
v dlouhodobém výhledu napravením nedostatku životaschopnosti a povzbuzením
hospodářské soutěže.
Venkovské oblasti a oblasti s malou hustotou
obyvatelstva jsou obvykle pokryty spojením o malé rychlosti a
v některých případech dokonce nejsou spojením pokryty
vůbec. Není pravděpodobné, že ekonomický význam investic bude reálný
a že evropských cílů bude do roku 2020 dosaženo. Investice
v těchto oblastech si vyžadují větší finanční podporu
poskytovanou z grantů případně v kombinaci
s finančními nástroji. Tyto oblasti budou zahrnovat odlehlé a
řídce obydlené oblasti, kde jsou buď velmi vysoké investiční
náklady, nebo nízký příjem. Podpora z nástroje pro propojení Evropy v
těchto oblastech pravděpodobně doplní dostupné fondy soudržnosti
nebo fondy na rozvoj venkova a jinou přímou veřejnou podporu.
Hustě obydlené / městské oblasti
– s výjimkou některých regionů, kde jsou nízké příjmy –
jsou obvykle dobře pokryty spojeními o střední až vysoké rychlosti,
které jsou často zajišťovány konkurenčními nabídkami kabelových
a telekomunikačních operátorů. Ale z důvodu této
relativně uspokojivé situace jsou tržní pobídky na investice do sítí o
velmi vysokých rychlostech, např. připojení domácností pomocí
optických vláken, omezeny. Lze rovněž předpokládat finanční
podporu investicí v městských oblastech s velkou hustotou
obyvatelstva nepřitahujících dostatečné investice nehledě
na přínosy, které by vytvářely pro společnost, pokud to
bude plně v souladu s články 101, 102 a 106 Smlouvy o
fungování Evropské unie a případně také s pokyny Společenství k
použití pravidel státní podpory ve vztahu k rychlému zavádění
širokopásmových sítí.
V méně rozvinutých regionech by podpora
pro zavádění širokopásmových sítí měla být poskytována především
prostřednictvím nástrojů strukturálních fondů a Fondu
soudržnosti. Granty a/nebo finanční nástroje z nástroje pro propojení
Evropy mohou v případě potřeby tuto podporu doplnit, aby bylo
dosaženo cílů tohoto nařízení. Dosažení součinnosti mezi
opatřeními nástroje pro propojení Evropy v těchto regionech a podpora
ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti mohou být posíleny využitím
vhodného mechanismu koordinace[16].

Klasifikace oblastí podle výše uvedených kategorií
je orientačně uvedena v mapě níže.
Opatření přispívající k projektu
společného zájmu v oblasti širokopásmových sítí tvoří vyvážené
portfolio, včetně kroků, které napomáhají cílům Digitální
agendy týkajícím se připojení o rychlosti 30 Mb/s a 100 Mb/s; zavedené
zejména v příměstských a venkovských oblastech i v oblastech po celé
Evropské unii.
Opatření
přispívající k projektům společného zájmu v oblasti
širokopásmových sítí bez ohledu na použitou technologii mají:
a)      podporovat investice do širokopásmových
sítí schopných dosáhnout cíle Digitální agendy 2020 týkajícího se univerzálního
pokrytí připojením o rychlosti 30 Mb/s; nebo
b)      podporovat investice do širokopásmových
sítí schopných dosáhnout cíle Digitální agendy 2020 a předplaceného
připojení nejméně poloviny domácností na internet o rychlosti
vyšší než 100 Mb/s;
c)      být v souladu s platnými právními
předpisy, zejména s právem hospodářské soutěže
a pozůstávají hlavně z jednoho nebo více
těchto opatření:
a)      zavádění pasivní fyzické
infrastruktury nebo zavádění kombinované pasivní a aktivní fyzické
infrastruktury a prvků pomocné infrastruktury doplněné službami
nezbytnými pro činnost této infrastruktury;
b)      přiřazená zařízení a
související služby, například elektrické vedení v budovách, antény,
věže a jiné podpůrné konstrukce, kabelovody, potrubí, stožáry,
vstupní šachty a rozvodné skříně;
c)      využívání potenciálních synergií mezi
zavedenými širokopásmovými sítěmi a jinými sítěmi veřejných
služeb (energetika, doprava, voda, kanalizace atd.), zejména těmi, které
se týkají inteligentní distribuce elektřiny.
Zavádění širokopásmových sítí za účelem
propojení ostrovních, uzavřených a okrajových oblastí s ústředními
regiony Unie, případně včetně podmořského vedení, bude
podporováno tam, kde je to zásadní k zajištění přístupu izolovaných
komunit k širokopásmovému připojení o rychlosti 30 Mb/s a více. Tato
podpora by měla doplňovat ostatní finanční prostředky, ať
z EU či vnitrostátní, jež jsou k tomuto účelu uvolněny.
K odstranění pochyb, služby, které
zajišťují nebo vykonávají redakční dohled nad přenášeným obsahem
s využitím elektronických komunikačních sítí a služeb, a služby
informační společnosti podle ustanovení článku 1 směrnice 98/34/ES,
které nespočívají plně nebo převážně v přenosu
signálů po elektronických komunikačních sítích, nejsou zahrnuty do
rozsahu opatření přispívajících k projektu společného zájmu
v oblasti širokopásmových sítí.
Příjemci podpory EU pro projekt
společného zájmu v oblasti širokopásmového připojení zahrnují
kromě jiného:
a)      telekomunikační operátory (zavedené,
ať už investují přímo nebo prostřednictvím dceřiné
společnosti, nebo nové poskytovatele služeb), kteří zahajují
investice do rychlých a superrychlých širokopásmových sítí;
b)      podniky veřejných služeb (např.
voda, odpadní voda, energie, doprava), u nichž se očekává, že budou
investovat do pasivních širokopásmových sítí, a to buď
samostatně, nebo ve spolupráci s operátory;
c)      regionální subjekty s pravomocí
přijímat rozhodnutí, včetně obcí, které mohou získat koncese pro
širokopásmové infrastruktury. Dodavatelé zařízení mohou být zainteresováni
na takovém opatření vytvořením účelové společnosti;
d)      partnerství mezi různými operátory
aktivními na trzích s pevným a bezdrátovým propojením s cílem
vytvořit novou generaci infrastruktur.
Ve vytváření portfolia se náležitě
přihlíží k investičním potřebám členských států,
pokud jde o počet domácností, které mají být připojeny s podporou
nástroje pro propojení Evropy.
Navíc bude podporováno připojení o vysokých
rychlostech pro veřejná přístupová místa k internetu, zejména ve
veřejných zařízeních, jako jsou školy, úřady místní správy a
knihovny.
Oddíl 3. Infrastruktury digitálních služeb
Provádění infrastruktur
digitálních služeb přispěje k realizaci jednotného digitálního
trhu odstraněním existujících problematických míst, pokud jde o
zavádění služeb. Bude toho dosaženo vytvořením a/nebo rozšířením
platforem infrastruktury interoperabilních digitálních služeb spolu
s důležitými infrastrukturami základních digitálních služeb. Opírá se
to o dvouvrstvový přístup:
1)      Platformy hlavních služeb jsou
ústřední prvky nebo uzly infrastruktur digitálních služeb důležitých
pro zajištění transevropského propojení, přístupu a interoperability.
Mohou rovněž zahrnovat fyzická zařízení, např. servery
a vyhrazené sítě a nástroje softwaru. Platformy hlavních služeb jsou
otevřeny pro subjekty ve všech členských státech.
2)      Obecné služby zajišťují
funkčnost a obsah infrastruktur digitálních služeb. Mohou být propojeny
prostřednictvím platformy hlavních služeb.
