               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.2.2020
            COM(2020) 58 final
            2020/0026(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace k přijetí změn přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí, změn kapitoly II-1 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři a změn v Mezinárodním předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí (dále též jen „MEPC“) Mezinárodní námořní organizace, které se uskuteční v Londýně ve dnech 30. března až 3. dubna 2020, a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost (dále též jen „MSC“) Mezinárodní námořní organizace, které se bude konat v Londýně ve dnech 13.–22. května 2020, v souvislosti s plánovaným přijetím změn přílohy VI úmluvy MARPOL týkajících se jednotného provádění limitu obsahu síry ve výši 0,50 % a změn kapitoly II-1 úmluvy SOLAS: pravidla 3-8 části A-1 o vlečných a vyvazovacích zařízeních, pravidla 7-2 části B-1 o výpočtu faktoru si a částí B-2 až B-4 týkajících se vodotěsnosti a změn částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti lodí používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (předpis IGF).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci

               Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci (dále též jen „IMO“) se zakládá IMO. Cílem IMO je poskytnout fórum pro spolupráci v oblasti regulace a postupů týkajících se nejrůznějších technických záležitostí, jež ovlivňují námořní dopravu využívanou v mezinárodním obchodě. Dále se zaměřuje na podporu všeobecného přijetí nejvyšších možných standardů v záležitostech týkajících se námořní bezpečnosti, efektivnosti plavby a prevence a kontroly znečištění moří z lodí za současné podpory rovných podmínek. Zabývá se rovněž souvisejícími správními a právními otázkami.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               Stranami úmluvy jsou všechny členské státy EU.

               Všechny členské státy jsou stranami Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (dále též „úmluva MARPOL“) z roku 1973, jež vstoupila v platnost dne 2. října 1983, a přílohy VI, jež vstoupila v platnost dne 18. května 2005. Unie není stranou úmluvy MARPOL.

               Všechny členské státy jsou stranami Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (dále též „úmluva SOLAS“) z roku 1974, jež vstoupila v platnost dne 25. května 1980. Unie není stranou úmluvy SOLAS.

               Mezinárodní předpis o bezpečnosti lodí používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (dále též jen „předpis IGF“) je na základě úmluvy SOLAS povinný. Jeho cílem je stanovit mezinárodní normu pro plavidla používající jako palivo plyn nebo kapaliny s nízkým bodem vzplanutí. Předpis se zabývá všemi oblastmi, v nichž vyžaduje použití plynu nebo kapalin s nízkým bodem vzplanutí jakožto paliva zvláštní zvážení. Stanoví kritéria pro uspořádání a instalaci strojních zařízení pro pohonné a pomocné účely používajících jako palivo zemní plyn, která budou mít z hlediska bezpečnosti a spolehlivosti rovnocennou úroveň integrity, jaké lze dosáhnout u nových a srovnatelných hlavních a pomocných strojních zařízení s konvenčním naftovým palivem.

               2.2.Mezinárodní námořní organizace

               Mezinárodní námořní organizace (IMO) je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování z lodí. Jedná se o orgán, který na celosvětové úrovni stanoví normy pro bezpečnost, zabezpečení a environmentální profil mezinárodní lodní dopravy. Jeho hlavním úkolem je vytvořit regulační rámec pro odvětví námořní dopravy, jenž bude spravedlivý, efektivní, všeobecně přijímaný a obecně uplatňovaný.

               Členství v organizaci je otevřeno všem státům a členy IMO jsou všechny členské státy EU. Od roku 1974 má Evropská komise v Mezinárodní námořní organizaci status pozorovatele. Základem je dohoda o spolupráci mezi Mezivládní námořní konzultační organizací (dále též jen „IMCO“) a Komisí Evropských společenství v záležitostech společného zájmu stran.

