title: Proposition de DÉCISION DU CONSEIL sur une position de l'Union au conseil de stabilisation et d’association UE ancienne République yougoslave de Macédoine en ce qui concerne la participation de l'ancienne République yougoslave de Macédoine en tant qu’observateur aux travaux de l’Agence des droits fondamentaux de l’Union européenne, ainsi que les modalités respectives en matière de participation aux initiatives prises par l’Agence, de contributions financières et de personnel, dans le cadre établi par les articles 4 et 5 du règlement (CE) n° 168/2007 du Conseil

text:
|

52010PC0720

	V Bruselu dne 13.12.2010KOM(2010) 720 v konečném znění2010/0350 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU– Bývalá jugoslávská republika Makedonie k účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a jejímu způsobu v rámci stanoveném v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007, včetně ustanovení o účasti na iniciativách agentury, o finančním příspěvku a o zaměstnancíchDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SouvislostiAgentura Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 168/2007[1] (dále jen „nařízení“).Podle článku 2 nařízení je cílem agentury poskytovat pomoc a odborné znalosti v otázkách základních práv příslušným orgánům, subjektům, úřadům a agenturám Unie a členských států při provádění právních předpisů Unie a podporovat je tak při přijímání opatření a rozhodování o postupech v oblastech spadajících do jejich působnosti tak, aby plně dodržovaly základní práva.Podle čl. 28 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 se kandidátské země mohou účastnit činností agentury jako pozorovatelé. Účast a její způsob stanoví rozhodnutí příslušné Rady přidružení, přičemž se určí zejména povaha, rozsah a způsob účasti. Na základě tohoto rozhodnutí se agentura může zabývat otázkami základních práv v oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 nařízení v příslušné kandidátské zemi, a to v rozsahu nutném k postupnému dosažení jejího souladu s právem Unie.2. Navrhované rozhodnutíKomise navrhuje Radě, aby přijala rozhodnutí o postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení ES–Bývalá jugoslávská republika Makedonie k otázce účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na činnostech agentury. Navrhované rozhodnutí obsahuje předlohu rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení, která splňuje požadavky stanovené článkem 28.V souladu s jednou ze základních zásad, ze kterých nařízení vychází (podle níž činnost agentury není založena na individuálním přístupu k jednotlivým zemím, nýbrž na tematickém přístupu), může agentura na základě předlohy rozhodnutí plnit v Bývalé jugoslávské republice Makedonii úkoly stanovené v článcích 4 a 5 nařízení.V předloze rozhodnutí se rovněž stanoví, že Bývalá jugoslávská republika Makedonie jmenuje do správní rady agentury pozorovatele a jeho náhradníka. Tyto osoby by měly splňovat požadavky uvedené v čl. 12 odst. 1 nařízení. Do práce správní rady se zapojí stejným způsobem jako její členové a jejich náhradníci jmenovaní členskými státy, nemají však právo hlasovat.Rozhodnutí o účasti na činnostech agentury rovněž zahrnuje ustanovení o finančním příspěvku Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a o zaměstnancích.Navrhované rozhodnutí obsahuje ustanovení o finančním příspěvku, která vycházejí z toho, že se Bývalá jugoslávská republika Makedonie začne účastnit činností agentury v roce 2011 (první rok účasti, příloha I, bod 5).Předloha rozhodnutí je rovněž v souladu se služebním řádem úředníků Evropských společenství a pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropských společenství. Poměr mezi správními a provozními náklady rozpočtu agentury pro členské státy EU se použije – v průměru – také na odhady kandidátských zemí.K návrhu rozhodnutí je přiložen finanční výkaz.2010/0350 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU– Bývalá jugoslávská republika Makedonie k účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a jejímu způsobu v rámci stanoveném v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007, včetně ustanovení o účasti na iniciativách agentury, o finančním příspěvku a o zaměstnancíchRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 352 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:1.  