Projekty společného zájmu
v oblasti infrastruktur digitálních služeb jsou tyto:
Transevropská vysokorychlostní páteřní
spojení pro orgány veřejné správy
Veřejná transevropská páteřní
infrastruktura služeb bude poskytovat vysokou rychlost a spojení mezi
veřejnými institucemi EU v oblastech jako veřejná správa, kultura,
vzdělávání a zdravotnictví. Tato páteřní infrastruktura podpoří
veřejné služby evropské hodnoty řízenou kvalitou služeb a
zabezpečeným přístupem. Zaručí proto digitální kontinuitu
poskytování veřejných služeb s větším užitkem pro občany,
podniky a správy. Umožní agregaci poptávky po připojení s dosažením
kritického množství a snížením nákladů.
Platforma hlavních služeb:
Infrastruktura bude založena na existující
páteři internetu a v případě potřeby se budou
zavádět nové sítě. Spojení budou provedena přímo nebo
prostřednictvím regionálně nebo vnitrostátně spravovaných
infrastruktur. Zajistí zejména spojení pro jiné transevropské služby,
kromě jiného služby uvedené v této příloze. Tato infrastruktura bude
plně začleněna do internetu jako klíčová kapacita pro
transevropskou veřejnou službu a podpoří přijetí nových norem
(např. internetové protokoly, jako je IPv6[17]).
V případě potřeby lze z bezpečnostních
důvodů zvážit vyhrazenou základní infrastrukturu pro spojení
orgánů veřejné správy.
Obecné služby:
Začlenění hlavní platformy do evropských
veřejných služeb bude usnadněno zavedením obecných služeb: oprávnění, ověřování, bezpečnost mezi doménami
a šířka pásma na požádání, spojení služeb, řízení mobility,
řízení kontroly a kontrola provádění, integrace vnitrostátních
infrastruktur.
Interoperabilní služby „cloud computingu“
(poskytování služeb a programů uložených na serverech na internetu)
zajistí funkčnost páteřní infrastruktury, na které lze poskytovat
služby a programy uložené na serverech na internetu pro transevropské
veřejné služby. Zahrnuje to síťové transevropské služby, např.
video konference, virtuální ukládání a podpora náročných výpočetních
aplikací, včetně těch, které se týkají jiných projektů
společného zájmu.
Přeshraniční
poskytování služeb elektronické správy (eGovernment)
Služby elektronické správy
(eGovernment) se vztahují na digitální interakci mezi veřejnými orgány a
občany, veřejnými orgány a podniky a organizacemi a mezi
veřejnými orgány různých zemí. Standardizované,
přeshraniční a uživatelsky přívětivé platformy interakce
budou generovat růst efektivity jak v celém hospodářství, tak i
ve veřejném sektoru, a přispějí k jednotnému trhu.
Platforma hlavních služeb:
Interoperabilní
elektronická identifikace a ověřování v celé Evropě: Bude zaveden soubor propojených a
zabezpečených autentizačních serverů a protokolů, které
zajišťují interoperabilitu různých autentizačních a
identifikačních systémů a systémů povolování existujících v
Evropě. Tato platforma umožní občanům a podnikům
přístup ke službám on-line, když je to potřebné například za
účelem studia, práce, cestování, poskytování zdravotní péče nebo
podnikání v zahraničí. Bude tvořit hlavní úroveň pro
všechny tyto digitální služby, pro které je potřebná elektronická
identifikace a ověření totožnosti: např. elektronické zadávání veřejných
zakázek, zdravotní služby on-line, standardizované podnikové výkaznictví,
elektronická výměna informací z oblasti justice, transevropská
registrace společností on-line, služby elektronické správy (eGovernment)
pro podniky, včetně komunikace mezi obchodními rejstříky
týkající se přeshraničních fúzí a zahraničních poboček.
Tato platforma může využívat také zdroje a nástroje vícejazyčné
hlavní platformy.
Obecné služby:
a)      Elektronické postupy pro založení a
provozování podniku v jiné evropské zemi: Tato služba umožní
elektronicky řešit veškeré nezbytné administrativní postupy přes
hranice prostřednictvím jediného kontaktního místa. Tato služba je také
požadavkem směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu.
b)      Interoperabilní služby
přeshraničního elektronického zadávání veřejných zakázek: Tyto
služby umožní každé společnosti v EU reagovat na evropská veřejná
výběrová řízení z jakéhokoli členského státu a budou zahrnovat
činnosti elektronického zadávání veřejných zakázek před jejich
přidělením a po jejich přidělení a spojovat
takové činnosti jako elektronické předložení nabídek (Electronic
Submission of offers), virtuální spis společnosti (Virtual Company
Dossier), elektronické katalogy (eCatalogues), elektronické objednávky
(eOrders) a elektronické faktury (eInvoices).
c)      Interoperabilní přeshraniční
služby elektronické justice: Tyto služby umožní přeshraniční
přístup občanů, podniků, organizací a právníků
k právním prostředkům/dokumentům a soudním postupům
on-line. Umožní přeshraniční interakci on-line (prostřednictvím
výměny údajů a dokumentů on-line) mezi právními orgány v
různých členských státech, a tím zlepší schopnost efektivněji
zpracovávat přeshraniční právní případy.
d)      Interoperabilní přeshraniční
služby elektronického zdravotnictví: Tyto služby umožní interakci mezi
občany/pacienty a poskytovateli zdravotní péče, předávání
údajů mezi institucemi a organizacemi nebo přímou komunikaci
(peer-to-peer) mezi občany/pacienty a/nebo zdravotními odborníky
a institucemi. Zaváděná infrastruktura bude v souladu se
zásadami ochrany údajů stanovenými zejména ve směrnicích 95/46/ES a 2002/58/ES
a také s mezinárodními a vnitrostátními etickými pravidly týkajícími se
používání zdravotních záznamů pacientů a jiných osobních údajů.
Služby budou obsahovat přeshraniční přístup k elektronickým
zdravotním záznamům a službám elektronického předepisování léků
a také dálkové zdravotní služby/služby asistovaného
žití, přeshraniční vícejazyčné sémantické služby napojené na
vícejazyčnou hlavní platformu, přístup k
informacím o sociálním zabezpečení založený na infrastruktuře
EESSI (elektronické výměny informací o sociálním zabezpečení)
atd.
e)      Evropská ústřední platforma pro
propojení evropských obchodních rejstříků:
Tento nástroj poskytne soubor ústředních nástrojů a služeb, který
umožní obchodním rejstříkům ve všech členských státech
vyměňovat si informace o registrovaných podnicích, jejich
pobočkách, fúzích a likvidacích. Zajistí rovněž vícejazyčnou
vyhledávací službu pro více zemí a pro uživatele používající ústřední přístupové
body dostupné prostřednictvím portálu elektronické justice (e-Justice).
Umožnění přístupu k informacím
veřejného sektoru a vícejazyčné služby
Přístup k digitálním zdrojům
evropského dědictví
Cílem této infrastruktury je
zpřístupnit rozsáhlé sbírky evropských kulturních zdrojů
v digitální formě a podpořit jejich opakované využití
třetími stranami v plném souladu s autorskými a souvisejícími právy.
Platforma hlavních služeb:
Rozvoj platformy hlavních
služeb bude založen na současném portálu Europeana. Platforma – která si
vyžaduje rozvoj, provádění a správu distribuovaných
výpočtů, zařízení a software pro ukládání údajů –
poskytne jediný přístupový bod k obsahu evropského kulturního
dědictví na úrovni jednotlivých položek, soubor specifikací rozhraní pro
součinnost s infrastrukturou (vyhledávání údajů, stahování
údajů), podporu adaptace metadat a pojmutí nového obsahu a také informace
o podmínkách opakovaného použití obsahu přístupného prostřednictvím
infrastruktury.
Zajistí rovněž
prostředky pro vytvoření interakce s poskytovateli obsahu a uživateli
(občany vstupujícími do portálu) a opakovanými uživateli
(tvůrčími odvětvími) za účelem podpory platformy,
koordinace příslušných sítí a výměny informací.