               Výbor pro ochranu mořského prostředí IMO se skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zkoumá environmentální otázky spadající do působnosti organizace a týkající se kontroly a prevence znečištění z lodí upravené úmluvou MARPOL, včetně ropy, hromadně přepravovaných chemických látek, odpadních vod, odpadků a emisí z lodí do ovzduší, včetně látek znečišťujících ovzduší a emisí skleníkových plynů. Další zkoumané záležitosti zahrnují nakládání s balastovou vodou, protihnilobné systémy, recyklaci lodí, připravenost a reakci na znečištění a určení zvláštních oblastí a zvláště citlivých mořských oblastí.

               Výbor pro ochranu mořského prostředí IMO přijme veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu úmluvou IMO, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v rámci výše uvedené oblasti působnosti nebo podle jiných mezinárodních nástrojů, jež IMO akceptuje. Rozhodnutí Výboru pro ochranu mořského prostředí a jeho pomocných orgánů se přijímají většinou členů.

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO se také skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zkoumá všechny otázky spadající do působnosti organizace a týkající se plavebních pomůcek, konstrukce a vybavení plavidel, obsazení posádkou z bezpečnostního hlediska, pravidel pro předcházení srážkám, zacházení s nebezpečným nákladem, námořních bezpečnostních postupů a požadavků, hydrografických informací, lodních deníků a navigačních záznamů, vyšetřování námořních nehod, záchrany a vyprošťování a jakýchkoli dalších otázek, které přímo ovlivňují námořní bezpečnost.

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijme veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu úmluvou IMO, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v rámci výše uvedené oblasti působnosti podle jiných mezinárodních nástrojů, jež IMO akceptuje. Rozhodnutí Výboru pro námořní bezpečnost a jeho pomocných orgánů se přijímají většinou členů.

               2.3.Zamýšlený akt Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO

               Výbor pro ochranu mořského prostředí (MEPC) má na svém 75. zasedání ve dnech 30. března až 3. dubna 2020 přijmout změny přílohy VI úmluvy MARPOL. Týkají se uplatňování mezní hodnoty pro obsah síry ve výši 0,50 % v topných olejích používaných na lodích. Účelem navrhovaných změn přílohy VI úmluvy MARPOL je podpořit jednotné provádění mezní hodnoty pro obsah síry ve výši 0,50 %.

               V roce 2008 přijala IMO usnesení o změně přílohy VI úmluvy MARPOL obsahující pravidla pro prevenci znečištění ovzduší z lodí. Revidovaná příloha VI úmluvy MARPOL vstoupila v platnost dne 1. července 2010 a zavedla mimo jiné přísnější mezní hodnoty pro obsah síry v lodních palivech v kontrolních oblastech emisí SOx a také v mořských oblastech mimo kontrolní oblasti emisí SOx.

               Důsledné prosazování normy pro topný olej stanovené v pravidle 14.1.3 přílohy VI úmluvy MARPOL, která vstoupila v účinnost dne 1. ledna 2020, bude významným prvkem k usnadnění důsledného provádění a účinného celosvětového prosazování mezní hodnoty pro obsah síry ve výši 0,50 %. Účelem navrhovaných změn přílohy VI úmluvy MARPOL je zajistit účinné provádění pravidla 14.1.3 s ohledem na výrazné snížení emisí SOx znečišťujících ovzduší a částic v ovzduší vznikajících spalováním pohonných látek lodí, a to v zájmu ochrany lidského zdraví a mořského prostředí.

               2.4.Zamýšlený akt Výboru pro námořní bezpečnost IMO

               Ve dnech 13. až 22. května 2020 má Výbor pro námořní bezpečnost na svém 102. zasedání přijmout změny Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (úmluvy SOLAS) a změny pravidla 11 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti lodí používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (předpis IGF).

               Účelem navrhovaných změn pravidla 3-8 části A-1 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS je bezpečnost vlečných a vyvazovacích zařízení. Účelem změn částí B, B-1 a B-2 až B-4 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS je zajistit soudržnost, pokud jde o vodotěsnost. Obecně platí, že ne všechny typy lodí mají nainstalovány dotyčné ukazatele (kormidlo, lodní šroub, nápor, stoupání šroubu a ukazatel provozního režimu).

