|

52011PC0932

/* KOM/2011/0932 v konečném znění - 2011/0464 (NLE) */  Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009

	DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUOdůvodnění a cíle návrhuTento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“), při částečném prozatímním přezkumu dovozu ferosilicia z Ruska.Obecné souvislostiTento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuNařízením (ES) č. 172/2008 zavedla Rada konečná antidumpingová opatření na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska.Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace se zúčastněnými stranamiZúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy.Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.Posouzení dopadůTento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUShrnutí navrhovaných opatřeníDne 18. února 2010 Komise zahájila částečný prozatímní přezkum omezený na dumping a na tyto žadatele: Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. a Kuzneckije ferrosplavi, a.s. pocházející z téže průmyslové skupiny, pokud jde o antidumpingová opatření týkající se dovozu ferosilicia pocházejícího z Ruska. Výsledek přezkumu ukazuje na přetrvávající vysoký dumping. Dále byl učiněn závěr, že změna okolností, jež vedly k tomuto vysokému dumpingovému rozpětí, není trvalé povahy.Proto se navrhuje, aby Rada přijala připojený návrh nařízení, kterým se částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího z Ruska ukončuje beze změny platných opatření. Nařízení by mělo být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie do 25. ledna 2012.Právní základNařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.Zásada subsidiarityNávrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.Zásada proporcionalityNávrh splňuje zásadu proporcionality z těchto důvodů:Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni.Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět.Volba nástrojůNavrhovaný nástroj: nařízení Rady.Jiné prostředky by nebyly přiměřené, protože základní nařízení neposkytuje alternativní možnosti volby.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.5. NEPOVINNÉ PRVKYNávrh nemá nepovinné prvky.2011/0464 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:1.  Postup2.  Platná opatření3.  Nařízením (ES) č. 172/2008[2] (dále jen „původní nařízení”) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 17,8 % až 22,7 %. Na šetření, jež vedlo k přijetí tohoto nařízení, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.4.  Žádost o přezkum5.  Dne 30. listopadu 2009 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost o přezkum, kterou podaly společnosti Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. jako vyvážející výrobce a Kuzneckije ferrosplavi, a.s., která je s touto společností ve spojení (obě společně dále uvedeny jako „žadatel“), byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Antidumpingová celní sazba platná pro tohoto žadatele na základě jeho dumpingového rozpětí je 22,7 %.6.  Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření zavedena, se změnily, pokud jde o výrobce, a že tyto změny jsou trvalé povahy.7.  Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že v jeho případě k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření. Podle informací uvedených v žádosti o přezkum ze srovnání domácích cen žadatele a jeho vývozních cen do Unie vyplynulo, že dumpingové rozpětí je zjevně podstatně nižší než současná úroveň opatření.8.  Zahájení přezkumu9.  Jelikož Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Oznámení o zahájení přezkumu zveřejnila Komise dne 27. října 2010 v Úředním věstníku Evropské unie [3] (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.10.  Dotčený výrobek a obdobný výrobek11.  Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. ferosilicium pocházející z Ruska, v současné době kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90.12.  Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Rusku a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.13.  Zúčastněné strany14.  Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.15.  Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a byly provedeny inspekce na místě v těchto místech:16.  společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále jen „CHEMK“), Čeljabinsk, Rusko,17.  společnost Kuzneckije ferrosplavi, a.s. (dále jen „KF“), Kuzněck, Rusko, a18.  společnost RFA International LP (dále jen „RFAI“) v Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemsko.19.  Období šetření20.  Šetření probíhalo od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).21.  Trvalá povaha změněných okolností22.  Úvod23.  Nejprve se podotýká, že podle judikatury soudů EU[4] majíorgány v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření založeného na čl. 11 odst. 3 základního nařízení široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců. V této souvislosti musí orgány prozkoumat argumenty žadatele, proč se okolnosti jeho situace trvale změnily, což má údajně ospravedlnit snížení nebo dokonce zrušení cla.24.  Žadatel uvedl, že lze oprávněně říci, že změněné okolnosti jsou trvalé povahy, a tedy úroveň opatření by měla být, pokud jde o žadatele, snížena nebo by opatření měla být úplně zrušena, neboť není pravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti došlo k opakování dumpingového dovozu vůbec nebo v podobné míře, jako byla míra zjištěná při původním šetření.25.  K otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny[5]26.  Dříve než bude reagováno na různé argumenty žadatele týkající se (údajné) trvalé povahy (údajných) změněných okolností, je užitečné nejprve popsat úvahy orgánů vztahující se k otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření mohl prodávat na trhu EU za dumpingové ceny.27.  Běžná hodnota28.  Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej obdobného výrobku společností na domácím trhu je reprezentativní.29.  U každého typu výrobku prodávaného společností na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na domácím trhu je uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu v období přezkumného šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.30.  Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto zkoumání proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během každého z období.31.  V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.32.  Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného v každém z těchto období.33.  Pokud u některého typu výrobku prodávaného touto společností nebylo možno pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.34.  Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.35.  Vývozní cena36.  Vývoz do EU společnost uskutečňuje prostřednictvím švýcarské pobočky společnosti RFAI, která je s ní ve spojení a jež v období přezkumného šetření plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícímu do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.37.  Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel se vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.38.  Žadatel tvrdil, že k RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti jednoho hospodářského subjektu, a že tudíž při stanovení vývozních cen by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk RFAI.39.  Toto tvrzení nelze přijmout, a to z následujících důvodů:40.  oba vyvážející výrobci mají své vlastní vývozní oddělení,41.  společnost RFAI je silně zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (např. asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.),42.  švýcarská pobočka společnosti RFAI plní veškeré funkce, které běžně plní dovozce ve spojení v EU,43.  společnost RFAI prodává ferosilicium vlastním jménem a na vlastní účet odběratelům, kteří s ní nejsou ve spojení, v EU i jinde,44.  společnost RFAI má vztahy nákupu a prodeje s oběma ruskými výrobci ve spojení, společnostmi KF a CHEMK,45.  každá ze společností sestavuje vlastní finanční zprávu a neexistuje konsolidovaná finanční zpráva, a46.  každá ze společností podává vlastní daňové přiznání u příslušných orgánů.47.  Tvrzení, že při zjišťování vývozní ceny by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady a zisk, je proto nutno odmítnout. Připomínky žadatele k této otázce obsažené v odpovědi na konečné informace budou posouzeny dále (bod 2.3).48.  Žadatel dále uvedl, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii. V souvislosti s tímto tvrzením šetření stanovilo, že vážený průměr cen dalšího prodeje ferosilicia v Evropě se oproti cenám při původním šetření zvýšil a že současné vývozní ceny jsou oproti cenám při původním šetření mnohem vyšší než o 22,7 %. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo je řádně zohledněno v žadatelových cenách dalšího prodeje. V důsledku toho by toto tvrzení žadatele mohlo být přijato a při výpočtu zjištěných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebyl odpočet antidumpingových cel proveden.49.  Srovnání50.  Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy o přepravní náklady, náklady na pojištění, náklady na terminály, manipulační náklady, náklady na úvěr a poplatky.51.  Dumpingové rozpětí52.  V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Výsledek ukázal existenci dumpingu.53.  Za účelem výpočtu dumpingového rozpětí orgány stejně jako v původním šetření konstatovaly, že společnosti CHEMK a KF jsou v úzkém spojení. Stejně jako v původním šetření a v souladu s běžnými postupy orgánů bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Pro takový výpočet byla v konečném zjištění použita metoda, kde před určením vážené průměrné míry dumpingu pro celou skupinu byla stanovena výše dumpingu pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce. Je třeba poznamenat, že tato metoda byla odlišná od metody použité v původním šetření, kde byl výpočet výše dumpingu proveden redukcí všech příslušných údajů týkajících se domácího prodeje, nákladů výroby, ziskovosti a prodejů v EU u výrobních subjektů. Žadatel tvrdil, že použití této metody by odporovalo čl. 11 odst. 9 základního nařízení. I tato otázka bude ještě dále rozvedena (bod 2.3).54.  Analýza reakcí na konečné zjištění týkající se dumpingového rozpětí v období přezkumného šetření55.  Žadatel podal několik připomínek k určitým aspektům výpočtů, jako jsou náklady výroby, prodejní, režijní a správní náklady, ziskové rozpětí, běžná hodnota a poplatky. Všechny tyto připomínky byly zváženy a případné administrativní chyby byly opraveny. Odpovídajícím způsobem byla upravena i konečná zjištění.56.  Žadatel dále požádal, aby Komise vyjádřila výši dumpingu na základě hodnoty CIF, kterou za účelem tohoto šetření určil sám žadatel, přičemž odkazoval na čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tento požadavek byl zdůvodněn tím, že cena, která se oznamuje celním orgánům, je vnitropodniková cena, která by možná byla správnou cenou pro celní účely, avšak tato cena by se neměla používat při výpočtu dumpingu v antidumpingových řízeních. Toto tvrzení je nutno odmítnout, protože rozdíl mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou, tj. výše dumpingu, by měl být vyjádřen na stejném základě, jako je základ, který následně používají celní orgány pro vyměření cla, jež má být vybíráno. A tímto základem je ve skutečnosti hodnota CIF oznámená žadatelem celním orgánům. Tato posledně zmíněná hodnota byla pak použita ve výpočtech.57.  Pokud jde o výpočet nákladů výroby, žadatel vyjádřil námitku vůči přístupu Komise, aby při výpočtu běžné hodnoty byla použita průměrná nákupní cena hlavní nákladové položky od dodavatele, který není ve spojení, místo skutečné ceny zaplacené dodavateli ve spojení. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, protože cena účtovaná dodavatelem ve spojení byla výrazně nižší než cena zaplacená za stejnou surovinu nezávislému dodavateli. Tuto cenu proto nelze považovat za běžnou cenu. Následně tento prvek nákladů musel být upraven.58.  Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že při porovnávání vývozních cen s běžnými hodnotami nebylo stejným způsobem zohledněno balné. Tato otázka byla prošetřena a případné administrativní chyby byly opraveny.59.  Žadatel též vznesl připomínku k vyloučení vývozních transakcí týkajících se určitého typu výrobku. Prodej tohoto typu výrobku v období přezkumného šetření představoval méně než 5 % prodejů dotčeného výrobku v EU. Tato námitka musela být zamítnuta vzhledem k tomu, že na domácím trhu se tento typ výrobku neprodával a nebyla ani poskytnuta konkrétní výše nákladů na jeho výrobu. Jelikož byl tento typ výrobku v období přezkumného šetření vyvážen do EU v malém množství, bylo tudíž zváženo, že není vhodné vypočítávat běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů jiných typů výrobků, a tedy provádět úpravy o rozdíly ve výrobcích.60.  Kromě toho, jak bylo již vysvětleno dříve, žadatel ve své reakci na konečné zjištění podal podrobné připomínky zejména ke dvěma důležitým aspektům výpočtu dumpingového rozpětí, a sice i) k otázce, zda společnosti CHEMK, KF a RFAI tvoří jeden hospodářský subjekt[6], a ii) výpočtu individuální výše dumpingu společnosti CHEMK na jedné straně, a společnosti KF na straně druhé[7].61.  Pokud jde o první tvrzení, zejména k bodům předloženým žadatelem v reakci na zveřejnění konečných zjištění, konstatuje se následující.62.  Žadatel zopakoval svůj postoj, že oba vyvážející výrobci a obchodní společnost RFAI, která je s nimi ve spojení, jsou v konečném důsledku vlastněny a ovládány stejnými příjemci, a že by tudíž nemohly samostatně rozhodovat, nýbrž se musely řídit pokyny vlastníků žadatele. Uznal všechny prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění, avšak vyslovil nesouhlas s hodnocením orgánů, neboť tyto prvky by neměly mít žádný vliv na to, zda všechny společnosti, CHEM, KF a RFAI, jsou součástí jednoho hospodářského subjektu.63.  Orgány tyto připomínky žadatele zamítly. Kritéria, která již byla uvedena výše, tvoří zejména ve svém souhrnu spolehlivý základ ospravedlňující zamítnutí tvrzení žadatele. Všechny tyto prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění nasvědčují takové struktuře skupiny, kde všechny společnosti jsou samostatnými právními subjekty a ve které společnosti KF a CHEM plní v plném rozsahu funkci vyvážejících výrobců (funkce výroby a vývozu) a společnost RFAI působí hlavně jako obchodník/vývozce ve spojení do EU.64.  Pokud jde o druhé tvrzení, není nutno v souvislosti s tímto přezkumným šetřením zaujímat k této záležitosti konečný postoj. Vyplývá to z kombinace dvou důvodů. Za prvé, i kdyby toto tvrzení bylo přijato (případně spolu s přijetím tvrzení uvedených ve 29. bodě odůvodnění), závěr by byl přesto takový, že žadatel v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím přibližně ve výši 13 %. Za druhé, jak je vysvětleno dále, v současné době v každém případě neexistuje dostatek důkazů, jež by umožnily považovat toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření za trvalé.65.  Výrobní odvětví Unie v reakci na konečné zjištění argumentovalo tím, že v důsledku přezkumného šetření by mělo být clo na výrobky žadatele zvýšeno, protože pokud všechna tvrzení žadatele budou odmítnuta, dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření je vyšší než platné clo. Protože však, jak je vysvětleno dále, neexistuje dostatek důkazů pro to, že došlo k trvalé změně okolností, neexistuje žádné odůvodnění pro změnu cla, a to ani směrem nahoru, ani směrem dolů.66.  Analýza otázky, zda došlo k trvalé změně okolností, jež by odůvodňovala snížení nebo zrušení cla67.  I přes přijetí určitých tvrzení žadatele, jak uvedeno výše, je nicméně zjištěno, že v období přezkumného šetření stále prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím nejméně ve výši 13 %. Navíc, jak bude dále vysvětleno, v každém případě není dostatek důkazů pro to, aby toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření bylo možno považovat za trvalé.68.  Žadatel odůvodnil svou argumentaci, proč došlo k trvalé změně okolností, takto:69.  i) Za prvé, žadatel poukázal na změny ve struktuře vývozu skupiny, což by spolu s průzkumem nových rostoucích trhů přispělo k vyšším vývozním cenám ferosilicia na všech vývozních trzích včetně trhu EU oproti cenám používaným během původního šetření. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy, aby ukázal souvislost mezi novou firemní strukturou, zkoumáním nových rostoucích trhů a vyššími cenami na trhu EU. Existenci takové souvislosti nenaznačily ani výsledky šetření. Naopak, vývozní ceny v období přezkumného šetření byly sice zjevně vyšší oproti cenám zjištěným v období původního šetření, avšak byly mimořádně kolísavé. Například rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší transakční cenou za tunu nejprodávanějšího typu na trhu EU v období přezkumného šetření činil více než 100 %. Podobnou kolísavost bylo možné zaznamenat na domácím trhu, avšak cenový trend na trhu EU byl nesrovnatelný s cenovým trendem na domácím trhu. To platí i pro období 12 měsíců, které předcházelo období přezkumného šetření a které bylo pozorně sledováno v rámci souběžně vedeného řízení o vrácení zaplaceného antidumpingového cla. Ceny vývozu ovšem zjevně pouze následovaly vývoj cen na světových trzích.70.  