Evropská rada na svém zasedání v Lucemburku v prosinci 1997 umožnila účast v agenturách Unie jako způsob urychlení předvstupní strategie. V závěrech Evropské rady se stanoví, že „agentury Unie, jejichž činností se kandidátské země budou moci účastnit, budou určovány případ od případu“.2.  Nařízení Rady (ES) č. 168/2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva se stanoví, že se kandidátské země mohou účastnit činností agentury v rámci stanoveném v článcích 4 a 5.3.  Bývalá jugoslávská republika Makedonie souhlasí se záměry a cíli agentury a s rozsahem a popisem jejích úkolů ve smyslu nařízení (ES) č. 168/2007.4.  Konečným cílem Bývalé jugoslávské republiky Makedonie je stát se členem Evropské unie a její účast na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva pomůže Bývalé jugoslávské republice Makedonii tohoto cíle dosáhnout,ROZHODLA TAKTO:Jediný článekPostoj k účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a jejímu způsobu, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie, vychází z předlohy rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie, jež je přílohou tohoto rozhodnutí.V Bruselu dne .Za Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHAPředlohaROZHODNUTÍ č. …./o účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a jejímu způsobu v rámci stanoveném v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007, včetně ustanovení o účasti na iniciativách agentury, o finančním příspěvku a o zaměstnancíchRADA STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ EU–BÝVALÁ JUGOSLÁVSKÁ REPUBLIKA MAKEDONIE,s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 168/2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva, a zejména na čl. 28 odst. 2 uvedeného nařízení,vzhledem k těmto důvodům:1) Evropská rada na svém zasedání v Lucemburku v prosinci 1997 umožnila účast v agenturách Unie jako způsob urychlení předvstupní strategie. V závěrech Evropské rady se stanoví, že „agentury Unie, jejichž činností se kandidátské země budou moci účastnit, budou určovány případ od případu“.2) Bývalá jugoslávská republika Makedonie souhlasí se záměry a cíli agentury a s rozsahem a popisem jejích úkolů ve smyslu nařízení (ES) č. 168/2007.3) Je třeba umožnit účast Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury a stanovit způsob této účasti, včetně ustanovení o účasti na iniciativách prováděných agenturou, o finančním příspěvku a o zaměstnancích.4) Agentura by se měla v rámci čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 168/2007 zabývat otázkami základních práv v Bývalé jugoslávské republice Makedonii v rozsahu nezbytném k postupnému sladění s právem Unie.5) V souladu s čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství ve smyslu nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68, mohou být občané Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, kteří mají plná občanská práva, zaměstnáni ředitelem agentury,ROZHODLA:Článek 1Bývalá jugoslávská republika Makedonie se jako kandidátská země účastní jako pozorovatel činností Agentury Evropské unie pro základní práva zřízené nařízením Rady (ES) č. 168/2007.Článek 21. Agentura se může v rámci čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 168/2007 zabývat otázkami základních práv v Bývalé jugoslávské republice Makedonii v rozsahu nezbytném k postupnému sladění s právem Unie.2. Za tímto účelem může agentura v Bývalé jugoslávské republice Makedonii plnit úkoly stanovené v článcích 4 a 5 nařízení (ES) č. 168/2007.Článek 3Bývalá jugoslávská republika Makedonie finančně přispívá na činnosti agentury uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 168/2007 v souladu s ustanoveními přílohy k tomuto rozhodnutí.