Obecné služby:
a)      agregace obsahu, který je ve vlastnictví
kulturních institucí a soukromých držitelů obsahu v členských
státech;
b)      zařízení pro hromadné získávání
zdrojů, které podpoří vzájemnou součinnost
a uživatelům umožní aktivně přispívat na internetových
stránkách;
c)      uživatelsky přívětivé služby
pro portál, který se zabývá otázkami jako zlepšení vyhledávání a surfování po
internetu a také přístup napříč jazyky;
d)      výměna informací o autorských
právech a infrastrukturách poskytujících licence;
e)      odborná střediska pro digitalizaci a
zachování digitálního kulturního dědictví;
f)       depozitáře obsahu pro kulturní
instituce a obsah vytvořený uživateli a pro jejich dlouhodobé zachování.
Přístup k informacím z veřejného
sektoru pro opakované použití
Tato infrastruktura digitálních služeb umožní
přístup pro opakované použití všech informací, které lze zveřejnit a
které má v držení veřejný sektor v EU.
Platforma hlavních služeb:
Distribuovaný výpočet, zařízení pro
ukládání údajů a software poskytne: jediný přístupový bod pro
vícejazyčné (všechny oficiální jazyky EU) datové soubory, které mají
v držení veřejné orgány v EU na evropské, vnitrostátní,
regionální a místní úrovni; nástroje pro dotazy a vizualizaci datových
souborů; zajištění, aby dostupné datové soubory měly povolení ke
zveřejnění a opakované distribuci, včetně auditní kontroly
původu údajů; soubor aplikačních programovacích rozhraní pro
softwarové klienty za účelem interakce s infrastrukturou (vyhledávání
údajů, sběr statistických údajů, stahování údajů) pro vývoj
aplikací třetích stran. Umožní rovněž sběr a
zveřejnění statistických údajů o činnosti portálu, o
dostupnosti údajů a aplikací a o způsobu, jakým se používají.
Obecné služby:
Postupné rozšíření přístupu ke všem
databázím, které mají a zveřejňují prakticky všechny orgány
veřejné správy v EU, včetně vícejazyčného vyhledávání,
jehož bude dosaženo pomocí:
a)      agregace
mezinárodních/vnitrostátních/regionálních/místních souborů dat
a souborů dat EU;
b)      interoperability souborů dat,
včetně právních otázek a otázek vydávání licencí s cílem umožnit
lepší opakované použití;
c)      rozhraní za účelem otevření
infrastruktur údajů ve třetích zemích;
d)      registrů údajů a služeb
dlouhodobého uchovávání.
Vícejazyčný přístup ke službám
on-line
Tato infrastruktura služeb
umožní všem současným a budoucím poskytovatelům služeb on-line
nabízet jejich obsah a služby v širším rozsahu jazyků EU
nákladově nejefektivnějším způsobem.
Platforma hlavních služeb:
Platforma umožní získávání,
udržování a zpřístupnění velkých souborů jazykových údajů
v reálném čase a opakovaně použitelných nástrojů
zpracovávání jazyků. Zahrne všechny jazyky EU a bude v souladu
s příslušnými normami a dohodnutými požadavky na služby a právními
požadavky. Platforma umožní pružné doplňování, zpracování a
zpřesňování jazykových údajů a nástrojů ze strany
přispěvatelů a zajistí snadný a zabezpečený přístup a
nové zaměření těchto zdrojů ze strany organizací, které
poskytují nebo rozvíjejí služby umožněné jazyky. Platforma rovněž
podpoří spolupráci a součinnost s podobnými iniciativami a datovými
středisky, existujícími nebo připravovanými, v rámci EU a mimo
EU.
Obecné služby:
Platforma bude zaplněna
širokým rozsahem opakovaně použitelných údajů a softwarových
zdrojů pokrývajících všechny jazyky EU. Shromažďuje, harmonizuje a
spojuje tyto datové a softwarové prvky v rámci infrastruktury
distribuovaných služeb. Zpřístupní a v některých oblastech bude
zpracovávat nebo rozšíří údaje a softwarové zdroje používané jako
základní pilíře pro rozvoj, přizpůsobení a poskytování
vícejazyčných služeb nebo vícejazyčných brán ke službám on-line.
Bezpečnost a
zabezpečení
Infrastruktura služeb
bezpečnějšího internetu
Podpora zajistí integrované a interoperabilní
služby na evropské úrovni založené na sdíleném povědomí, zdrojích,
nástrojích a postupech a zaměřené na to, aby děti, jejich
rodiče, vychovatelé a učitelé byli oprávněni co nejlépe využívat
internet.
Platforma hlavních služeb:
Platforma hlavních služeb umožní získání,
činnost a udržování sdílených výpočetních zařízení, databází a
softwarových nástrojů pro centra pro bezpečnější internet (SIC)
v členských státech a také interní operace za účelem
vyřizování oznámení o obsahu týkajícím se sexuálního zneužívání,
včetně spojení s policejními orgány a mezinárodními organizacemi
jako Interpol a případně zajištění odstranění tohoto obsahu
na příslušných internetových stránkách. Bude to podpořeno
společnými databázemi.
Obecné služby:
a)      linky pomoci pro děti, rodiče a
vychovatele informující o nejlepších prostředcích pro používání internetu
dětmi, které zamezí rizikům závadných a nelegálních obsahů
a chování a podpoří interní infrastrukturu;
b)      linky pomoci pro oznamování nelegálního
obsahu týkajícího se sexuálního zneužívání dětí na internetu;
c)      nástroje pro zajištění
přístupu k obsahu a službám vhodným z hlediska věku;
d)      software, který umožňuje snadné a
rychlé oznámení nelegálního obsahu a jeho odstranění a také oznamování
groomingu a šikanování;
e)      systémy softwaru, které umožňují
lepší identifikaci (neoznámeného) obsahu sexuálního zneužívání dětí na
internetu a také technologie na podporu policejních vyšetřování, zejména
se zřetelem na zjišťování dětských obětí, pachatelů a
komerčního prodeje tohoto obsahu.
Kritická informační infrastruktura
Budou se rozvíjet a zavádět komunikační
kanály a platformy, aby se zvýšila schopnost celé EU, pokud jde o připravenost,
sdílení informací, koordinaci a reakci.
Platforma hlavních služeb:
Platforma hlavních služeb bude pozůstávat ze
sítě vnitrostátních/vládních skupin pro reakci na
počítačové hrozby (CERT) na základě minimálního souboru
základních schopností. Síť poskytne základ evropského systému pro varování a sdílení informací (EISAS) pro
občany a malé a střední podniky EU.
Obecné služby:
a)      Aktivní služby – informace týkající se
sledování a šíření technologií a společného zabezpečení;
posuzování bezpečnosti; zajišťování pokynů
o bezpečnostní konfiguraci; poskytování služeb pro odhalování
neoprávněného vniknutí;
b)      reaktivní služby – zacházení s
bezpečnostními událostmi a reakce na ně; vydávání výstrah a varování;
analýza zranitelnosti a zacházení s ní, zacházení s artefakty
(prověrka kvalitních výstrah o novém škodlivém softwaru a jiných
artefaktech).
Zavádění řešení
informačních a komunikačních technologií pro inteligentní energetické
sítě a pro poskytování inteligentních energetických služeb
Inteligentní energetické
služby používají moderní informační a komunikační technologie
s cílem plnit potřeby občanů (kterými mohou být výrobci a
také spotřebitelé energie), dodavatelů energie a veřejných
orgánů. Inteligentní energetické služby zahrnují interakci mezi občany
a dodavateli energie, předávání údajů mezi organizacemi a přímou
komunikaci (peer-to-peer) mezi občany. Otevírají příležitosti pro
existující a nové subjekty jak v telekomunikacích, tak i na trzích
s energií (např. společnosti poskytující energetické služby –
ESCO). Mohou společnostem a občanům rovněž umožnit
sledovat rozhodnutí o nákupu emisí skleníkových plynů.