Po zveřejnění konečných zjištění žadatel použil obdobné argumenty. Znovu však nebyly poskytnuty dostatečné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že v tuto chvíli neexistují dostatečné důkazy pro to, že tyto vyšší vývozní ceny žadatele v období přezkumného šetření jsou něčím jiným než důsledkem převažujících tržních cen (zejména cen na trhu EU). Jinými slovy, neexistují dostatečné důkazy pro to, že příčinou těchto vyšších cen byly změny, které provedl žadatel ve své exportní firemní struktuře, a že tudíž lze očekávat, že tyto ceny zůstanou v budoucnu na podobné (nebo vyšší) úrovni. Zejména pokud by se v rozporu s vývody žadatele připustilo, že tato nová struktura zvýší efektivitu celé skupiny, neznamená to, že jeho exportní ceny pro EU budou vysoké a nepovedou k dumpingu.71.  ii) Za druhé, žadatel prohlásil, že jeho vývozní ceny na jiných trzích odpovídaly cenám, za které prodával do EU, nebo byly ještě vyšší. Do zlepšení dodávek na jiné trhy byly vloženy značné investice. Snížení nebo zrušení antidumpingových opatření vůči žadateli by tak nevytvořilo pobídku ke zvýšení vývozu do EU a/nebo ke snížení jeho cen.72.  Toto tvrzení však nemůže vést ke zrušení nebo zmírnění platných opatření. Podotýká se, že i podle svého vlastního tvrzení žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával za dumpingové ceny. Navíc sám žadatel zdůraznil, že EU zůstává jedním z jeho tradičních trhů. To potvrzuje i skutečnost, že výše prodeje žadatele do EU je stále značná; porovná-li se objem prodeje se spotřebou EU v období původního šetření[8] představoval by významný podíl na trhu (mezi 5 a 20 %, přesné údaje nelze uvést z důvodu jejich důvěrnosti).73.  Po zveřejnění konečných zjištění žadatel zopakoval svůj postoj, že nové tržní příležitosti budou spíše na jiných trzích (Indie, Asie a Spojené státy) než v EU. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy na podporu svých tržních strategií. Existence dumpingového rozpětí ještě v období přezkumného šetření, nedostatek údajů o jiných trzích a kolísavost vývozních cen prodeje na mezinárodním trhu – všechny tyto prvky nepodporují toto tvrzení, které je tudíž nutno odmítnout.74.  iii) Za třetí, jedním z nejdůležitějších trhů žadatele je podle jeho názoru ruský domácí trh se svou významnou výrobou oceli a očekává se, že poptávka po podobných výrobcích v Rusku poroste. Domácí a vývozní ceny ferosilicia také porostou mnohem rychleji než cena výroby. Je tedy pravděpodobné, že žadatel dále zvýší svůj prodej na domácím trhu, a to i proto, že podle žadatele jediný další ruský výrobce ferosilicia bude po nedávné změně vlastníka vyrábět převážně pro vlastní spotřebu.75.  I za předpokladu, že všechna tato tvrzení jsou pravdivá, zůstává nicméně faktem, že v období přezkumného šetření žadatel prodával za dumpingové ceny se značnou marží a za kolísání cen. Navíc, jak je vysvětleno výše, množství zboží prodaného žadatelem do EU v období přezkumného šetření nenaznačuje, že se z tohoto trhu stahuje nebo že tak v brzké budoucnosti hodlá učinit.76.  Ve svých připomínkách ke konečným zjištěním žadatel tvrdil, že jediným argumentem, který Komise v konečných zjištěních uvedla proti závažnosti rostoucí poptávky na domácím trhu, je význam zjištěného dumpingového rozpětí. Žadatel dále trval na tom, že Komise sice uznala mnohé zásadní aspekty týkající se ruského trhu, avšak nevyvozuje z těchto argumentů odpovídající závěr.77.  Tato tvrzení je nutné odmítnout. Za prvé, proti tomuto argumentu nehovoří jen zjištění o dumpingu, ale též zjištění o množství. Za druhé orgány konstatují, že Komise nic neuznala a že nebyly poskytnuty žádné průkazné nezávislé údaje na podporu tvrzení, že se očekává růst poptávky po dotčeném výrobku v Rusku a že vývozní ceny této skupiny porostou mnohem rychleji než náklady výroby.78.  iv) Za čtvrté, žadatel poukázal na to, že jeho ruské závody na výrobu ferosilicia pracují již po léta na plnou kapacitu, že nemá v plánu svou celkovou kapacitu výroby ferosilicia v dohledné budoucnosti zvýšit a že neexistují žádné známky o opaku.79.  Po finanční krizi roku 2009 však byla zaznamenána významná obnova kapacit a žadatel oznámil rozšíření kapacit o 10 – 20 % (rozpětí se uvádí z důvodu důvěrnosti) ve srovnání s obdobím před finanční krizí.80.  Po zveřejnění konečných zjištění žadatel sdělil, že srovnávání výrobní kapacity v období následujícím po období přezkumného šetření s kapacitou během referenčního období není vhodné, neboť žadatel předpokládal finanční krizi v roce 2009, a proto svou výrobní kapacitu již snížil. Tento argument nelze přijmout; oznámené rozšíření kapacit o 10 –20 % lze zaznamenat ve srovnání s rokem 2007 – a nikoli s rokem 2009, kdy kapacity byly na nejnižší úrovni. Navíc finanční krize v roce 2009 nemohla ovlivnit výrobní kapacitu žadatele v roce 2007.81.  Závěr: nedostatečné důkazy o trvalé povaze změněných okolností82.  Analýza tvrzení žadatele vztahujících se k trvalé povaze změněných okolností, jak bylo shrnuto výše, vedla k závěru, že v současné době neexistují dostatečné důkazy pro to, že nějaké změněné okolnosti jsou trvalé povahy. Zdá se, že vývozní ceny žadatele, a tedy i jeho dumpingové rozpětí, budou pravděpodobně kolísat a budou především následovat vývoj cen na světových trzích. Ačkoli žadatel poukázal na určité změněné okolnosti, nelze z nich usoudit, že chování žadatele v oblasti tvorby cen v období přezkumného šetření je trvalé povahy. Proto byl učiněn závěr, že snížit clo by v tuto chvíli bylo předčasné, a tudíž neopodstatněné.83.  Závazky84.  Žadatel spolu se svým dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.85.  Šetření ukázalo, že cena výrobku velmi kolísá. Jak již bylo uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že prodejní ceny žadatele v EU byly během období přezkumného šetření velmi rozdílné. Tento výrobek proto není vhodný pro závazek o pevné ceně. Přestože vývozce navrhl mechanismus indexace, nebylo možné určit srovnání mezi kolísavostí cen konečného výrobku a navrženým zdrojem pro indexaci, zejména proto, že se rovněž týká konečného výrobku a cen, které byly ovlivněny dumpingovým dovozem. Proto se dospělo k závěru, že navrhovaná indexace není vhodná.86.  Pokud jde o specifická rizika týkající se společnosti, bylo zjištěno, že riziko křížové kompenzace je z důvodu složité struktury společnosti velmi vysoké: jiné výrobky než dotčený výrobek by mohly být prodávány prostřednictvím obchodníka mimo Unii jiné pobočce ve spojení ve třetí zemi a poté znovu prodávány do Unie.87.  Kromě toho, jelikož samotný výrobek existuje v různých kvalitách a dováží se hlavně ve volně ložené formě, pro celní orgány by nebylo možné rozlišit chemickou specifikaci (na kterou se potenciálně vztahují různé minimální dovozní ceny) bez individuální analýzy každé transakce, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná.88.  Nabídka podniku byla proto odmítnuta.89.  Ukončení přezkumu90.  Vzhledem ke zjištěním o dumpingu, jakož i vzhledem k tomu, že nebyla prokázána trvalá povaha změněných okolností, se dochází k závěru, že na společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a.s. a společnost Kuzneckije ferrosplavi, a.s., která je s ní ve spojení, by se i nadále mělo vztahovat clo ve výši stanovené v základním nařízení, tj. ve výši 22,7 %,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se k dovozu ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska, zahájený podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukončuje beze změny úrovně platných antidumpingových opatření.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 343, 21.12.2009, s. 51[2] Úř. věst. L 55, 28.2.2008, s. 6.[3] Úř. věst. C 290, 27.10.2010, s. 15.[4] Viz zejména rozsudek ze dne 17. listopadu 2009, MTZ Polyfilms Ltd v. Rada Evropské unie (věc T-143/06), Sb. rozh. II - s. 4133.[5] Jak bude dále vysvětleno, běžná cena a vývozní cena byla vypočtena a její srovnání provedeno nejprve odděleně na CHEMK a KF. Za účelem vyjasnění této otázky se někdy v této části používá spíše výraz „společnost“ než „žadatel“, neboť pojem „žadatel“, jak uvedeno výše, se vztahuje na CHEMK a KF společně.[6] Viz 23. bod odůvodnění.[7] Viz 27. bod odůvodnění.[8] Orgány používají spíše údaje o spotřebě EU během období původního šetření než během období přezkumného šetření. Je tomu tak proto, že tento přezkum je omezen na zkoumání dumpingu a nezahrnuje otázky související s újmou – orgány nemají ověřené údaje týkající se spotřeby EU v období přezkumného šetření.