Článek 41. Bývalá jugoslávská republika Makedonie jmenuje pozorovatele, příp. jeho zástupce, kteří splňují požadavky uvedené v čl. 12 odst. 1 nařízení. Do práce správní rady se zapojí stejným způsobem jako její členové a jejich náhradníci jmenovaní členskými státy, nemají však právo hlasovat.2. Bývalá jugoslávská republika Makedonie ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 168/2007 jmenuje státního úředníka jakožto národního styčného úředníka.3. Bývalá jugoslávská republika Makedonie do čtyř měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost oznámí Evropské komisi jména, kvalifikaci a kontaktní údaje osob zmiňovaných v odstavcích 1 a 2.Článek 5Údaje poskytnuté agentuře nebo z agentury vzešlé mohou být zveřejněny a jsou přístupné veřejnosti za předpokladu, že důvěrné informace jsou v Bývalé jugoslávské republice Makedonii chráněny stejnou měrou jako v rámci Unie.Článek 6Agentura má v Bývalé jugoslávské republice Makedonii stejné postavení jako právnické osoby podle práva Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.Článek 7Aby agentura a její zaměstnanci mohli vykonávat své úkoly, poskytne jim Bývalá jugoslávská republika Makedonie výsady a imunity rovnocenné s těmi, jež jsou obsaženy v článcích 1 až 4, 5, 6, 10 až 13, 15, 17 a 18 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie.Článek 8Smluvní strany přijmou všechna obecná nebo zvláštní opatření potřebná pro plnění svých závazků vyplývajících z tohoto rozhodnutí a oznámí je Radě stabilizace a přidružení.Článek 9Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po dni přijetí.PŘÍLOHAIFINANČNÍ PŘÍSPĚVEK BÝVALÉ JUGOSLÁVSKÉ REPUBLIKY MAKEDONIE AGENTUŘE EVROPSKÉ UNIE PRO ZÁKLADNÍ PRÁVA5.  Finanční příspěvek, který má Bývalá jugoslávská republika Makedonie odvádět do rozpočtu Evropské unie za svou účast na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) a který je stanoven v bodě 2, představuje plné náklady na její účast.6.  Finanční příspěvek Bývalé jugoslávské republiky Makedonie do rozpočtu Evropské unie je stanoven takto:Rok 1 | 165 000 EUR |Rok 2 | 170 000 EUR |Rok 3 | 175 000 EUR |7.  Případná finanční podpora z programů pomoci Unie bude dohodnuta odděleně v souladu s příslušným programem Unie.8.  Příspěvek Bývalé jugoslávské republiky Makedonie bude spravován v souladu s finančním nařízením, které je použitelné pro souhrnný rozpočet Evropské unie.9.  Cestovní výdaje a výdaje na pobyt, které vzniknou zástupcům a znalcům Bývalé jugoslávské republiky Makedonie v důsledku účasti na činnostech nebo zasedáních agentury v souvislosti s prováděním pracovního programu agentury, budou agenturou zpětně proplaceny na témže základě a v souladu s týmiž postupy nyní platnými pro členské státy Evropské unie.10.  Po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a začátkem každého následujícího roku požádá Komise Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii o poskytnutí prostředků ve výši jejího příspěvku agentuře na základě tohoto rozhodnutí. Během prvního kalendářního roku své účasti Bývalá jugoslávská republika Makedonie zaplatí příspěvek vypočtený poměrně, a to ode dne zahájení účasti do konce roku. Příspěvek za následující roky bude stanoven podle tohoto rozhodnutí.11.  Tento příspěvek je vyjádřen v eurech a je nutno jej zaplatit na bankovní účet Komise Evropských unie vedený v eurech.12.  Bývalá jugoslávská republika Makedonie uhradí svůj příspěvek na základě žádosti o poskytnutí příspěvku nejpozději 30 dnů poté, co Komise žádost o poskytnutí prostředků podala.13.  V případě opožděného uhrazení příspěvku jsou Bývalé jugoslávské republice Makedonii účtovány ode dne splatnosti úroky z dlužné částky. Použije se úroková sazba Evropské centrální bankou v den splatnosti pro operace banky v eurech, zvýšená o 1,5 procentního bodu. LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHY1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU1.1. Název návrhu/podnětu1.2. Dotčené politické oblasti podle členění ABM/ABB1.3. Povaha návrhu/podnětu1.4. Cíle1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu1.6. Doba trvání akce a finančního dopadu1.7. Předpokládané metody řízení2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ2.1. Ustanovení v oblasti sledování a podávání zpráv2.2. Řídicí a kontrolní systémy2.3. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie3.2. Odhadovaný dopad na výdaje3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje3.2.2. Odhadovaný dopad na operační prostředky3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem3.2.5. Účast třetích stran na financování3.3. Odhadovaný dopad na příjmy  LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHYRÁMEC NÁVRHU/PODNĚTUNázev návrhu/podnětuRozhodnutí Rady o postoji Unie o účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a jejímu způsobu v rámci stanoveném v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007, včetně ustanovení o účasti na iniciativách agentury, o finančním příspěvku a o zaměstnancích.Dotčené politické oblasti podle struktury ABM/ABB[2]Oblast politiky: 18 „Svoboda, bezpečnost a právo“aktivita ABB: 18 04 „Základní práva a občanství“Povaha návrhu/podnětu( Návrh/podnět se týká nové akceCíleStrategické víceleté cíle Komise sledované návrhem/podnětemToto rozhodnutí přispěje k úspěšné přípravě Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na plnohodnotné členství v Evropské unii.Specifické cíle a dotčené aktivity ABM/ABBSpecifický cíl: Na základě tohoto rozhodnutí se může Bývalá jugoslávská republika Makedonie účastnit činností agentury jako pozorovatel a agentura se může zabývat otázkami základních práv v Bývalé jugoslávské republice Makedonie.Dotčené aktivity ABM/ABB: 18 04 „Základní práva a občanství“Očekávané výsledky a dopadyToto rozhodnutí přispěje k úspěšné přípravě Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na plnohodnotné členství v Evropské unii.Ukazatele výsledků a dopadůUpřesněte ukazatele, podle kterých je možno sledovat uskutečňování návrhu/podnětu.Agentura může na základě rozhodnutí plnit v Bývalé jugoslávské republice Makedonii úkoly stanovené v článcích 4 a 5 nařízení.V roce 2011 bude zaveden rámec pro měření výkonnosti agentury. Doplní jej měření výkonnosti, jejichž cílem je zjistit, v jakém rozsahu agentura dosahuje očekávaných cílů.Podle logického modelu agentury, který je společný všem devíti různým, avšak vzájemně propojeným tematickým oblastem, existují předem stanovené typy výsledků ( outputs) , kterých je třeba dosáhnout v rámci různých projektů. Očekává se, že tyto výsledky povedou k okamžitým výsledkům ( immediate outcomes ), případně přispějí k předběžným výsledkům ( intermediate outcomes ) a ke konečným, souhrnným výsledkům agentury ( ultimate outcome ).Na úrovni výsledků se údaje získávají průběžně na jedné straně stanovením doporučené hodnoty pro daný typ výsledků (např. počet institucionálních zpráv, průzkumů, tematických zpráv a zjištěných osvědčených postupů a rozvoj statistických nástrojů a metod, odborná příprava a vzájemné učení) a na druhé straně stanovením přesnějších kvantitativních a kvalitativních informací, které mají být v průběhu roku sbírány (standardní vzory zpráv, průzkumy na základě standardního dotazníku, standardní kontrolní seznam pro posouzení kvality dosažených výsledků). Tyto údaje se shrnují, analyzují a vyhodnocují dvakrát ročně (pro průběžné a výroční zprávy o kontrole výkonnosti).S cílem nasbírat na úrovni výsledků přesnější informace předpokládá rámec pro měření výkonnosti (pro každou tematickou oblast) provádění každoročních průzkumů , které budou založeny na převážně jednotných dotaznících upravených tak, aby odrážely specifické otázky související s konkrétní tematickou oblastí.Obdobně bude na úrovni okamžitých výsledků třeba podrobnějšího kvalitativního sekundárního výzkumu , který umožní sledování a vykazování analýz a vyhodnocení výsledků dosažených v různých tematických oblastech. Kromě toho přispějí k vyhodnocení nasbíraných kontrolních informací také zasedání cílové skupiny , a to zařazením a shrnutím těchto informací do odpovídajícího kontextu (např. aby se zhodnotilo, jak a v jakém rozsahu agentura přispívá 1) k účinné výměně informací / účinnému učení a lepšímu chápání agentury mezi politickými činiteli / tvůrci politik a zúčastněnými stranami v členských státech, 2) k politikám a právním předpisům EU založeným na ověřených