Platformy hlavních služeb
Komunikační infrastruktura zaváděná
obvykle veřejnými službami v partnerství s telekomunikačními
operátory a také potřebný hardware informačních technologií
začleněný do energetických komponentů (např. trakční
napájecí stanice). Zahrnují rovněž hlavní služby, které umožňují
sledování aktiv, kontrolu řízení spotřeby, automatizaci a správu
údajů a komunikaci mezi různými subjekty (poskytovatelé služeb,
provozovatelé sítí a jiné veřejné služby, spotřebitelé atd.).
Obecné služby:
Obecné služby bude zpravidla dodávat široká
řada nových a inovačních subjektů, například poskytovatelé
energetických služeb, společnosti
poskytující energetické služby – ESCO,
shromažďovatelé energie, kteří napomáhají zejména vstupu různých
typů místních malých a středních podniků a zamezují monopolizaci
maloobchodního trhu.
Zpřístupní funkčnost pro
spotřebitele s cílem zvládnout jejich poptávku po energii, řídit
jejich obnovitelné zdroje energie a jejich skladovací kapacity, aby se
optimalizovalo jejich využívání energie, snížily účty za energii a
skleníkové plyny a současně zajistila ochrana a bezpečnost
údajů.
a)      Infrastruktura inteligentního
měření za účelem měření a oznamování informací o
spotřebě energie. Obecné služby zahrnují rovněž vybavení
energetické správy v objektu zákazníka, tj. hardwarová zařízení
informačních technologií napojená na domácí sítě spojené
s inteligentním měřičem.
b)      Softwaroví agenti, kteří rozhodují,
kdy nakupovat/prodávat energii, kdy zapnout/vypnout spotřebiče v
závislosti na cenových signálech od dodavatelů energie, na informacích o
předpovědi počasí, správě a oznamování údajů,
kontrolních a automatizovaných zařízeních a jejich síťových
řešeních.
[1]               KOM (2010)
2020.
[2]               KOM (2010) 245.
[3]           KOM(2011) 500/I
v konečném znění a KOM (2011) 500/II v konečném
znění (Politické informační listy).
[4]               Doplnit odkaz.
[5]               Čísla jsou uvedena ve stálých cenách roku 2011.
[6]               Úř. věst. C […], […], p. […].
[7]               Úř. věst. C […], […], p. […].
[8]               KOM (2010) 245 v konečném znění/2.
[9]               KOM (2010) 472.
[10]             KOM (2011)500 v konečném znění.
[11]             Úř. věst. […], […], p. […].
[12]             L 251, 25.9.2010, s. 35.
[13]             Úř. věst. L 260, 3.10.2009,
s. 20.
[14]             Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 45.
[15]             Úř. věst. L 183, 11.7.1997,
s. 12.
[16]             Jak to stanoví čl. 11 písm. e) nařízení
Evropského parlamentu a Rady o společných ustanoveních ohledně
Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu
soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a
Evropského námořního a rybářského fondu, jichž se týká společný
strategický rámec, o obecných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro
regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení
nařízení (ES) č. 1083/2006, KOM(2011) 615 v konečném znění.
[17]             Odkaz na sdělení o ipv6: KOM (2008) 313 – Modernizace internetu: Akční plán pro zavedení internetového
protokolu verze 6 (IPv6) v Evropě.


Důležité právní upozornění

|

52004PC0631

Návrh nařízení Rady kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech, pokud jde o prodloužení platnosti programu PEACE a udělování nových položek závazků  /* KOM/2004/0631 konecném znení - AVC 2004/0224 */

	V Bruselu dne 13.10.2004KOM(2004) 631 v konečném znění2004/0224(AVC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech, pokud jde o prodloužení platnosti programu PEACE a udělování nových položek závazků(předložená Komisí)ODŮVODNĚNÍEU podporuje mírový proces v Severním Irsku a v Irsku nebo jeho části.Od roku 1995 bylo strategickým cílem programu PEACE „posílit pokrok dosažený na cestě k mírové a stabilní společnosti a podporovat smíření”. Tomuto ojedinělému poslání mezi strukturálními fondy předcházelo úsilí vynaložené v rámci zvláštního podpůrného programu (PEACE I), zřízeného v letech 1995 až 1999 poté, co bylo oznámeno příměří mezi hlavními polovojenskými organizacemi v oblasti. Belfástská dohoda (zvaná „Velkopáteční“) z dubna roku 1998 přinesla politické uspořádání pro mírový proces, včetně přenesení pravomocí na Shromáždění Severního Irska a Výkonný výbor ustavené koncem roku 1999.Celkové výdaje programu na období 2000 až 2004 se odhadují na 708 milionů eur, na které strukturální fondy přispívají částkou 531 milionů eur (80 % na Severní Irsko – 20% na příhraniční regiony). 15 % celkové částky je přiděleno na přeshraniční projekty.Dne 18. května 2004 Spojené království a irský předseda vlády zaslali předsedovi Evropské komise dopis, ve kterém požadují prodloužení platnosti příspěvků ES na program PEACE (2005-2006) o dva roky, jelikož toto prodloužení považují za zásadní pro upevnění míru a procesu smíření.Dne 16. června 2004 přeseda Evropské komise Romano Prodi odpověděl, že Komise si přeje pokračovat ve vynaloženém úsilí. Dodal rovněž, že pokud Evropská rada nedá Komisi v této věci jasný mandát, bude pro Komisi obtížné učinit nezbytná rozpočtová a legislativní opatření.Dne 17. a 18. června 2004 Evropská rada vzala na vědomí překážky, které stojí v cestě mírovému procesu v Severním Irsku a potvrdila svou podporu úsilí obou vlád o znovuzřízení decentralizovaných orgánů. Evropská rada s cílem podpořit toto úsilí vyzvala Komisi, aby zkoumala možnost spojení intervencí na základě programu PEACE II s programy strukturálních fondů, jejichž platnost končí v roce 2006.2004/0224(AVC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech, pokud jde o prodloužení platnosti programu PEACE a udělování nových položek závazkůRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 161 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[2],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) V souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999[5] byl na počáteční čtyřleté období let 2000 až 2004 v rámci cíle 1 zřízen program na podporu mírového procesu v Severním Irsku (PEACE) ve prospěch Severního Irska a příhraničních oblastí Irska.(2) Evropská rada zasedající v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 vyzvala Komisi, aby zkoumala možnost spojení intervencí na základě programu PEACE a Mezinárodního fondu pro Irsko s intervencemi podle ostatních programů v rámci strukturálních fondů, které končí v roce 2006, a to i z finančního hlediska.(3) Nezbytné upevnění mírového procesu v Severním Irsku, ke kterému program PEACE k dnešnímu dni podstatným a originálním způsobem přispěl, vyžaduje pokračování finanční podpory poskytované Evropským společenstvím dotčeným regionům a následné prodloužení programu PEACE o další dva roky.(4) Nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 je proto třeba pozměnit, aby doba provádění programu PEACE byla prodloužena o dva roky a shodovala se tak s programovým obdobím používaným v rámci strukturálních fondů.PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 1260/1999 se mění takto:1) Článek 7 se mění takto:a) V odstavci 1 prvním pododstavci se částka „195“ nahrazuje částkou „195,1“;b) V odstavci 2 druhém pododstavci se částka „135,9“ nahrazuje částkou „136“;c) V odstavci 4 prvním pododstavci se roky „2000 až 2004“ nahrazují roky „2000 až 2006“.2) Příloha I nařízení (ES) č. 1260/1999 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa RaduPředsedaPŘÍLOHA„PŘÍLOHA ISTRUKTURÁLNÍ FONDYRoční rozpis položek závazků na období 2000 až 2006 (podle čl. 7 odst. 1)(miliony eur – ceny z roku 1999)[pic]“[1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Úř. věst. C , , s. .[4] Úř. věst. C , , s. .[5] Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.