				|

		52013PC0578

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 638/2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy, pokud jde o svěření přenesených a prováděcích pravomocí Komisi pro účely přijímání některých opatření, předávání informací celními správami, výměnu důvěrných informací mezi členskými státy a definici statistické hodnoty /* COM/2013/0578 final - 2013/0278 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI
NÁVRHU
Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU)
rozlišuje mezi pravomocemi, které mohou být na Komisi přeneseny za
účelem přijímání nelegislativních aktů s obecnou
působností, kterými se doplňují nebo mění některé prvky určitého
legislativního aktu, které nejsou podstatné, jak je stanoveno v
čl. 290 odst. 1 SFEU (akty v přenesené pravomoci), a
prováděcími pravomocemi svěřenými Komisi, je-li třeba
zajistit jednotné podmínky pro provádění právně závazných aktů
Unie, jak je stanoveno v čl. 291 odst. 2 SFEU (prováděcí
akty).
S ohledem na přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné
zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí[1],
se Komise zavázala[2]
přezkoumat legislativní akty, které v současnosti obsahují
odkazy na regulativní postup s kontrolou, s ohledem na kritéria
stanovená ve Smlouvě.
Obecným cílem je odstranit do konce sedmého
funkčního období Parlamentu (červen 2014) ze všech legislativních
nástrojů všechna ustanovení odkazující na regulativní postup
s kontrolou.
V souvislosti s uvedením nařízení
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 638/2004 ze dne 31. března 2004
o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy a o
zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3330/91[3]
do souladu s novými pravidly stanovenými v SFEU by prováděcí pravomoci v
současnosti svěřené Komisi uvedeným nařízením měly být
stanoveny svěřením pravomocí Komisi přijímat akty v
přenesené pravomoci a/nebo prováděcí akty.
Dále jsou navrhovány některé další
změny, které mají přispět ke zlepšení tvorby statistiky obchodu
uvnitř Evropské unie.
2.           VÝSLEDKY
KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Byl konzultován Výbor pro statistiku obchodu se zbožím mezi
členskými státy a Výbor pro Evropský statistický systém.
Nebylo třeba provést posouzení
dopadů.
3.           PRÁVNÍ
STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
·      i) Uvedení do souladu
Hlavním cílem tohoto návrhu je změnit
nařízení (ES) č. 638/2004 za účelem jeho uvedení do souladu
s novým institucionálním kontextem.
Konkrétně je cílem určit pravomoci
svěřené Komisi a zavést vhodný postup pro přijímání
opatření na základě těchto pravomocí.
Pokud se jedná o nařízení (ES)
č. 638/2004, navrhuje se svěřit Komisi pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o přijímání
jiných nebo zvláštních pravidel pro zvláštní zboží nebo pohyby zboží, úpravy
referenčního období, úpravy míry pokrytí v rámci Intrastatu, specifikace
podmínek pro stanovení prahů podle čl. 10 odst. 4, stanovení podmínek
pro zjednodušení informací, které mají být poskytovány o jednotlivých drobných
transakcích, stanovení agregovaných údajů a stanovení kritérií, se kterými
by měly být v souladu výsledky odhadů.
Dále se navrhuje svěřit Komisi
prováděcí pravomoci, aby mohla přijímat, v souladu
s přezkumným postupem podle článku 5 nařízení (EU)
č. 182/2011, opatření v souvislosti se shromažďováním
informací pro Intrastat, zejména pokud jde o kódy, jež mají být použity,
technická ustanovení pro sestavování ročních statistik obchodu podle
podnikových ukazatelů a opatření nezbytná k zajištění kvality
předávaných statistik v souladu s kritérii kvality.
·      ii) Další změny
Zjednodušení systému celního odbavení
mělo na celní úrovni za následek ztrátu statistických informací o zboží v
procesu celních postupů. Aby byla zajištěna kvalita a úplnost
statistiky obchodu uvnitř EU, navrhuje se shromažďovat informace o
pohybu takového zboží v systému Intrastat.
Dále by se statistika obchodu uvnitř EU
mohla zlepšit z hlediska kvality statistiky a efektivity systému, pokud by se
zvýšila výměna důvěrných údajů mezi odpovědnými
vnitrostátními orgány členských států. Tato výměna výhradně
pro statistické účely by proto měla být výslovně povolena.
Je nezbytné jednotně definovat údaj
„statistická hodnota“ pro všechny statistiky obchodu se zbožím na úrovni Unie.
Navrhuje se proto uvést stávající definici tohoto údaje ve statistikách obchodu
uvnitř EU do souladu s definicí téhož údaje ve statistikách obchodu mimo
EU.
·      iii) Zjednodušení Evropského statistického systému
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské
statistice[4]
definuje Evropský statistický systém (ESS) jako partnerství tvořené
evropským statistickým úřadem, kterým je Komise (Eurostat), a národními
statistickými úřady (NSÚ) a jinými vnitrostátními orgány, jež v
jednotlivých členských státech odpovídají za vývoj, vypracovávání a
šíření evropské statistiky.
Výbor pro Evropský statistický systém (dále jen „Výbor pro ESS“)
zřízený článkem 7 nařízení (ES) č. 223/2009 se považuje za
zastřešující výbor v rámci ESS. Výbor je Komisi nápomocen při
vykonávání jejích prováděcích pravomocí v některých
statistických oblastech. Mezi ně nepatří statistiky mezinárodního obchodu se
zbožím.
V této oblasti je Komisi v
souladu s čl. 14 nařízení (ES) č. 638/2004 nápomocen Výbor pro
statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy (dále jen „Výbor pro
Intrastat“).
Komise navrhuje novou strukturu ESS za účelem lepší koordinace a
partnerství v jasném pyramidovém uspořádání v rámci ESS,
s Výborem pro ESS jakožto nejvyšším strategickým subjektem. Jedním
aspektem tohoto zjednodušení je soustředit pravomoci projednávání ve
výborech do rukou Výboru pro ESS. V únoru 2012[5] Výbor pro ESS tento nový
přístup podpořil.
Proto se rovněž navrhuje nahradit v
nařízení (ES) č. 638/2004 odkaz na Výbor pro Intrastat
odkazem na Výbor pro ESS.
·      Právní základ
Ustanovení čl. 338 odst. 1 Smlouvy o
fungování Evropské unie.
·      Volba nástroje
Nařízení Evropského parlamentu a Rady.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet EU.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Žádné.
·      Evropský hospodářský prostor
NEPOUŽIJE SE
2013/0278 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY,
kterým se mění nařízení (ES)
č. 638/2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi
členskými státy, pokud jde o svěření přenesených a
prováděcích pravomocí Komisi pro účely přijímání některých
opatření, předávání informací celními správami, výměnu
důvěrných informací mezi členskými státy a definici statistické
hodnoty
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       V důsledku vstupu v
platnost Smlouvy o fungování Evropské unie (dále též „Smlouva“) je třeba
uvést pravomoci svěřené Komisi do souladu s články 290 a 291
Smlouvy.
(2)       S ohledem na
přijetí nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se
stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[6], se Komise zavázala[7] přezkoumat legislativní
akty, které v současnosti obsahují odkazy na regulativní postup
s kontrolou, s ohledem na kritéria stanovená ve Smlouvě.
(3)       Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 638/2004 ze dne
31. března 2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím
mezi členskými státy a o zrušení nařízení Rady (EHS)
č. 3330/91[8]
svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých ustanovení
uvedeného nařízení.
(4)       V souvislosti s uvedením
nařízení (ES) č. 638/2004 do souladu s novými pravidly Smlouvy by
prováděcí pravomoci v současnosti svěřené Komisi uvedeným
nařízením měly být stanoveny svěřením pravomocí Komisi
přijímat akty v přenesené pravomoci a/nebo prováděcí akty.
(5)       Aby bylo možné uspokojit
potřeby uživatelů spojené se statistickými informacemi, aniž by se zvyšovalo
zatížení hospodářských subjektů, a aby bylo možné zohlednit
změny nezbytné z metodických důvodů a potřebu ustanovit
efektivní systém sběru údajů a sestavování statistik, měla by
být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu
s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o přijímání jiných nebo
zvláštních pravidel pro zvláštní zboží nebo pohyby zboží, úpravy
referenčního období, úpravy míry pokrytí v rámci Intrastatu, specifikace
podmínek pro stanovení prahů podle čl. 10 odst. 4, stanovení podmínek
pro zjednodušení informací, které mají být poskytovány o jednotlivých drobných
transakcích, stanovení agregovaných údajů a stanovení kritérií, se kterými
by měly být v souladu výsledky odhadů.
(6)       Je obzvlášť
důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla
odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě
a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla
zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně,
včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(7)       Komise by měla zajistit,
aby tyto akty v přenesené pravomoci nepředstavovaly významnou
dodatečnou administrativní zátěž pro členské státy a
respondenty.
(8)       Aby byly zajištěny
jednotné podmínky pro provádění nařízení (ES) č. 638/2004,
měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, aby mohla
přijímat opatření v souvislosti se shromažďováním informací,
zejména pokud jde o kódy, jež mají být použity, technická ustanovení v
souvislosti se sestavováním ročních statistik obchodu podle podnikových
ukazatelů a opatření nezbytná k zajištění kvality
předávaných statistik v souladu s kritérii kvality. Tyto pravomoci by
měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č.
182/2011.
(9)       Výbor pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy (Výbor
pro Intrastat) uvedený v článku 14 nařízení (ES)
č. 638/2004 poskytuje Komisi poradenství a pomoc při výkonu
jejích prováděcích pravomocí.
(10)     V rámci strategie pro
novou strukturu Evropského statistického systému (dále jen „ESS“) za