informacích v příslušné oblasti a přizpůsobeným potřebám, výzvám a podmínkám v členských státech, 3) k lepšímu začlenění společných témat agentury a větší soudržnosti příslušných politik a právních předpisů EU atd.)Odůvodnění návrhu/podnětuPotřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuNa základě tohoto rozhodnutí se může Bývalá jugoslávská republika Makedonie účastnit činností agentury jako pozorovatel a agentura se může zabývat otázkami základních práv v Bývalé jugoslávské republice Makedonii.Přidaná hodnota účasti EUŘešením otázek základních práv v Bývalé jugoslávské republice Makedonii agentura přispěje k potřebnému postupnému sbližování země s právem EU.Ponaučení z podobných zkušeností v minulostiNávrh nařízení (ES) č. 168/2007 obsahoval posouzení dopadů, jehož předmětem byl zeměpisný rozsah činností agentury.Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC), předchůdce agentury EU pro základní práva, provedlo v různých kandidátských zemích projekty PHARE (např. v Rumunsku, Bulharsku, Turecku a Chorvatsku), které se ukázaly být velmi přínosnými jak pro kandidátské země, tak pro EUMC.Soudržnost a možná synergie s jinými příslušnými nástrojiČást nákladů na účast Bývalé jugoslávské republiky Makedonie bude hrazeno z nástroje předvstupní pomoci (NPP).Doba trvání akce a finančního dopaduČasově omezený návrh/podnět-  Návrh/podnět s platností od roku 2011 do data přistoupení Bývalé jugoslávské republiky Makedonie k EU-  Finanční dopad od 2011 do 2013Předpokládaný způsob řízení[3]( Centralizované nepřímé řízení ze strany následujících subjektů pověřených k plnění úkolů:-  ( subjektů zřízených Společenstvími[4]SPRÁVNÍ OPATŘENÍUstanovení v oblasti sledování a podávání zprávUpřesněte frekvenci a podmínky.Činnost Agentury EU pro základní práva, včetně účasti kandidátských zemí na jejích činnostech, bude v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (ES) č. 168/2007 pravidelně hodnocena a zohlední víceletý rámec agentury i roční pracovní programy.Řídicí a kontrolní systémyZjištěná rizika1) Znalosti pracovníků o příslušném trhu.2) Zvláštní problémy při sběru údajů v oblasti základních práv z důvodu nedostatku pracovníků na trhu.3) Dopady na proces zadávání zakázek z důvodu nedostatku poskytovatelů služeb pro sběr údajů v oblasti lidských práv.4) Dopad na výsledky výzkumu z důvodu nedostatečného sběru údajů nebo nedostatku údajů.Předpokládané prostředky kontroly1) Analýza příslušných znalostí, dovedností a schopností požadovaných pro provádění opatření a zjištění potřebné odborné přípravy pracovníků.2) Lepší sledování činností smluvních dodavatelů, zejména pokud jsou noví v oblasti sběru údajů o základních právech.Jasný popis technických specifikací a specifikací nabídkového řízení a použití vícenásobných rámcových smluv. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostíUpřesněte stávající či plánovaná opatření k prevenci a ochraně.Pro účely boje proti podvodům, korupci a dalším nezákonným činnostem se na Agenturu EU pro základní práva budou bez omezení vztahovat ustanovení nařízení (ES) č. 1073/1999.Agentura přistoupí k interinstitucionální dohodě uzavřené dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o interním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a neprodleně přijme odpovídající ustanovení platná pro všechny pracovníky agentury.Rozhodnutí o financování a z nich plynoucí prováděcí dohody a nástroje výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět místní kontroly příjemců finančních prostředků poskytovaných agenturou a zaměstnanců zodpovědných za jejich přidělování.ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTUOkruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie-  Stávající výdajové rozpočtové linieOkruh víceletého finančního rámce | Rozpočtová linie | Druh výdajů | Příspěvek |Počet [popis…...………………………...