				|

		52013PC0288

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 528/2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání, pokud jde o určité podmínky přístupu na trh /* COM/2013/0288 final - 2013/0150 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Návrh se týká nařízení (EU)
č. 528/2012 (dále jen „nařízení o biocidních přípravcích“),
které byla nedávno přijato, ale není ještě použitelné. Analýzou
nařízení o biocidních přípravcích se zjistilo, že některá
ustanovení povedou k nepředvídaným důsledkům.
Hlavním problémem je, že přechodná
pravidla nařízení o biocidních přípravcích neúmyslně
způsobí až jedenáctileté zmrazení trhu s předměty
ošetřenými biocidními látkami, které jsou zákonně na trhu EU,
ale dosud nebyly na úrovni EU posouzeny. Odhalily se i další neúmyslné
tržní překážky, které by vyvstaly některým společnostem. V
nařízení o biocidních přípravcích navíc chybí lhůta stanovená
pro ochranu údajů, které se týkají přípravků
s nejlepším rizikovým profilem.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými stranami
a odborníky proběhly v rámci několika zasedání expertní
skupiny nazvané Příslušné orgány pro biocidní přípravky. Návrh získal
na těchto zasedáních významnou podporu.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Návrh obsahuje ustanovení, jež odstraní tržní
překážky pro dodavatele nových předmětů ošetřených
biocidními přípravky a pro velký počet dodavatelů
biocidních účinných látek. Stanoví rovněž lhůty pro ochranu
údajů týkajících se biocidních přípravků s nejlepším
profilem.
2013/0150 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY,
kterým se mění nařízení (EU)
č. 528/2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich
používání, pokud jde o určité podmínky přístupu na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[1],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Ustanovení čl. 19
odst. 4 písm. c) nařízení (EU) č. 528/20122[2] stanoví, že se nesmí
povolit dodání biocidních přípravků na trh pro používání širokou
veřejností, jestliže splňují kritéria pro látky perzistentní,
bioakumulativní a toxické (PBT) nebo vysoce perzistentní a vysoce
bioakumulativní (vPvB) v souladu s přílohou XIII nařízení
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18.
prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování
chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky,
o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení
Rady (EHS) č. 793/93 a nařízení Komise (ES)
č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise
91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES[3]. Tato kritéria se vztahují
pouze na látky, ale biocidní přípravky jsou často směsi
a někdy výrobky. Ustanovení čl. 19 odst. 4 písm. c)
nařízení (EU) č. 528/2012 by proto mělo odkazovat
na biocidní přípravky, které obsahují látky splňující tato
kritéria nebo z nichž takové látky vznikají.
(2)       V čl. 19
odst. 1 písm. e) a čl. 19 odst. 7 nařízení
(EU) č. 528/2012 je třeba objasnit, že limity, které musí být
stanoveny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech
a předmětech určených pro styk s potravinami[4], jsou specifické migrační
limity.
(3)       V
ustanovení čl. 23 odst. 3 nařízení (EU)
č. 528/2012 by měl být zrušen odkaz na přílohu VI,
protože příloha uvedeného nařízení srovnávací posouzení neupravuje.
(4)       Ustanovení čl. 35
odst. 3 nařízení (EU) č. 528/2012 uvádí, že pokud všechny
dotčené členské státy uzavřou s referenčním
členským státem dohodu o vzájemném uznání, výrobek má být povolen
v souladu s čl. 33 odst. 4 nebo čl. 34
odst. 6. Ustanovení odkazující na rozhodnutí všech dotčených
členských států udělit povolení na základě vzájemného
uznání jsou však stanovena v čl. 33 odst. 3
a článku 34 odst. 6. Ustanovení čl. 35 odst. 3 by
tudíž mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)       Druhý pododstavec
čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012
požaduje, aby se při podání žádosti o obnovení povolení Unie uhradily
poplatky podle čl. 80 odst. 1. Poplatky lze však uhradit až
poté, co v souladu s čl. 45 odst. 3 druhým podstavcem Evropská
agentura pro chemické látky (dále jen „agentura“) sdělí informace
o jejich výši. Proto je třeba v zájmu zajištění soudržnosti
s čl. 7 odst. 1, čl. 13 odst. 1 a s
čl. 43 odst. 1 odstranit druhý pododstavec čl. 45
odst. 1.
(6)       První a druhý
pododstavec čl. 60 odst. 3 nařízení (EU)
č. 528/2012 se vztahují na povolení udělená podle
čl. 30 odst. 4, čl. 34 odst. 6 nebo
čl. 44 odst. 4. Ustanovení odkazující na rozhodnutí
udělit povolení jsou však stanovena v čl. 30 odst. 1,
čl. 33 odst. 3, čl. 33 odst. 4, čl. 34
odst. 6, čl. 34 odst. 7, čl. 36 odst. 4,
čl. 37 odst. 2, čl. 37 odst. 3 a čl. 44
odst. 5. Druhý pododstavec čl. 60 odst. 3 kromě toho
neuvádí žádné období pro ochranu údajů uvedených
v čl. 20 odst. 1 písm. b) předkládaných v žádosti
podle čl. 26 odst. 1. Ustanovení čl. 60 odst. 3 by se
proto mělo vztahovat i na čl. 26 odst. 3,
čl. 30 odst. 1, čl. 33 odst. 3, čl. 33
odst. 4, čl. 34 odst. 6, čl. 34
odst. 7, čl. 36 odst. 4, čl. 37 odst. 2,
čl. 37 odst. 3 a čl. 44 odst. 5.
(7)       Aby bylo možné připravit
žádosti o povolení přípravku do data schválení účinné látky
podle druhého pododstavce čl. 89 odst. 3 nařízení (EU)
č. 528/2012, měl by být ode dne, kdy Komise přijme
nařízení stanovující schválení účinné látky, umožněn
elektronický přístup veřejnosti k informacím
o účinných látkách podle článku 67 tohoto nařízení.
(8)       První pododstavec
čl. 77 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 stanoví
opravné prostředky proti rozhodnutím agentury přijatým podle
čl. 26 odst. 2. Vzhledem k tomu, že však článek
26 odst. 2 nezmocňuje agenturu k přijímání jakýchkoli
rozhodnutí, odkaz na tento článek v čl. 77
odst. 1 by měl být zrušen.
(9)       Článek 86 nařízení
(EU) č. 528/2012 se vztahuje na účinné látky zařazené
do přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady
98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních
přípravků na trh[5].
Mělo by být upřesněno, že ustanovení se použije
na všechny účinné látky, pro něž Komise přijala
směrnici, kterou je do této přílohy zařadila,
že podmínky pro zařazení se použijí pro schválení
a že datum schválení se považuje za datum zařazení.
(10)     První pododstavec
čl. 89 odst. 2 nařízení (EU) č. 528/2012
umožňuje členským státům uplatňovat jejich stávající systém
do dvou let ode dne schválení účinné látky. První pododstavec
čl. 89 odst. 3 požaduje od členských států zajistit,
aby schválení přípravku byla udělována, měněna nebo rušena
do dvou let od schválení účinné látky. Pokud se však vezme
v úvahu čas potřebný na jednotlivé kroky procesu udělování
povolení, zejména pokud přetrvává neshoda o vzájemném uznání mezi
členskými státy, a rozhodnutí proto musí být přenecháno Komisi,
je třeba tyto lhůty prodloužit na tři roky a zohlednit
toto prodloužení v druhém pododstavci čl. 37 odst. 3.
(11)     První pododstavec
čl. 89 odst. 2 nařízení (EU) č. 528/2012
členským státům umožňuje uplatňovat jejich stávající systém
na existující účinné látky. Biocidní přípravek může
obsahovat kombinaci nových účinných látek, které byly schváleny,
a existujících účinných látek, které dosud schváleny nebyly. Aby se
zaručil přístup takových produktů na trh a motivovaly se tak
inovace, měly by mít členské státy možnost používat pro takové
produkty svůj současný systém až do okamžiku, kdy se existující účinná
látka schválí, a takové přípravky budou tedy způsobilé ke schválení
podle nařízení (EU) č. 528/2012.