účelem lepší koordinace a partnerství v jasném pyramidovém
uspořádání v rámci ESS by měl mít poradní úlohu a pomáhat Komisi
při výkonu jejích prováděcích pravomocí Výbor pro Evropský
statistický systém (dále jen „Výbor pro ESS“) zřízený nařízením
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne
11. března 2009 o evropské statistice[9].
(11)     Nařízení (ES)
č. 638/2004 by mělo být změněno tak, že se odkaz
na Výbor pro Intrastat nahradí odkazem na Výbor pro ESS.
(12)     Zjednodušení systému celního
odbavení mělo na celní úrovni za následek ztrátu statistických informací o
zboží v procesu celních postupů. Aby byla zajištěna úplnost
údajů, informace o pohybu takového zboží by měly být zahrnuty v
systému Intrastat.
(13)     Mezi členskými státy by
měla být povolena výměna důvěrných údajů týkajících se
statistiky obchodu uvnitř EU s cílem zvýšit efektivitu vývoje, tvorby a
šíření těchto statistik nebo jejich kvalitu.
(14)     Definice statistické hodnoty
by měla být ujasněna a uvedena do souladu s definicí téhož údaje ve
statistikách obchodu mimo EU.
(15)     V souladu se zásadou
proporcionality je nutné a vhodné stanovit pravidla pro předávání
informací celními správami, pravidla pro výměnu důvěrných
informací mezi členskými státy a definici statistické hodnoty v oblasti
statistiky obchodu uvnitř EU. Toto nařízení nepřekračuje
rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle, v souladu s čl. 5
odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
(16)     V zájmu zajištění
právní jistoty by neměly být tímto nařízením dotčeny postupy pro
přijímání opatření, které byly započaty, avšak nikoli
dokončeny, před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(17)     Nařízení (ES) č.
638/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 638/2004 se mění takto:
1) V článku 3 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13a,
pokud jde o přijímání jiných nebo zvláštních pravidel pro zvláštní zboží
nebo pohyby zboží.“
2)
Článek 5 se mění takto:
a)         V odstavci 1
se se zrušuje slovo „Společenství“.
b)         Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Statistické informace o odesílání a
přijímání zboží, které je pro celní nebo daňové účely
předmětem jednotného správního dokladu, jsou vnitrostátním
orgánům poskytovány nejméně jednou měsíčně přímo
celními orgány.“
c)         Vkládá se nový odstavec 2a,
který zní:
„2a. Odpovědné celní správy každého
členského státu poskytují vnitrostátnímu orgánu, z vlastní iniciativy nebo
na jeho žádost, jakékoli dostupné informace, které mohou zlepšit kvalitu
statistik.“
3)         V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 13a, pokud jde o úpravy
referenčního období, aby bylo zohledněno propojení s povinnostmi
souvisejícími s daní z přidané hodnoty a se clem.“
4)         V čl. 9
odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Definice statistických údajů zmíněných v písmenech e) až h)
jsou uvedeny v příloze. Komise přijme prostřednictvím
prováděcích aktů postupy využívané při sběru těchto
informací, zejména kódy, jež mají být použity.
Tyto
prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle
čl. 14 odst. 2.
5)         Vkládá
se nový článek 9a, který zní:
„Článek
9a
Výměna
důvěrných údajů
Výměna důvěrných údajů podle
čl. 3 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské
statistice *) je výhradně pro statistické účely povolena mezi
odpovědnými orgány členských států v případech, kdy tato
výměna přispívá ke zvýšení efektivity vývoje, tvorby a šíření
evropských statistik souvisejících s obchodem mezi členskými státy nebo ke
zvýšení jejich kvality.
Vnitrostátní orgány,
které obdrží důvěrné údaje, nakládají s těmito informacemi jako
s důvěrnými a používají je výhradně pro statistické účely.
*) Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 164.“
6)         Článek 10 se
mění takto:
a)         V odstavci 3 se
druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci v souladu s článkem 13a, aby přizpůsobila tyto míry
pokrytí Intrastatu technickému a hospodářskému vývoji, kdykoliv je možné
tyto míry snížit a přitom zachovat statistiky splňující platná
kritéria kvality a standardy.“
b)         V odstavci 4 se
druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 13a, pokud jde o specifikace
podmínek pro stanovení těchto prahů.“
c)         Odstavec 5
se nahrazuje tímto:
„5. Členské státy mohou za určitých podmínek, které
splňují požadavky na kvalitu, zjednodušit informace, které mají být
poskytovány o jednotlivých drobných transakcích. Komisi je svěřena
pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem
13a, pokud jde o definice těchto podmínek.“
7)         Článek 12 se
mění takto:
a)         V odstavci 1
se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a) 40. kalendářního dne po skončení referenčního
měsíce pro souhrnné údaje, které budou stanoveny Komisí. Komisi je
svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 13a, pokud jde o stanovení těchto agregovaných údajů.“
b)         Odstavec 2
se nahrazuje tímto:
„2. Členské státy poskytují Komisi (Eurostatu) měsíční
výsledky, které pokrývají jejich celkový obchod se zbožím, vypracované
případně pomocí odhadů. Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13a,
pokud jde o stanovení kritérií, se kterými by měly být v souladu výsledky
odhadů.“
c)         V odstavci 4 se
třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů
technická ustanovení pro sestavování těchto statistik.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným
postupem podle čl. 14 odst. 2.
8)         V článku 13 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. „Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů
opatření nezbytná pro zajištění kvality předávaných statistik
podle kritérií kvality.
Tyto
prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle
čl. 14 odst. 2.
9)         Vkládá se nový článek 13a,
který zní:
„Článek
13a
Výkon přenesené pravomoci
1.         Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto
článku.
2.         Při výkonu přenesené
pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 4, čl. 6 odst. 2, čl. 10 odst.
3, 4 a 5 a čl. 12 odst. 1 písm. a) a odst. 2 Komise zajistí, aby tyto akty
v přenesené pravomoci nepředstavovaly významnou dodatečnou
administrativní zátěž pro členské státy a respondenty.
3.         Pravomoc přijímat akty
v přenesené pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 4, čl. 6 odst.
2, čl. 10 odst. 3, 4 a 5 a čl. 12 odst. 1 písm. a) a odst. 2 je
svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje dnem
[(Publication office: please insert the exact date of the entry into force of
the amending Regulation)].
4.         Evropský parlament nebo Rada mohou
přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 4, čl. 6 odst. 2,
čl. 10 odst. 3, 4 a 5 a čl. 12 odst. 1 písm. a) a odst. 2 kdykoliv
zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci
v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po
zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k
pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se
platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
5.         Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému
parlamentu a Radě.
6.         Akt v přenesené pravomoci
přijatý podle  čl. 3 odst. 4, čl. 6 odst. 2, čl. 10 odst.
3, 4 a 5 a čl. 12 odst. 1 písm. a) a odst. 2 vstoupí v platnost, pouze
pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve
lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen,
nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty
informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského
parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
Článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
Výbor
1.         Komisi je nápomocen Výbor pro
Evropský statistický systém zřízený nařízením (ES) č. 223/2009.
Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu
a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým
se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí *).
2.         Odkazuje-li se na tento odstavec,
použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
_________________________
*) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s.
13.“
11) V příloze se odst. 3 písm. b)
nahrazuje tímto:
„b) statistickou hodnotou, kterou se rozumí
hodnota vypočítaná na státní hranici členských států. Je
založena na základu daně, nebo případně na hodnotě, která
jej nahrazuje. Tato hodnota zahrnuje pouze vzniklé vedlejší náklady (dopravné,
pojištění) v případě odeslání na přepravním úseku
nacházejícím se na území členského státu odeslání a v případě
přijetí na přepravním úseku nacházejícím se mimo území členského
státu přijetí. V případech odeslání se jedná o hodnotu FOB (free
on board), v případech přijetí o hodnotu CIF (cost, insurance,
freight).“
Článek 2
Tímto nařízením nejsou dotčeny
postupy pro přijímání opatření podle nařízení (ES) č.
638/2004, které byly započaty, avšak nikoli dokončeny, před
vstupem tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               Úř. věst.
L 55, 28.2.2011, s. 13.
[2]               Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 19.
[3]               Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 164.
[5]               Na 12. zasedání Výboru pro ESS dne 12. února 2012.
[6]               Úř. věst.
L 55, 28.2.2011, s. 13.
[7]               Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 19.
[8]               Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 1.
[9]               Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 164.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.5.2016
            COM(2016) 241 final
            2016/0128(NLE)
            Návrh
            NAŘÍZENÍ RADY,
            kterým se mění nařízení (EU) 2016/72, pokud jde o rybolovná práva pro smačky rodu Ammodytes v některých vodách Unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Důvody a cíle návrhu