               Cílem plánovaných změn pravidla 11 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (předpisu IGF) je zajistit soudržnost předpisu IGF, pokud jde o stávající požadavky na lodě používající jako palivo zemní plyn, a to zavedením nezbytných změn na základě zkušeností získaných při uplatňování předpisu.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               3.1.Změny pravidla přílohy VI úmluvy MARPOL

               Během 71. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí, jež se konalo v Londýně ve dnech 3. až 7. července 2017, byl schválen nový výstup nazvaný „Consistent implementation of regulation 14.1.3 of MARPOL Annex VI“ (Jednotné provádění pravidla 14.1.3 přílohy VI úmluvy MARPOL), který byl zařazen do dvouletého programu (2018–2019) podvýboru pro předcházení znečištění a odstraňování jeho následků (dále též jen „PPR“) a do prozatímního programu 5. zasedání tohoto podvýboru s cílovým rokem dokončení 2019.

               Na 5. zasedání PPR, které se konalo v Londýně ve dnech 5. až 9. února 2018, byl vypracován návrh změn pravidla 14 přílohy VI úmluvy MARPOL, pokud jde o zákaz přepravy topného oleje nesplňujícího požadavky pro účely spalování k pohonu nebo provozu na palubě lodi. Výbor pro ochranu mořského prostředí na svém 72. zasedání, které se konalo v Londýně ve dnech 9.–13. dubna 2018, schválil, s drobnými změnami, návrh změn přílohy VI úmluvy MARPOL.

               Ve dnech 9. až 13. července 2018 se konala v Londýně schůzka mezi zasedáními o jednotném provádění pravidla 14.1.3 přílohy VI úmluvy MARPOL. Evropská unie předložila dokument ISWG-AP 1/3/2, v němž navrhuje změny pravidel 14 a 18.

               Na svém 73. zasedání přijal MEPC změny, na nichž se dohodl usnesením MEPC.305 (73). Na svém 73. zasedání MEPC stanovil, že tyto změny jsou považovány za přijaté dne 1. září 2019 a v platnost vstoupí 1. března 2020.

               Na svém 6. zasedání, jež se konalo v Londýně ve dnech 18. až 22. února 2019, vypracoval PPR návrh změn:

               –pravidla 1 ohledně jeho použití,

               –pravidla 2 ohledně definic „obsahu síry v topném oleji“, „paliva s nízkým bodem vzplanutí“, „dodaného vzorku podle úmluvy MARPOL“, „vzorku v reálném provozu“ a „palubního vzorku“,

               –pravidla 14 ohledně odběru vzorků v reálném provozu a palubních vzorků a zkoušek pro odběr vzorků topného oleje podle přílohy VI úmluvy MARPOL,

               –pravidla 18 ohledně postupu ověřování,

               –dodatku I k „doplňku mezinárodního osvědčení o zamezení znečištění ovzduší“ ohledně místa pro odběr vzorků topného oleje a

               –dodatku VI k příloze VI úmluvy MARPOL ohledně postupu ověřování jakosti paliva.

               6. zasedání PPR tyto změny předložilo na 74. zasedání MEPC, kde byly přijaty a předloženy k přijetí na 75. zasedání MEPC.

               Změny pravidel 1, 2, 14, 18, 20 a 21 a dodatků I a VI přílohy VI úmluvy MARPOL jsou stanoveny v dokumentu IMO MEPC 75/3. V bodě 5.116 zprávy ze 74. zasedání MEPC (MEPC 74/18) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 75. zasedání MEPC.

               V souvislosti s posílenými prováděcími ustanoveními směrnice 2016/802 by Unie měla tyto změny podpořit, neboť odrážejí potřebu globálně důrazně a jednoznačně prosadit mezní hodnotu pro obsah síry v lodních palivech ve výši 0,50 %. Zajistí se tak účinné snižování emisí oxidů síry, zamezí se jejich škodlivým dopadům na lidské zdraví a na ekosystémy a zabrání se narušování hospodářské soutěže v tomto odvětví.