(12)     Ustanovení čl. 89
odst. 4 a čl. 93 odst. 2 nařízení (EU)
č. 528/2012 stanoví přechodná období pro vyřazování
biocidních přípravků, kterým nebylo uděleno povolení. Stejná
období by se měla použít pro vyřazování přípravků, které
již jsou na trhu a kterým je sice povolení uděleno, ale u kterých
podmínky povolení vyžadují změnu.
(13)     V prvním a druhém
pododstavci čl. 93 odst. 2 by se mělo vyjasnit,
že odchylky v nich stanovené se uplatní pouze v rámci vnitrostátních
předpisů členských států.
(14)     Smyslem čl. 94
odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 je povolit uvádění
na trh předmětů ošetřených biocidními přípravky
obsahujícími účinné látky, které sice zatím nebyly schváleny, ale jsou
hodnoceny, a to buď v rámci pracovního programu podle
čl. 89 odst. 1, nebo na základě žádosti podané podle
čl. 94 odst. 1. Odkaz na celý článek 58 by se však
mohl vykládat jako odchylka od požadavků na označování
a informace v čl. 58 odst. 3 a 4, což nebyl
úmysl. Ustanovení čl. 94 odst. 1 by proto mělo odkazovat
na čl. 58 odst. 2.
(15)     Ustanovení čl. 94
odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 se vztahuje pouze
na ošetřené předměty, které již byly uvedeny na trh,
a zavede tedy zákaz uvádění na trh většiny nově
ošetřených předmětů od 1. září 2013 až
do schválení poslední účinné látky obsažené
v předmětech, což nebyl úmysl. Působnost článku by
proto měla být rozšířena tak, aby zahrnovala nově ošetřené
předměty. Ustanovení čl. 94 odst. 1 by mělo
rovněž stanovit přechodné vyřazovací období pro ošetřené
předměty, pro které nebude do 1. září 2016
předložena žádost o schválení účinné látky pro příslušný
typ přípravku. V zájmu zjednodušení by měl být čl. 94
odst. 2 sloučen s čl. 94 odst. 1.
(16)     První pododstavec
čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 ukládá
povinnost předložení úplné dokumentace o látkách. Mělo by být
jasně stanoveno, že taková úplná dokumentace má zahrnovat údaje podle
přílohy IIIA nebo IVA směrnice 98/8/ES.
(17)     Smyslem třetího
pododstavce čl. 95 odst. 1 nařízení (EU)
č. 528/2012 je rozšířit právo odvolávat se na údaje uvedené
v druhém pododstavci čl. 63 odst. 3 na všechny studie,
které jsou potřebné k posouzení dopadů na lidské zdraví
a hodnocení rizik pro životní prostředí, aby se možné budoucí
příslušné osoby mohly zařadit do seznamu uvedeného
v čl. 95 odst. 2. Bez takového práva na odvolání nebudou
mít mnohé potenciální příslušné osoby čas na dosažení souladu
s čl. 95 odst. 1 do požadovaného termínu, a nebudou
moci být zařazeny na seznam do data uvedeného
v čl. 95 odst. 3. Třetí pododstavec čl. 95
odst. 1 však nezahrnuje studie o rozpadu a chování
v životním prostředí. Kromě toho vzhledem k tomu,
že potenciální příslušné osoby budou v souladu s čl. 63
odst. 3 platit za právo na odvolání, měly by mít možnost plně využít
tohoto práva jeho převodem na žadatele o povolení
přípravku. Tento článek by proto měl být odpovídajícím
způsobem změněn.
(18)     Cílem pátého pododstavce
čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 je
omezit lhůtu pro ochranu údajů, které mohou být předávány již
od 1. září 2013 pro účely souladu s prvním pododstavcem
čl. 95 odst. 1, před tím, než budou sdíleny za účelem
doložení žádosti o povolení přípravku. Tak tomu bude
v případě údajů týkajících se kombinace látky a typu
přípravku, pro který nebylo rozhodnutí o zařazení
do přílohy I směrnice 98/8/ES přijato dne 1. září
2013. Článek 95 uvedeného nařízení by proto měl odkazovat
na toto datum.
(19)     Podle čl. 95
odst. 2 nařízení (EU) č. 528/2012 má seznam
zveřejněný agenturou obsahovat jména účastníků pracovního
programu podle čl. 89 odst. 1. Cílem ustanovení je umožnit
těmto účastníkům, aby mohli využívat mechanismus pro náhrady
nákladů, který zavádí článek 95. Tato možnost by se měla týkat
všech osob, které předložily úplnou dokumentaci v souladu
s nařízením (EU) č. 528/2012 nebo podle směrnice
98/8/ES nebo potvrzení o přístupu k této dokumentaci. Měla
by zahrnovat rovněž dokumentaci předloženou k jakékoli látce,
která není účinnou látkou sama o sobě, ale z které takové účinné
látky vznikají.
(20)     První pododstavec
čl. 95 odst. 3 nařízení (EU) č. 528/2012 zakazuje
uvádět na trh biocidní přípravky obsahující účinné látky,
jejichž výrobce nebo dovozce (dále jen „příslušná osoba“) není
zařazen na seznamu uvedeném v tomto článku.
Na základě čl. 89 odst. 2 a článku 93 odst.
2 budou některé účinné látky legálně na trhu
s biocidními přípravky, přestože ještě nebyla podána úplná
dokumentace. Zákaz by se na tyto látky neměl vztahovat. Pokud navíc
není v seznamu uveden výrobce nebo dovozce látky, jejíž úplná dokumentace
je předložena, mělo by se umožnit jiné osobě uvést biocidní
přípravky obsahující tuto látku na trh, s výhradou
předložení dokumentace nebo potvrzení o přístupu
k dokumentaci touto osobou nebo výrobcem nebo dovozcem biocidního
přípravku.
(21)     Přechodné vyřazovací
období pro používání biocidních přípravků podle druhého pododstavce
čl. 95 odst. 3 nařízení (EU) č. 528/2012 by
mělo záviset na okamžiku, kdy byla látka zahrnuta do seznamu.
(22)     Ustanovení čl. 95
odst. 4 nařízení (EU) č. 528/2012 stanoví, že se
článek 95 vztahuje na účinné látky uvedené v příloze I
v kategorii 6. Tyto látky byly zahrnuty do přílohy
I na základě podání úplné dokumentace, jejíž držitelé by
měli mít nárok využít mechanismus náhrady nákladů
zavedený uvedeným článkem. V budoucnu mohou být
do přílohy I na základě takových podání zařazeny
další látky. V kategorii 6 v příloze I uvedeného nařízení
by proto měla být úprava pro všechny takové látky.
(23)     Popis produktů použitých
v materiálech pro styk s potravinami v příloze
V nařízení (EU) č. 528/2012 by měl být v souladu
s terminologií používanou v nařízení (ES)
č. 1935/2004.
(24)     V prvním pododstavci
článku 96 nařízení (EU) č. 528/2012 by mělo být
vyjasněno, že se směrnice 98/8/ES zrušuje, aniž jsou
dotčena veškerá ustanovení nařízení (EU) č. 528/2012
odkazující na směrnici 98/8/ES.
(25)     Nařízení (EU)
č. 528/2012 by proto mělo být odpovídajícím způsobem
změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 528/2012 se
mění takto:
1)           Článek 19 se mění takto:
a) v odstavci 1 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e) v příslušných případech byly
stanoveny maximální limity reziduí pro potraviny a krmiva, pokud jde o
účinné látky obsažené v biocidním přípravku, v souladu s
nařízením Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví
postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách*,
nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze
dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v
potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich
povrchu**, nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 470/2009 ze
dne 6. května 2009, kterým se stanoví postupy Společenství pro
stanovení limitů reziduí farmakologicky účinných látek v potravinách
živočišného původu***, nebo směrnicí Evropského parlamentu a
Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v
krmivech****, nebo byly pro příslušné účinné látky stanoveny
specifické limity pro migraci v souladu s nařízením Evropského parlamentu
a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a
předmětech určených pro styk s potravinami *****.