               Nařízení Rady (EU) 2016/72 stanoví pro rok 2016 rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací. Uvedená rybolovná práva jsou během doby své účinnosti zpravidla několikrát pozměněna.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Opatření jsou navrhována v souladu s cíli a pravidly společné rybářské politiky a jsou v souladu s politikou Unie v oblasti udržitelného rozvoje.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Navrhovaná opatření jsou v souladu s ostatními politikami Unie, zejména s politikami v oblasti životního prostředí.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem návrhu je čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Závazky Unie k udržitelnému využívání živých vodních zdrojů vyplývají ze závazků stanovených článkem 2 nového základního nařízení SRP.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. d) Smlouvy. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               •Proporcionalita

                  Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu: SRP je společnou politikou. Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy je povinností Rady přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv.

               •Volba nástroje

               Navrhovaný nástroj: nařízení.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Návrh zohledňuje zpětnou vazbu od zúčastněných stran a vnitrostátních orgánů.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Návrh vychází z vědeckých doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES).

               •Posouzení dopadů

               Oblast působnosti nařízení o rybolovných právech je vymezena čl. 43 odst. 3 Smlouvy.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhovaná opatření nebudou mít žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Účelem navrhovaných úprav je změnit nařízení (EU) 2016/72, jak je popsáno níže.

               V nařízení (EU) 2016/72 ve znění nařízení Rady (EU) 2016/458 byl celkový přípustný odlov (TAC) smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie v divizích ICES IIa, IIa a podoblasti ICES IV stanoven na 79 219 tun, zatímco omezení odlovu smačků rodu Ammodytes v oblasti řízení 1 bylo stanoveno na 13 000 tun.  Smačci rodu Ammodytes představují druh s krátkou délkou života a výsledky sledování v reálném čase budou k dispozici až v polovině května. Omezení celkového přípustného odlovu pro tuto oblast musí být nyní změněno podle těchto výsledků a nejnovějšího doporučení ICES.

               2016/0128 (NLE)

               Návrh

               NAŘÍZENÍ RADY,

               kterým se mění nařízení (EU) 2016/72, pokud jde o rybolovná práva pro smačky rodu Ammodytes v některých vodách Unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Rady (EU) 2016/72
                  1
                stanoví pro rok 2016 rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací.

               (2)Pro účely řízení rybolovných práv pro smačky rodu Ammodytes v divizích ICES IIa, IIIa a v podoblasti ICES IV vymezuje příloha IID nařízení (EU) 2016/72 sedm oblastí řízení, v nichž jsou uplatňována specifická omezení odlovu.

               (3)V nařízení (EU) 2016/72 ve znění nařízení Rady (EU) 2016/458
                  2
                byl celkový přípustný odlov (TAC) smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie v divizích ICES IIa, IIIa a podoblasti ICES IV stanoven na 79 219 tun, zatímco omezení odlovu smačků rodu Ammodytes v oblasti řízení 1 bylo stanoveno na 13 000 tun.  Toto omezení odlovu by nyní mělo být na základě výsledků ze sledování v reálném čase a v souladu s nejnovějším vědeckým doporučením ICES změněno, aby byl umožněn optimální výlov této populace.

               (4)Nařízení (EU) 2016/72 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (5)Vzhledem k tomu, že změna omezení odlovu má vliv na hospodářské činnosti a plánování rybářské sezony pro plavidla Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost neprodleně po vyhlášení.

               (6)Omezení odlovu stanovená nařízením (EU) 2016/72 platí od 1. ledna 2016. Ustanovení tohoto nařízení týkající se omezení odlovu by se proto měla rovněž použít od tohoto data. Touto zpětnou působností není dotčena zásada právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, neboť příslušná rybolovná práva nebyla dosud vyčerpána,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

               Článek 1
                  Změny nařízení (EU) 2016/72

               Položka týkající se smačků rodu Ammodytes (Ammodytes spp.) ve vodách Unie oblastí IIa, IIIa a IV v příloze IA nařízení (EU) 2016/72 se nahrazuje tímto:

                        Druh:

                        Smačci rodu Ammodytes

                        Oblast:

                        Vody Unie oblastí IIa, IIIa a IV(1)

                        Ammodytes spp.

                        Dánsko

                        p.m.

                        (2)

                        Analytický TAC

                        Spojené království

                        p.m.

                        (2)

                        Článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužije

                        Německo

                         p.m.

                        (2)

                        Článek 4 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužije

                        Švédsko

                        p.m.

                        (2)

                        Unie

                        p.m.

                        TAC

                        p.m.

                        (1)

                        Kromě vod v pásmu šesti námořních mil od základních linií Spojeného království na Shetlandských ostrovech a na ostrovech Fair a Foula.

                        (2)

                        Aniž je dotčena povinnost vykládky, mohou se úlovky limandy obecné, tresky bezvousé a makrely obecné započítávat až do 2 % kvóty (OT1/*2A3A4) za předpokladu, že tyto úlovky a vedlejší úlovky těchto druhů podle čl. 15 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013 celkem představují nejvýše 9 % této kvóty pro smačky rodu Ammodytes.

                        Zvláštní podmínka: v rámci výše uvedených kvót je odlov v níže uvedených oblastech řízení populací smačků rodu Ammodytes omezen na množství uvedená v příloze IID:

                        Oblast: Vody Unie oblastí řízení populací smačků rodu Ammodytes

                        1

                         2

                        3

                        4

                        5

                        6

                        7

                        (SAN/234_1)

                        (SAN/234_2)

                        (SAN/234_3)

                        (SAN/234_4)

                        (SAN/234_5)

                        (SAN/234_6)

                        (SAN/234_7)

                        Dánsko

                        p.m.

                        4 717

                        59 428

                        5 659

                         0

                         206

                         0

                        Spojené království

                        p.m.

                         103

                        1 299

                         124

                         0

                         5

                         0

                        Německo

                        p.m.

                         7

                         91

                         9

                         0

                         0

                         0

                        Švédsko

                        p.m.

                         173

                        2 182

                         208

                         0

                         8

                         0

                        Unie

                        p.m.

                        5 000

                        63 000

                        6 000

                         0

                         219

                         0

                        Celkem

                        p.m.

                        5 000

                        63 000

                        6 000

                         0

                         219

                         0

               Článek 2
                  Vstup v platnost

               Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se od 1. ledna 2016.

               Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Rady (EU) 2016/72 ze dne 22. ledna 2016, kterým se pro rok 2016 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací a kterým se mění nařízení (EU) 2015/104 (Úř. věst. L 22, 28.1.2016, s. 1).

                     (2)
                  Nařízení Rady (EU) 2016/458 ze dne 30. března 2016, kterým se mění nařízení (EU) 2016/72, pokud jde o některá rybolovná práva (Úř. věst. L 80, 31.3.2016, s. 1).