               3.2.Změny kapitoly II-1 Úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS)

               3.2.1.Změny pravidla 3-8 části A-1 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS o vlečných a vyvazovacích zařízeních

               Otázku bezpečnosti vyvazovacích zařízení předložila EU jako nový neplánovaný výstup na 95. zasedání MSC (dokument MSC 95/19/2) a MSC ji přijal. Přijal rovněž japonský návrh, aby se doplnilo přezkoumání problému údržby a výměny poškozených vyvazovacích lan (dokument MSC 95/19/13). Problém poté projednal podvýbor pro navrhování a konstrukci lodí (dále též jen „SDC“) jak v pracovní skupině, tak prostřednictvím korespondenční skupiny, kterou společně s Japonskem koordinuje Dánsko. Na 6. zasedání SDC byly dokončeny návrhy změn úmluvy SOLAS a související pokyny. Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost se poté posuzoval výstup z SDC, konkrétně:

               –změny pravidla 3-8 části A-1 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS,

               –pokyny k navrhování vyvazovacích zařízení a výběru vhodného vyvazovacího zařízení a vybavení k bezpečnému vyvazování,

               –pokyny pro kontrolu a údržbu vyvazovacího zařízení, včetně lan, a

               –revidované pokyny pro lodní vlečná a vyvazovací zařízení a související návrh oběžníku MSC, tj. MSC.1/Circ.1175/Rev.1, a

               –všechny související návrhy oběžníků MSC.

               Na 101. zasedání MSC byl schválen návrh změn úmluvy SOLAS stanovený v příloze 25 zprávy MSC 101/24 Add.1. Související pokyny byly schváleny v zásadě na 101. zasedání MSC a budou definitivně schváleny v souvislosti s přijetím návrhu změn úmluvy SOLAS. V bodech 12.2–9 zprávy ze 101. zasedání MSC (MSC 101/24) se uvádí, že změny úmluvy SOLAS a související pokyny by měly být přijaty a schváleny na 102. zasedání MSC.

               Oběžníky MSC stanoví, stejně jako změny úmluvy SOLAS a související pokyny, komplexní aktualizaci stávajícího režimu vyvazování lodí. Odpovídají záměru původního návrhu Unie, takže by Unie měla přijetí změn úmluvy SOLAS a schválení souvisejících nástrojů podpořit.

               3.2.2.Vodotěsnost – soulad mezi pravidly částí B, B-1 a B-2 až B-4 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS

               Na svém 96. zasedání MSC souhlasil se zahrnutím výstupu na téma „Review SOLAS chapter II-1, parts B-2 to B-4, to ensure consistency with parts B and B-1 with regard to watertight integrity“ (Přezkum částí B-2 až B-4 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS v zájmu zajištění souladu s částmi B a B-1 s ohledem na vodotěsnost) do dvouletého programu Výboru na období 2018–2019, přičemž stanovil jakožto koordinační orgán podvýbor SDC.

               Na 6. zasedání SDC byly dokončeny návrhy změn úmluvy SOLAS a byly předány na 101. zasedání MSC. Změny částí B, B-1 a B-2 až B-4 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS jsou stanoveny v příloze 25 dokumentu MSC 101/24 Add.1.

               Pokud jde o výpočet faktoru si v pravidle 7-2 části B-1 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS, dospěl SDC k názoru, že zatímco práce na změnách pravidla 7-2.5 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS byla mimo rozsah výstupu, změna úmluvy SOLAS byla nejúčinnějším a nejefektivnějším způsobem, jak vyřešit vnitřní rozpory pravidla 7-2.5.2.1 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS týkající se dveří v přepážkách nad přepážkovou palubou, jež se považují za vodotěsné při výpočtu stability při poškození. Na svém 6. zasedání se SDC dohodl, že MSC na jeho 101. zasedání požádá o souhlas s tímto přístupem, aby se tak vyřešily nesrovnalosti mezi různými částmi B kapitoly II-1 úmluvy SOLAS, pokud jde o vodotěsnost. MSC tak na svém 101. zasedání učinil (viz bod 12.10 zprávy MSC 101/24) a změny jsou rovněž stanoveny v příloze 25 dokumentu MSC 101/24 Add.1.