* Úř. věst. L 37, 13.2.1993, s. 1.
** Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 1.
*** Úř. věst. L 152,
16.6.2009, s. 11.
**** Úř. věst. L 140,
30.5.2002, s. 10.
***** Úř. věst. L 338,
13.11.2004, s. 4.“
b) v odstavci 4 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)     je složen z látek, které splňují
kritéria pro PBT nebo vPvB v souladu s přílohou XIII
nařízení (ES) č. 1907/2006, nebo takové látky obsahuje nebo
z něj mohou takové látky vzniknout;
c) odstavec 7 se nahrazuje tímto:
„7. Je-li to vhodné, budoucí držitel povolení nebo
jeho zástupce požádá o stanovení maximálních limitů reziduí vztahujících
se na účinné látky obsažené v biocidním přípravku v souladu s
nařízením (EHS) č. 315/93, nařízením (ES) č. 396/2005,
nařízením (ES) č. 470/2009 nebo směrnicí 2002/32/ES, nebo
o stanovení specifických limitů pro migraci těchto látek v
souladu s nařízením (ES) č. 1935/2004.“
2)           V čl. 23 odst. 3 se úvodní
věta nahrazuje tímto:
„Přijímající příslušný orgán nebo, v
případě rozhodování o žádosti o povolení Unie, Komise zakáže nebo
omezí dodání na trh nebo používání biocidního přípravku obsahujícího
účinnou látku, která se má nahradit, pokud srovnávací posouzení podle
technických pokynů uvedených v článku 24 prokáže, že jsou splněna
obě tato kritéria:“
3)           V čl. 35 odst. 3 se čtvrtá
věta nahrazuje tímto:
„Postup se poté považuje za ukončený a
referenční členský stát a každý dotyčný členský stát povolí
biocidní přípravek v souladu s čl. 33 odst. 3 nebo čl. 34 odst.
6.“
4)           V čl. 37 odst. 3 se druhý
pododstavec nahrazuje tímto:
„Zatímco probíhá postup podle tohoto článku,
je povinnost členských států povolit biocidní přípravek
během tří let od data schválení, uvedená v čl. 89 odst. 3 prvním
pododstavci, dočasně pozastavena.“
5)           V čl. 45 odst. 1 se zrušuje
druhý pododstavec;
6)           V čl. 60 odst. 3 se znění
prvního a druhého pododstavce nahrazuje tímto:
„Lhůta pro ochranu údajů
předložených za účelem povolení biocidního přípravku
obsahujícího pouze stávající účinné látky skončí 10 let po prvním dni
v měsíci následujícím po prvním rozhodnutí o povolení přípravku
přijatém podle čl. 26
odst. 3, čl. 30 odst. 1, čl. 33 odst. 3, čl. 33 odst.4, čl.
34 odst. 6, čl. 34 odst. 7, čl. 36 odst. 4, čl. 37 odst. 2,
čl. 37 odst. 3, nebo čl. 44 odst. 5.
Lhůta pro ochranu údajů
předložených za účelem povolení biocidního přípravku
obsahujícího novou účinnou látku skončí 15 let po prvním dni v
měsíci následujícím po prvním rozhodnutí o povolení přípravku
přijatém podle čl. 26 odst. 3, čl. 30 odst.1, čl. 33
odst.3, čl. 33 odst.4, čl. 34 odst. 6, čl. 34 odst.7, čl.
36 odst. 4, čl. 37 odst. 2, čl. 37 odst. 3, nebo čl. 44 odst.
5.“
7)           V čl. 67 odst. 1 se úvodní
věta nahrazuje tímto:
„Ode dne, kdy Komise přijme nařízení v
souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a), jsou veřejnosti bezplatně a ve
snadno přístupné podobě poskytovány níže uvedené aktuální informace o
účinných látkách uchovávané agenturou nebo Komisí:“
8)           V čl. 67 odst. 3 se úvodní
věta nahrazuje tímto:
„Ode dne, kdy Komise přijme nařízení v
souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a), s výjimkou případů, kdy
poskytovatel informací předloží odůvodnění podle čl. 66
odst. 4, které příslušný orgán nebo agentura schválí a z něhož
vyplývá, proč by toto zveřejnění mohlo ohrozit jeho obchodní
zájmy nebo zájmy kterékoliv jiné dotčené strany, agentura bezplatně
zveřejní tyto aktuální informace o účinných látkách:“
9)           V čl. 77 odst. 1
se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Odvoláními proti rozhodnutím agentury
přijatým v souladu s čl. 7 odst. 2, čl. 13 odst. 3, čl. 43
odst. 2, čl. 45 odst. 3, čl. 54 odst. 3, čl. 54 odst. 4 a
čl. 54 odst. 5, čl. 63 odst. 3 a čl. 64 odst. 1 je
pověřen odvolací senát zřízený podle nařízení (ES) č.
1907/2006.“
10)         Článek 86 se nahrazuje tímto:
„Článek 86
Účinná látka zařazená do
přílohy I směrnice 98/8/ES
Účinné látky,
které Komise přijetím směrnice zařadila do přílohy
I směrnice 98/8/ES, se považují od data zařazení za
schválené tímto nařízením a zařadí se na seznam uvedený
v čl. 9 odst. 2. Schválení podléhá podmínkám stanoveným
v uvedených směrnicích Komise.“;
11)         Článek 89 se mění takto:
a) v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje
tímto:
„Odchylně od čl. 17 odst. 1, čl. 19
odst. 1 a čl. 20 odst. 1 tohoto nařízení a aniž jsou dotčena
ustanovení odstavců 1 a 3 tohoto článku, může členský stát
pokračovat v uplatňování svého současného systému nebo praxe
dodávání určitého biocidního přípravku na trh po dobu tří let od
data schválení poslední účinné látky obsažené v tomto biocidním
přípravku. Členský stát má možnost v souladu se svými vnitrostátními
pravidly povolit dodávání na trh na jeho území pouze u biocidních
přípravků obsahujících pouze stávající účinné látky, které byly
nebo jsou hodnoceny podle nařízení Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4.
prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v
čl. 16 odst. 2 směrnice 98/8/ES*, ale dosud nebyly pro tento typ
přípravku schváleny, nebo u biocidních přípravků obsahujících
kombinaci takových látek a účinných látek schválených v souladu s tímto
nařízením.
* Úř. věst. L 325, 11.12.2007,
s. 3.“
b) v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje
tímto:
„Na základě rozhodnutí o schválení
určité účinné látky pro konkrétní typ přípravku členské
státy zajistí, aby povolení pro biocidní přípravky takového typu
přípravku obsahující uvedenou účinnou látku byla v souladu s tímto
nařízením podle potřeby udělována, měněna nebo rušena
do tří let ode dne schválení.“
c) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Pokud příslušný orgán členského
státu zamítne žádost o povolení biocidního přípravku předloženou
podle odstavce 3, rozhodne se povolení neudělit nebo se rozhodne
udělit povolení za určitých podmínek, které si vyžádají změny
přípravku, platí, že:
a) biocidní přípravek, kterému nebylo
uděleno povolení nebo který případně
nesplňuje podmínky povolení, již nesmí být dodáván na trh po uplynutí
180 dnů od data takového rozhodnutí příslušného orgánu;
b) odstraňování a používání stávajících
zásob biocidního přípravku může pokračovat do uplynutí 365
dnů ode dne rozhodnutí příslušného orgánu.“
12)         V čl. 93 odst. 2 se znění
prvního a druhého pododstavce nahrazuje tímto:
„Odchylně od čl. 17 odst. 1 může
členský stát pokračovat v uplatňování svého stávajícího systému
nebo praxe dodávání na trh biocidních přípravků uvedených v odstavci
1 tohoto článku, v jejichž případě byla podána žádost v souladu
s odstavcem 1 tohoto článku, až do dne rozhodnutí o udělení povolení.