Důležité právní upozornění

|

52009PC0541

Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 708/2007 o používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuře {SEC(2009)1347}  /* KOM/2009/0541 konecném znení - CNS 2009/0153 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 15.10.2009KOM(2009) 541 v konečném znění2009/0153 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 708/2007 o používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuře{SEC(2009)1347}DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu-  Odůvodnění a cíle návrhuNařízení (ES) č. 708/2007 o používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuře bylo přijato dne 11. června 2007. Vytváří rámec upravující akvakulturní postupy ve vztahu k cizím a místně se nevyskytujícím druhům s cílem posoudit a minimalizovat možný vliv těchto druhů a všech souvisejících necílových druhů na vodní přírodní stanoviště. V nařízení se stanoví systém povolení, který má být zaveden na vnitrostátní úrovni.Podle čl. 2 odst. 7 tohoto nařízení lze vysazování a přemisťování za účelem použití v „uzavřených zařízeních akvakultury“ v budoucnosti na základě nových vědeckých poznatků a doporučení vyjmout z požadavků týkajících se povolení podle kapitoly III nařízení.V rámci šestého rámcového programu byla financována společná akce nazvaná Vlivy cizích druhů v akvakultuře na životní prostředí (projekt IMPASSE, „Environmental impacts of alien species in aquaculture“). Jejím celkovým cílem bylo vypracovat pokyny pro postupy vysazování a přemisťování v akvakultuře šetrné k životnímu prostředí. Zvláštní pozornost měla být navíc věnována posouzení, zda by se moderní pozemní uzavřená zařízení akvakultury mohla považovat za biologicky bezpečná a do jaké míry lze v rámci předpisů Společenství přesuny do těchto zařízení odlišit od přesunů do otevřených zařízení akvakultury.V nedávno předložené závěrečné zprávě o projektu IMPASSE je obsažena pracovní definice „uzavřených zařízení akvakultury“, v jejichž případě lze do značné míry, možná na přijatelnou úroveň, snížit stupeň rizika spojeného s cizími druhy, pokud se při přepravě řeší možnost úniku cílových a necílových organismů a v přijímajícím zařízení jsou dobře definované protokoly. To znamená, že by se vysazování a přemisťování za účelem použití v těchto zařízeních mohlo za určitých okolností vyjmout z požadavků týkajících se povolení. Definice „uzavřeného zařízení akvakultury“ obsažená ve zprávě o projektu IMPASSE je podrobnější a přísnější než stávající definice v čl. 3 odst. 3 nařízení Rady 708/2007. V definici zprávy o projektu IMPASSE se stanoví hlavní vlastnosti, jaké by „uzavřené zařízení akvakultury“ mělo mít, aby se zajistila jeho biologická bezpečnost.Podle výsledků zprávy: „Uzavřený systém“ je zařízení akvakultury, jehož odtok či odtoky nejsou před tím, než jsou kontrolovány, filtrovány či cezeny a upravovány tak, aby se zabránilo úniku chovaných ryb či souvisejících organismů, žádným způsobem spojeny s otevřenou vodou.Uzavřené kontrolní systémy zahrnují technologii překážek, jejichž prostřednictvím se zajišťuje, že žádným způsobem nedochází ke styku volně žijících a chovaných vodních organismů. Uzavřená zařízení jsou obvykle založena na systémech proudění vody. Tyto systémy představují velmi malé riziko úniku (Occhipinti a kol. 2008) a k největším problémům dochází při přesunu organismů do tohoto zařízení nebo z něj.Tyto systémy zamezují: vypouštění pevného odpadu do vodního prostředí; únikům cílových a necílových organismů ze zařízení; očekává se, že předcházejí: nákaze a přenosu parazitů mezi volně žijícími a chovanými vodními organismy; ztrátám při chovu způsobeným faktory životního prostředí jako povodně či dravci (např. ptáci), krádežemi a vandalismem.Hlavními prvky jsou: fyzická překážka mezi volně žijícími a chovanými organismy; odstraňování pevného odpadu; náležité odstraňování mrtvých organismů; sledování a zpracovávání přitékající a odtékající vody.Při definování těchto systémů by se mělo uznávat, že voda není jediným médiem, jímž se mohou přenášet paraziti, nákazy a jiné druhy. Existují zde mechanismy rozšiřování například prostřednictvím systémů přepravy nebo nevhodného odstraňování odpadu.Za určitých podmínek lze tedy přesuny cizích či místně se nevyskytujících druhů pro účely použití v dobře definovaných a biologicky bezpečných uzavřených zařízení akvakultury považovat za nízko či přijatelně rizikové, a tudíž je lze vyjmout z postupu povolení. Cílem tohoto návrhu je provést potřebné technické změny definice „uzavřeného zařízení akvakultury“, aby se vysazování a přemisťování pro účely použití v takových zařízeních vyňaly z požadavků týkajících se povolení podle kapitoly III nařízení Rady 708/2007. Účelem je odstranit byrokracii a zároveň při používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuře zajistit náležitou ochranu životního prostředí.-  Obecné souvislostiVysazení druhů mimo jejich přirozený areál se rychle rozšiřuje v důsledku nárůstu dopravy, obchodování, cestování a cestovního ruchu. Invaze nepůvodních druhů se všeobecně uznávají jako jedna z hlavních příčin celosvětové ztráty biologické rozmanitosti. Mohou mít nežádoucí vliv na životní prostředí, hospodářství a společnost. Cizí druhy se mohou stát přenašeči nových nákaz, pozměňovat ekosystémy, konkurovat původním druhům atd.Nařízení Rady 708/2007 se zaměřuje na omezenou část tohoto problému. Pokud jde o obecné souvislosti, měly by se brát v potaz údaje vyplývající z některých nedávných projektů Společenství (IMPASSE a DAISY). Podle těchto údajů jsou hlavní cesty, kudy se do evropských pobřežních moří a vnitrozemských vod pravděpodobně dostávají cizí druhy, tyto: „balastní voda a znečištění pocházející z lodí“ (30 % všech případů vysazení); „mořské a vnitrozemské kanály“ (24 %); a „postupy akvakultury a skladování“, které tvoří 20 %. Další způsoby, klasifikované jako drobné, spojené s výzkumem atd. či neznámé, představují 26 %. V prosinci 2008 Komise zveřejnila sdělení Plán strategie EU pro invazivní druhy s cílem vypracovat všeobecnou strategii na úrovni EU k vypořádání se s negativními vlivy invazivních druhů.V rámci Strategie Společenství pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury (2002) se již poukázalo na potřebu omezit rizika spojená s vysazováním nepůvodních druhů v akvakultuře. V důsledku toho bylo dne 11. června 2007 přijato nařízení Rady 708/2007 o používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuře. V té době však nebylo přijato žádné rozhodnutí týkající se biologické bezpečnosti „uzavřených zařízení akvakultury“. Členské státy se ve svých názorech rozcházely a na podporu rozhodnutí nebyla k dispozici žádná vědecká doporučení, a proto se možné vynětí vysazování a přemisťování pro účely použití v takových zařízeních z povinnosti mít povolení odložilo.-  Platná ustanovení vztahující se na oblast návrhuNařízení Rady (ES) č. 708/2007 o používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuře.-  Soulad s ostatními politikami a cíli UnieTento návrh je v souladu s ostatními politikami a cíli Unie, neboť jeho cílem je zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí, ale i přinést zjednodušení a zmenšit administrativní zátěž.Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů-  Sběr a využití výsledků odborných konzultacíJako technický základ pro vypracování tohoto návrhu byly využity výsledky projektu IMPASSE. Tuto společnou činnost provedlo 14 partnerů, které koordinovala univerzita v Hullu. Na tomto projektu se podílel také Svaz evropských producentů v akvakultuře (FEAP). V rámci projektu IMPASSE byly uspořádány dva semináře (v roce 2007 v Maďarsku a v roce 2008 v Itálii), které měly početnou účast. Jedním z diskutovaných témat byla otázka „uzavřených zařízení akvakultury“. Vzhledem k výsledkům přezkumů a diskusí, jež jsou shrnuty v oddílu 1, navrhlo konsorcium přísnější definici „uzavřeného zařízení akvakultury“.-  Posouzení dopadů a konzultace se zúčastněnými stranamiNařízení Rady 708/2007 se uplatňuje na veškerá zařízení akvakultury. V době jeho přijetí však nebylo přijato žádné rozhodnutí týkající se biologické bezpečnosti „uzavřených zařízení akvakultury“. Přesuny do těchto zařízení se nicméně odlišují od přesunů do jiných druhů zařízení a obvykle se považují za „rutinní přesuny“, v jejichž případě není požadavek předchozího posouzení rizik pro životní prostředí závazný (čl. 2 odst. 6).Projekt IMPASSE přinesl definici „uzavřených zařízení akvakultury“, ve které se uvádějí vlastnosti potřebné k tomu, aby tato zařízení byla považována za biologicky bezpečná. Tato definice je přísnější a jejím prostřednictvím se zajišťuje lepší ochrana životního prostředí. Změnou stávající definice „uzavřených zařízení akvakultury“ uvedené v čl. 3 odst. 3 zavedením nové definice založené na výsledcích projektu IMPASSE by se umožnilo vyjmout vysazování a přemisťování pro účely požití v těchto zařízeních z požadavků týkajících se povolení. To však předpokládá změnu nařízení Rady 708/2007, kterou nelze provést na základě postupu projednávání ve výborech. Výsledky projektu IMPASSE týkající se uzavřených zařízení akvakultury byly nicméně předloženy v Řídicím výboru pro rybolov a akvakulturu a velký počet členských států podpořil zdokonalení stávající definice, aby se umožnila zmíněná výjimka. Proto byl vypracován stávající návrh, jímž se mění nařízení Rady 