               V bodě 12.12 zprávy ze 101. zasedání MSC (MSC 101/24) se uvádí, že výše uvedené změny by měly být přijaty na 102. zasedání MSC.

               Vzhledem k tomu, že změny částí B-2 až B-4 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS zavádějí soudržnost ustanovení o vodotěsnosti v části B, včetně klíčové otázky výpočtů stability při poškození, a jejich schválení Unie podpořila na 101. zasedání MSC, měla by Unie přijetí těchto změn podpořit.

               3.3.Změny částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (předpis IGF)

               Na 5. zasedání Podvýboru pro přepravu nákladů a kontejnerů (dále též jen „CCC“) se dohodl návrh změn bodu 6.7.1.1 (přetlakové systémy) a kapitoly 11 (protipožární systémy pro prostory pro přípravu paliva) části A-1 předpisu IGF, jak jsou stanoveny v příloze 2 zprávy CCC (CCC 5/13), jenž měl být předložen ke schválení na 101. zasedání MSC (bod 3.31 CCC 5/13). Na 101. zasedání MSC byl poté tento návrh změn schválen, jak je stanoven v příloze 14 MSC 101/24 Add.1. V bodě 9.2 zprávy ze 101. zasedání MSC (MSC 101/24) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 102. zasedání MSC.

               Na 5. zasedání CCC byl rovněž schválen návrh změn bodu 16.3.3.5.1 ohledně zkoušek tahem pro materiály jiné než hliníkové slitiny pro systém pro uchovávání paliva podle části B-1 předpisu IGF, jak je stanoveno v příloze 5 CCC 5/13, jenž měl být předložen ke schválení na 101. zasedání MSC (bod 4.14 CCC 5/13). MSC poté na svém 101. zasedání tyto změny schválil, jak jsou stanoveny v příloze 14 MSC 101/24 Add.1. V bodě 10.9 MSC 101/24 se uvádí, že změny by měly být přijaty na 102. zasedání MSC.

               Změna bodu 6.7.1.1 lépe vyjasňuje, které prostory mají být vybaveny vhodným přetlakovým systémem. Změna kapitoly 11 tak zahrnuje v zájmu zvýšení bezpečnosti stabilní hasicí systém pro prostory pro přípravu paliva. Unie schválení obou těchto změn na 101. zasedání MSC již dříve podpořila. Měla by tudíž podpořit rovněž přijetí těchto změn.

               3.4.Příslušné právní předpisy a pravomoci EU

               3.4.1.Změny přílohy VI úmluvy MARPOL

               Požadavky přílohy VI úmluvy MARPOL týkající se snížení obsahu síry v námořních topných olejích za účelem omezení emisí SOx znečišťujících ovzduší jsou v právu EU provedeny směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech. Změny, které mají být přijaty na 75. zasedání MEPC a které zavádějí změny přílohy VI úmluvy MARPOL, budou mít tudíž přímý dopad na požadavky směrnice.

               3.4.2.Změny kapitoly II-1 Úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS)

               Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. a) bodu i) směrnice 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě uplatňuje úmluvu SOLAS v platném znění na osobní lodě třídy A.

               Změny, které mají být přijaty na 102. zasedání MSC a které by zavedly změny přílohy částí A a B kapitoly II-1, budou mít tudíž přímý dopad na požadavky směrnice.

               3.4.3.Změny částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (předpis IGF)

               Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. a) bodu i) směrnice 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě uplatňuje úmluvu SOLAS v platném znění na osobní lodě třídy A. Předpis IGF je pro osobní lodě na základě úmluvy SOLAS povinný.

               Změny, které mají být přijaty na 102. zasedání MSC, by měly přímý dopad na požadavky prostřednictvím uplatňování směrnice 2009/45/ES.

               3.4.4.Pravomoci EU

               Změny přílohy VI úmluvy MARPOL by ovlivnily právo EU uplatněním směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech.