V případě, že se rozhodne o zamítnutí povolení nebo o
udělení povolení za určitých podmínek, které si vyžádají změny přípravku,
tento biocidní přípravek, který nezískal povolení nebo případně
není v souladu s podmínkami povolení, již nesmí být dodáván
na trh po uplynutí 180 dnů od data takového rozhodnutí.
Odchylně od čl. 17
odst. 1 mohou členské státy pokračovat v uplatňování svého
stávajícího režimu nebo praxe dodávání na trh biocidních
přípravků uvedených v odstavci 1 tohoto článku,
v jejichž případě nebyla předložena žádost v souladu
s odstavcem 1 tohoto článku do 180 dnů po dni 1.
září 2017.“
13)         Články 94 a 95 se nahrazují
tímto:
„Článek 94
Přechodná opatření týkající se ošetřených
předmětů
Ošetřený předmět, který byl
ošetřen biocidním přípravkem, jenž obsahuje pouze účinné látky
uvedené v čl. 89 odst. 2 nebo pro nějž byla nejpozději dne 1.
září 2016 podána žádost o schválení pro příslušný typ přípravku
nebo jenž obsahuje kombinaci pouze takových látek a účinných látek
uvedených v čl. 58 odst. 2, nebo ošetřený předmět, který
takový biocidní přípravek obsahuje, může být odchylně od
čl. 58 odst. 2 nadále uváděn na trh až do:
1.
data schválení použití pro příslušný typ
přípravku poslední účinné látky obsažené v biocidním
přípravku, pokud se nerozhodne o neschválení jedné
z účinných látek pro příslušné použití,
2.
do 180 dnů od rozhodnutí, kterým se
zamítá schválení jedné z účinných látek pro příslušné použití.
Rovněž
odchylně od čl. 58 odst. 2 může být ošetřený
předmět, který byl ošetřen biocidním přípravkem obsahujícím
jiné látky než ty, které jsou uvedeny ve zmíněném článku nebo
v odstavci 1 tohoto článku, nebo ošetřený předmět,
který takový biocidní přípravek obsahuje, uváděn na trh
do 1. března 2017.
Článek 95
Přechodná opatření týkající se přístupu k dokumentaci
o účinných látkách
1. Počínaje dnem 1. září 2013 agentura
zveřejňuje a pravidelně aktualizuje seznam všech
účinných látek a všech látek, z kterých mohou účinné látky
vzniknout, jejichž dokumentace byla v souladu s přílohou II
tohoto nařízení nebo s přílohou IVA nebo IIA směrnice
98/8/ES a případně IIIA uvedené směrnice (dále jen „úplná
dokumentace látky“) předložena a přijata nebo ověřena
orgány členského státu v řízení podle tohoto nařízení nebo
směrnice (dále jen „příslušné látky“). U každé příslušné látky
musí být v seznamu rovněž uvedeny všechny osoby, které jim dokumentaci
předložily nebo ji předložily agentuře v souladu
s druhým pododstavcem tohoto odstavce, a upřesní se jejich
úloha, jak je uvedeno ve zmíněném pododstavci, jakož i datum
zařazení látky do seznamu.
Osoba usazená v Unii, která vyrábí nebo
dováží příslušné látky nebo biocidní přípravky, které je obsahují,
(dále jen „dodavatel látky“) může kdykoli předložit agentuře
buď úplnou dokumentaci látky, potvrzení o přístupu k úplné
dokumentaci látky, nebo odkaz na úplnou dokumentaci látky, jejíž veškeré
lhůty pro ochranu údajů uplynuly.
Pokud u příslušné látky není v seznamu, na
který se odkazuje v prvním pododstavci, uveden žádný dodavatel, může
tyto informace poskytnout osoba usazená v Unii, která vyrábí biocidní
přípravek, který se z příslušné látky skládá, obsahuje ji nebo
z kterého může tato látka vzniknout, nebo která jej dodává na trh.
Agentura informuje předkladatele žádosti
o poplatcích splatných podle čl. 80 odst. 1 a zamítne
žádost, pokud žadatel poplatky ve lhůtě 30 dnů nezaplatí.
Předkladatele o tom informuje.
Po obdržení poplatků splatných podle
čl. 80 odst. 1 agentura ověří, zda je předložení
v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce, a informuje o
tom předkladatele.
2. Od 1. září 2015 se nesmějí
biocidní přípravky, které jsou z látky uvedené na seznamu podle
odstavce 1 složeny, obsahují ji nebo z nich může taková látka
vzniknout, dodávat na trh nebo používat, dokud nebude dodavatel látky nebo
dodavatel přípravku doplněn na seznam uvedený v odstavci 1.
3. Pro účely předkládání žádosti
v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem se čl. 63
odst. 3 tohoto nařízení použije na všechny toxikologické a ekotoxikologické
studie a studie rozpadu a chování v životním prostředí v
souvislosti s látkami uvedenými v příloze II nařízení (ES)
č. 1451/2007, včetně veškerých studií nezahrnujících zkoušky
na obratlovcích.
4. Dodavatel látky nebo přípravku zahrnutý do seznamu
uvedeného v odstavci 1, jemuž bylo vydáno potvrzení o přístupu
pro účely tohoto článku nebo mu bylo uděleno právo odvolávat se
na studii v souladu s odstavcem 3, je oprávněn umožnit
žadatelům o povolení biocidního přípravku, aby se pro účely
čl. 20 odst. 1 odkazovaly na toto potvrzení
o přístupu nebo na tuto studii.
5. Všechny lhůty pro ochranu údajů o
kombinacích látky a typu přípravku uvedených v příloze II
nařízení (ES) č. 1451/2007, ale pro které se do 1.
září 2013 nepřijalo rozhodnutí o zařazení
do přílohy I směrnice 98/8/ES, skončí odchylně
od článku 60 dne 31. prosince 2025.
6. Odstraňování a používání stávajících
zásob biocidních přípravků, které jsou z příslušné látky
složeny, obsahují ji nebo z nich může taková látka vzniknout, jejíž
dodavatel ani dodavatel výrobku nejsou zařazeni na seznamu uvedeném
v odstavci 1, může odchylně od odstavce 2 pokračovat
do 1. září 2016 nebo do jednoho roku po zařazení
účinné látky na seznam, podle toho, co nastane později.
7. Odstavce 1 až 6 se nevztahují na látky
uvedené v příloze I v kategoriích 1 až 5 a 7 nebo
na biocidní přípravky obsahující pouze takové látky.“
14)         V článku 96 se první
pododstavec nahrazuje tímto:
„Aniž jsou dotčeny články 86, 89 až 93
a 95 tohoto nařízení, směrnice 98/8/ES se zrušuje s účinkem
od 1. září 2013.“
15)         V příloze I se položka
označená kategorie 6 nahrazuje tímto:
„Kategorie 6 — látky, ke kterým byla
předložena úplná dokumentace“
16)         V příloze V se druhý
odstavec pod nadpisem „Typ přípravku 4: Oblast potravin a krmiv“
nahrazuje tímto:
„Přípravky používané k zapracování
do materiálů, které mohou přijít do styku
s potravinami.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda/předsedkyně                                   předseda/předsedkyně
[1]               Úř. věst. C 347,
18.12.2010, s. 62.
[2]               Úř. věst. L 167,
27.6.2010, s. 1.
[3]               Úř. věst. L 396,
30.12.2006, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 338, 13.11.2004, s. 4.
[5]               Úř. věst. L 150, 8.6.2002, s. 71.