708/2007. Jeho záměrem je odstranit byrokracii spojenou s postupem povolení pro „uzavřená zařízení akvakultury“, jež lze považovat za biologicky bezpečná.Navržená změna nepředstavuje výraznou či zásadní změnu tohoto nařízení. Je třeba provést technické úpravy definice „uzavřeného zařízení akvakultury“ a souvisejících ustanovení, aby se umožnila plánovaná výjimka.K návrhu nařízení Rady 708/2007 bylo připojeno vlastní posouzení dopadu (SEK(2006) 421). Společná akce týkající se projektu IMPASSE již sama o sobě přináší technický základ pro přijetí rozhodnutí vyjmout vysazování a přemisťování pro účely použití v „uzavřených zařízeních akvakultury“ z povinnosti mít povolení. Důsledky tohoto návrhu budou navíc velmi omezené, protože se vztahuje pouze na „uzavřená zařízení akvakultury“. Těmto zařízením však z navrhovaného zjednodušení budou plynout výhody, protože se odstraní časově náročné postupy povolení, na něž jsou vázány finanční prostředky. Touto změnou se zajistí, že se uchová ochrana životního prostředí a zároveň se přispěje k vytvoření pozitivních sociálních a hospodářských účinků, protože dotyčná zařízení mohou být osvobozena od nákladů spojených s postupy povolení. Zvláštní posouzení dopadu zaměřené na tuto omezenou změnu nařízení by tedy nepřinášelo žádnou přidanou hodnotu, neboť představuje pouhé prováděcí rozhodnutí v technické otázce s nepatrnými důsledky. Nebylo by přiměřené vynakládat další úsilí a čas na to, aby se provedlo formální posouzení dopadu.Právní stránka návrhu-  Shrnutí navrhovaných opatřeníPodle čl. 2 odst. 7 nařízení Rady 708/2007 lze vysazování a přemisťování za účelem použití v „uzavřených zařízeních akvakultury“ v budoucnosti na základě nových vědeckých poznatků a doporučení vyjmout z požadavků týkajících se povolení podle kapitoly III nařízení.Účelem navrhovaných opatření je vyjmout biologicky bezpečná „uzavřená zařízení akvakultury“ z požadavků týkajících se povolení obsažených v kapitole III nařízení. V tomto návrhu se zohledňují vědecká doporučení a návrh zahrnuje změnu stávající definice „uzavřeného zařízení akvakultury“ v tom smyslu, že se k ní přidávají příslušné vlastnosti, aby se zajistilo, že se v takových zařízeních neumožňuje únik cílových a necílových organismů do volného prostředí. Je zde také obsaženo nové ustanovení, které se týká přepravy cizích a místně se nevyskytujících druhů do „uzavřených zařízení akvakultury“. Členské státy následně vypracují seznam uzavřených zařízení akvakultury. Tento seznam bude zveřejněn a pravidelně aktualizován na internetových stránkách, které byly vytvořeny v souvislosti s nařízením Komise (ES) č. 535/2008. Některé články a příloha I jsou pozměněny, aby odrážely tato nová ustanovení.-  Právní základPrávní základ představuje článek 37 a čl. 299 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství.-  Zásada subsidiarityTento návrh spadá do rámce společné rybářské politiky, která je ve výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.-  Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Tato změna představuje náležitou rovnováhu ochrany životního prostředí a potřeb odvětví akvakultury. Přesuny do „uzavřených zařízení akvakultury“, které jsou v souladu se standardy zaručujícími náležitou ochranu životního prostředí, by se měly vyjmout z administrativní zátěže a nákladů spojených s postupem týkajícím se povolení na základě tohoto nařízení. Důležitými cíli jsou zjednodušení a omezení byrokracie.-  Volba nástrojůV čl. 2 odst. 7 nařízení Rady 708/2007 se stanoví, že se související rozhodnutí o tom, zda vyjmout či nevyjmout přesuny cizích a místně se nevyskytujících druhů do „uzavřených zařízení akvakultury“ z povinnosti mít povolení vyplývající z tohoto nařízení, přijmou na základě postupu uvedeného v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 (postup projednávání ve výborech). Možnost tyto přesuny vyjmout z povinnosti mít povolení však vyžaduje změnu definice „uzavřených zařízení akvakultury“, a tudíž i změnu nařízení Rady, již nelze provést na základě postupu projednávání ve výborech. Nařízení Rady lze změnit pouze jiným nařízením.Důsledky pro rozpočetTento návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.2009/0153 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 708/2007 o používání cizích a místně se nevyskytujících druhů v akvakultuřeRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 a čl. 299 odst. 2 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3],vzhledem k těmto důvodům:1.  Nařízení (ES) č. 708/2007[4] vytváří rámec upravující akvakulturní postupy ve vztahu k cizím a místně se nevyskytujícím druhům s cílem posoudit a minimalizovat možný vliv těchto druhů a všech souvisejících necílových druhů na vodní přírodní stanoviště. V čl. 2 odst. 7 uvedeného nařízení se stanoví, že vysazování a přemisťování za účelem použití v uzavřených zařízeních akvakultury lze v budoucnosti na základě nových vědeckých poznatků a doporučení vyjmout z požadavků týkajících se povolení podle kapitoly III uvedeného nařízení.2.  V rámci společné akce financované Společenstvím nazvané Vlivy cizích druhů v akvakultuře na životní prostředí (IMPASSE, „Environmental impacts of alien species in aquaculture“) byla předložena nová pracovní definice „uzavřených zařízení akvakultury“. V případě těchto zařízení by se mohl snížit stupeň rizika spojený s cizími a místně se nevyskytujícími druhy na přijatelnou úroveň, pokud se při přepravě řeší možnost úniku organismů, které mají být chovány, a necílových organismů a pokud se v přijímajícím zařízení uplatňují dobře definované protokoly. Vysazování a přemisťování za účelem použití v uzavřených zařízeních akvakultury by se mělo z požadavků týkajících se povolení vyjmout, pouze pokud jsou splněny tyto podmínky.3.  Z tohoto důvodu je nutné změnit definici „uzavřených zařízení akvakultury“ obsaženou v čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 708/2007 tím, že se do ní přidají zvláštní prvky, jimiž se má zajistit biologická bezpečnost uvedených zařízení.4.  Členské státy by měly vypracovat seznam uzavřených zařízení akvakultury, která se vyskytují na jejich území. Z důvodu transparentnosti by se tento seznam měl zveřejňovat a pravidelně aktualizovat na internetových stránkách, které byly vytvořeny v souladu s nařízením (ES) Komise č. 535/2008[5].5.  V návaznosti na tyto změny jsou potřeba další úpravy uvedeného nařízení.6.  Nařízení Rady 708/2007 by tedy mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 708/2007 se mění takto:(1) V článku 2 se odstavec 7 nahrazuje tímto:„7. Kapitoly III až VI se neuplatňují na přesun cizích nebo místně se nevyskytujících druhů, které se mají chovat v uzavřených zařízeních akvakultury, za předpokladu, že se přeprava provádí za podmínek zamezujících úniku těchto druhů a necílových druhů.Členské státy vypracují seznam uzavřených zařízení akvakultury, která se vyskytují na jejich území a jež jsou v souladu s definicí obsaženou v čl. 3 odst. 3, a tento seznam budou pravidelně aktualizovat. Seznam bude zveřejněn na internetových stránkách vytvořených v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 535/2008.“(2) Článek 3 se mění takto:a) Bod 3 se nahrazuje tímto:„3) „uzavřeným zařízením akvakultury“ zařízení,a) kde se akvakultura provozuje ve vodním prostředí, v němž je zajištěno proudění vody a jehož odtok či odtoky nejsou žádným způsobem spojeny s otevřenou vodou před tím, než jsou kontrolovány, filtrovány či cezeny a upravovány tak, aby se zamezilo vypouštění pevného odpadu do vodního prostředí a úniku chovaných druhů a necílových druhů, které mohou přežívat a následně se rozmnožovat, ze zařízení,ab) kde se zamezuje ztrátám při chovu způsobeným faktory životního prostředí jako povodně či dravci (např. ptáci), krádežemi a vandalismem, a zajišťuje se náležité odstraňování mrtvých organismů;“b) Bod 16 se nahrazuje tímto:„16. „rutinním přesunem“ přesun vodních organismů ze zdroje, u něhož existuje nízké riziko přemístění necílových druhů a který v důsledku vlastností vodních organismů a/nebo používané akvakulturní metody nemá žádné nepříznivé ekologické účinky;“(3) Článek 14 se nahrazuje tímto:„Článek 14Vypuštění do zařízení akvakultury v případě rutinních vysazeníNerozhodne-li ve výjimečných případech příslušný orgán jinak na základě konkrétních informací poskytnutých poradním výborem, vypuštění vodních organismů do zařízení akvakultury se v případě rutinních vysazení povoluje bez karantény nebo zkušebního vypuštění. Přesun z uzavřeného zařízení akvakultury do otevřeného zařízení akvakultury se za rutinní nepovažuje.“(4) Příloha I se mění takto:a) Znění prvního odstavce se nahrazuje tímto:„Pokud je to možné, mají být informace podloženy odkazy na odbornou literaturu a záznamy z osobní komunikace s vědeckými autoritami a rybářskými odborníky.“b) Oddíl D (Interakce s původními druhy) se mění takto:- bod 1 se nahrazuje tímto:„1. Jaké jsou možnosti přežití a usídlení se vysazeného organismu, pokud unikne?“- bod 6 se nahrazuje tímto:„6. Budou vysazené organismy schopny přežít a úspěšně se množit v navrhované oblasti vysazení nebo bude nutno každoročně obnovovat chov?“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost […] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V BruseluZa Radupředseda/předsedkyně [1] , , s. .[2] , , s. .[3] , , s. .[4] Úř. věst. L 168, 28.6.2007, s. 1.[5] Úř. věst. L 156, 14.6.2008, s. 6.