               Změny kapitoly II-1 Úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS) by ovlivnily právo EU uplatněním směrnice 2009/45/ES.

               Změny částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (předpis IGF) by ovlivnily právo EU uplatněním směrnice 2009/45/ES.

               Unie má proto na základě čl. 3 odst. 2 poslední části věty Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) výlučnou pravomoc, a je tudíž nezbytné stanovit postoj Unie k aktům, jimiž se výše uvedené změny přijímají.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  1
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  2
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Výbor pro ochranu mořského prostředí a Výbor pro námořní bezpečnost IMO jsou orgány zřízené dohodou, konkrétně Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci.

               Akty, které mají Výbor pro ochranu mořského prostředí a Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah těchto právních předpisů EU:

               –směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 530/2012 o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem. Důvodem je skutečnost, že směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech odráží jakožto nástroj pro dosažení svého cíle požadavky přílohy VI úmluvy MARPOL týkající se síry,

               –směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě. Důvodem je skutečnost, že směrnice 2009/45 stanoví, že osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS v platném znění.

               Změny přílohy VI úmluvy MARPOL, změny úmluvy SOLAS a změny předpisu IGF by tudíž ovlivnily právo EU uplatněním směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech
                  3
                a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká námořní dopravy. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0026 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace k přijetí změn přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí, změn kapitoly II-1 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři a změn v Mezinárodním předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Opatření Unie v odvětví námořní dopravy by měla směřovat k ochraně mořského prostředí, lidského zdraví a ke zlepšení námořní bezpečnosti.

               (2)Úmluva Mezinárodní námořní organizace (dále jen „IMO“) vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               (3)IMO je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování ovzduší a moře z lodí. Členy IMO jsou všechny členské státy Unie. Unie není členem IMO.

               (4)Podle čl. 38 písm. a) Úmluvy o IMO plní Výbor pro ochranu mořského prostředí funkce, které pro Mezinárodní námořní organizaci vyplývají nebo mohou vyplývat z mezinárodních úmluv o prevenci a kontrole znečištění moří z lodí, zejména pokud jde o přijímání a změny pravidel nebo jiných ustanovení.

               (5)Podle čl. 28 písm. b) Úmluvy o IMO přijme Výbor pro námořní bezpečnost veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu v souladu s uvedenou úmluvou, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v oblasti působnosti uvedeného článku nebo podle jiných mezinárodních nástrojů, jež IMO akceptuje.

               (6)Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí (dále jen „úmluva MARPOL“) vstoupila v platnost dne 2. října 1983.

               (7)Podle čl. 16 odst. 2 písm. c) úmluvy MARPOL může změny úmluvy přijímat příslušný orgán, v tomto případě Výbor pro ochranu mořského prostředí.

               (8)Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři (dále jen „úmluva SOLAS“) vstoupila v platnost dne 25. května 1980.

               (9)V souladu s čl. VIII písm. b) bodem iii) úmluvy SOLAS může Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijmout změny úmluvy SOLAS.

               (10)Výbor pro ochranu mořského prostředí (dále též „MEPC“) má na svém 75. zasedání ve dnech 30. března až 3. dubna přijmout změny přílohy VI úmluvy MARPOL.

               (11)Výbor pro námořní bezpečnost (dále též „MSC“) má na svém 102. zasedání ve dnech 13.–22. května 2020 přijmout změny kapitoly II-1 úmluvy SOLAS a změny částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí (dále též „předpis IGF“).

               (12)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na 75. zasedání MEPC, jelikož změny pravidel 1, 2, 14, 18, 20 a 21 a dodatků I a VI přílohy VI úmluvy MARPOL budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802
                  4
               ,
                  5
               .

               (13)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na 102. zasedání MSC, jelikož změny kapitoly II-1 úmluvy SOLAS budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES
                  6
               , a jelikož změny předpisu IGF budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě.

               (14)Změny přílohy VI úmluvy MARPOL by zajistily jednotné provádění mezní hodnoty pro obsah síry ve výši 0,50 %, jež je stanovena v pravidle 14. Unie by měla tyto změny podpořit, aby bylo dosaženo předpokládaných přínosů pro zdraví a životní prostředí v důsledku snížení emisí oxidu siřičitého při spalování na palubě.

               (15)Změny části A-1 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS by zajistily bezpečnější vyvazování plavidel. Unie by měla tyto změny podpořit, neboť poskytují komplexní aktualizaci stávajícího režimu vyvazování lodí.

               (16)Změny částí B, B-1, B-2 až B-4 kapitoly II-1 úmluvy SOLAS by zajistily soudržnost ustanovení o vodotěsnosti plavidel. Unie by měla tyto změny podpořit, neboť zavádějí soudržnost ustanovení o vodotěsnosti v části B, včetně klíčové otázky výpočtů stability při poškození.

               (17)Změny částí A-1 a B-1 předpisu IGF přinášejí zlepšení ohledně uchovávání paliva, požární ochrany a zkoušek tahem pro svařování kovových materiálů a nedestruktivní zkoušky pro systém uchovávání paliva na základě zkušeností získaných při používání předpisu. Unie by měla tyto změny podpořit, neboť lépe vyjasňují, které prostory mají být vybaveny vhodným přetlakovým systémem, a stanoví dodatečná bezpečnostní opatření pro prostory pro přípravu paliva.

               (18)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Výboru pro ochranu mořského prostředí a Výboru pro námořní bezpečnost IMO, jednajíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO, je souhlas s přijetím změn přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí stanovených v příloze dokumentu IMO MEPC 75/3.

               Článek 2

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace, je souhlas s:

               a)přijetím změn kapitoly II-1 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři stanovených v příloze 1 dokumentu IMO MSC 102/3;

               b)přijetím změn částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí stanovených v příloze 2 dokumentu IMO MSC 102/3.

               Článek 3

               1.Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO, jednajíce společně.

               2.Postoj uvedený v článku 2 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Výboru pro námořní bezpečnost IMO.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (2)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (3)

                        Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/253 ze dne 16. února 2015, kterým se stanoví pravidla pro odběr vzorků a podávání zpráv podle směrnice (Úř. věst. L 41, 17.2.2015, s. 55).

                     (4)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech (Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 58).

                     (5)

                        Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/253 ze dne 16. února 2015, kterým se stanoví pravidla pro odběr vzorků a podávání zpráv podle směrnice Rady 1999/32/ES, pokud jde o obsah síry v lodních palivech (Úř. věst. L 41, 17.2.2015, s. 55).

                     (6)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.4.2020
            COM(2020) 146 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EGF/2020/000 TA 2020 – Technická pomoc z podnětu Komise)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Pravidla pro poskytování finančních prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
                  1
                (dále jen „nařízení o EFG“).

               SHRNUTÍ ŽÁDOSTI A ANALÝZA

                  Základní údaje:

                  Referenční číslo EFG
                        EGF/2020/000

                  Evropská komise
                        Technická pomoc

                  Administrativní výdaje: rozpočet v EUR
                        345 000

                  % administrativních výdajů (strop: 0,5 %)
                        0,19 %

               V souladu s čl. 11 odst. 1 nařízení o EFG lze na technickou pomoc z podnětu Komise každoročně poskytnout nejvýše 0,5 % z roční maximální částky EFG.

               Technická pomoc, jež se má financovat, a rozpis odhadovaných nákladů

               1.Příspěvek se použije na výdaje uvedené v čl. 11 odst. 1 a 4 a v čl. 12 odst. 2, 3 a 4 nařízení o EFG, jak je rozepsáno níže.

                        Popis

                        Celkové náklady
                           (v EUR)

                        Administrativní podpora

                        210 000

                        Technická podpora

                        135 000

                        Celkové odhadované náklady

                                                                         345 000

               2.Administrativní podpora:

               ·Odborná skupina kontaktních osob EFG, v níž je každý členský stát zastoupen dvěma členy, uspořádá svá dvě pravidelná zasedání (v druhé polovině roku 2020 a v první polovině roku 2021).

               ·Aby podpořila vytváření sítí mezi členskými státy, uspořádá Komise dva semináře s účastí prováděcích orgánů EFG a sociálních partnerů. Jejich načasování bude takové, aby se mohly konat přibližně ve stejném termínu jako zasedání odborné skupiny. Semináře se zaměří na hodnocení EFG ex post a na provádění nařízení o EFG po roce 2020.

               ·Informační činnosti. Internetové stránky o EFG
                  2
               , které Komise zřídila jakožto součást stránek věnovaných zaměstnanosti, sociálním věcem a sociálnímu začleňování a které spravuje podle požadavků čl. 12 odst. 2 nařízení o EFG, budou pravidelně aktualizovány a rozšiřovány, přičemž každá jejich nová součást bude rovněž přeložena do všech jazyků EU. Bude zvyšována obecná informovanost a povědomí o EFG. Tematika EFG bude zohledněna v různých publikacích a při audiovizuálních činnostech Komise v souladu s čl. 11 odst. 4 nařízení o EFG.

               3.Technická podpora:

               ·Vedení a aktualizace systému pro elektronickou výměnu údajů. Komise pokračuje v práci na standardních postupech pro žádosti o příspěvek z EFG a jejich řízení s využitím společného systému pro sdílenou správu fondů (SFC), do něhož je EFG začleňován. Bude tak možné zjednodušit žádosti předkládané podle nařízení o EFG, zrychlit jejich zpracování a snadněji z nich pro různé účely získávat údaje. Rozhraní SFC rovněž usnadňuje finanční operace EFG.

               ·Vývoj rozhraní na období po roce 2020 v systému SFC si vyžádá další finanční prostředky na vytvoření nových funkcí a uzpůsobení případným změnám nařízení o EFG po roce 2020.

               ·Monitorování a shromažďování údajů. Komise bude shromažďovat údaje o obdržených, uhrazených a vyúčtovaných žádostech a navržených a provedených opatřeních. Tyto údaje budou zpřístupněny na internetových stránkách a shromážděny v náležité podobě pro dvouletou zprávu v roce 2021.

               Financování

               4.Maximální roční disponibilní rozpočet EFG v roce 2020 činí 150 milionů EUR v cenách roku 2011 (179 264 000 EUR v cenách roku 2020), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  3
               .

               5.Podle čl. 11 odst. 1 nařízení o EFG lze 0,5 % této částky poskytnout na technickou pomoc z podnětu Komise. V současné době je pro rok 2020 stále k dispozici celá tato částka; na technickou pomoc dosud nebyly přiděleny žádné finanční prostředky. Navrhovaná částka odpovídá 0,19 % maximálního ročního disponibilního rozpočtu EFG na rok 2020.

               6.Navrhované rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme společně Evropský parlament a Rada ve smyslu bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  4
               .

               Související akty

               7.Současně s tímto návrhem rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na převod prostředků ve výši 345 000 EUR do příslušné rozpočtové položky.

               Zdroje prostředků na platby

               8.K pokrytí částky 345 000 EUR potřebné na technickou pomoc budou použity prostředky v rámci rozpočtové položky EFG.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EGF/2020/000 TA 2020 – Technická pomoc z podnětu Komise)

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
                  5
               , a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  6
               , a zejména na bod 13 uvedené dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  7
               .

               (3)V nařízení (EU) č. 1309/2013 je stanoveno, že na technickou pomoc z podnětu Komise lze každoročně použít nejvýše 0,5 % z roční maximální částky EFG.

               (4)Z EFG by proto měly být uvolněny prostředky na poskytnutí částky 345 000 EUR na technickou pomoc z podnětu Komise.

               (5)Aby byly prostředky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2020 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 345 000 EUR v prostředcích na závazky a na platby.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne [datum přijetí]
                  8*.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda
                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/egf

                     (3)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (4)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

                     (6)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (7)

                        Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (8)
                  *
                        Datum vloží Parlament před vyhlášením v Úředním věstníku.