…….] | RP/NP ([5]) | zemí ESVO[6] | z kandidátských zemí[7] | ze třetích zemí | ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení |5 | XX 01 01 01 Výdaje související s pracovníky v ústředí | DNA | NE | NE | NE | NE |Odhadovaný dopad na výdajeOdhadovaný souhrnný dopad na výdajeOkruh víceletého finančního rámce: | 5 | „Správní výdaje“ |v mil. EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)GŘ: JUST | Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | CELKEM |( Lidské zdroje | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |( Ostatní správní výdaje | - | - | - | - |GŘ JUST CELKEM | Prostředky | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |Prostředky CELKEM v rámci OKRUHU 5 víceletého finančního rámce | (Celkem závazky = celkem platby) | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |v mil. EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | CELKEM |Prostředky CELKEM z OKRUHŮ 1 až 5 víceletého finančního rámce | Závazky | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |Platby | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |Odhadovaný dopad na operační prostředky-  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních prostředkůOdhadovaný dopad na prostředky správní povahyShrnutí-  Návrh/podnět vyžaduje použití prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále:v mil. EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | CELKEM |OKRUH 5 víceletého finančního rámce |Lidské zdroje | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |Ostatní správní výdaje | - | - | - | - |OKRUH 5 víceletého finančního rámce | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |Mimo OKRUH 5[8] víceletého finančního rámce |Lidské zdroje | - | - | - | - |Ostatní výdaje správní povahy | - | - | - | - |Mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce | - | - | - | - |CELKEM | 0,061 | 0,061 | 0,061 | 0,183 |Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů-  Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále:Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 |( Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) |XX 01 01 01 (Pracovníci v ústředí) | 0,5 | 0,5 | 0,5 |( Externí pracovníci (v přepočtu na pracovníky na plný úvazek: FTE)[9] |CELKEM | 0,5 | 0,5 | 0,5 |Potřeby Komise v oblasti lidských zdrojů budou pokryty pracovníky z GŘ, kteří jsou již pověřeni řízením tohoto opatření.Popis úkolů:Úředníci a dočasní zaměstnanci | Sběr údajů souvisejících s otázkami základních práv v Bývalé jugoslávské republice Makedonie. |Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem-  Návrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým finančním rámcem.Příspěvky třetích stran-  Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího odhadu:prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok N | Rok N+1 | Rok N+2 | Celkem |Upřesněte spolufinancující subjekt | 0,165 | 0,170 | 0,175 | 0,510 |Spolufinancované prostředky CELKEM | 0.165 | 0.175 | 0,175 | 0,510 |Odhadovaný dopad na příjmy-  Návrh/podnět má tento finanční dopad:-  ( dopad na vlastní zdroje-  ( dopad na ostatní příjmyv mil. EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Příjmová rozpočtová linie: | Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém období | Dopad návrhu/podnětu[10] |Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 |Článek 603.1 | 0,165 | 0,170 | 0,175 |U „účelově vázaných“ ostatních příjmů upřesněte dotčené výdajové rozpočtové linie.18 04 05 03 a 18 04 05 04Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy.Viz příloha I rozhodnutíPŘÍLOHA k LEGISLATIVNÍMU FINANČNÍMU VÝKAZUNázev návrhu/podnětu:Rozhodnutí Rady o postoji Unie o účasti Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a jejímu způsobu v rámci stanoveném v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007, včetně ustanovení o účasti na iniciativách agentury, o finančním příspěvku a o zaměstnancích.14.  POTŘEBNÉ LIDSKÉ ZDROJE a NÁKLADY NA TYTO ZDROJE15.  OSTATNÍ VÝDAJE ADMINISTRATVINÍHO CHARAKTERU16.  Potřebné lidské zdroje a náklady na tyto zdroje17.  Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je popsáno dále:v mil. EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)OKRUH 5 víceletého finančního rámce | Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 |( Externí pracovníci || FTE |Prostředky | FTE |Prostředky | FTE |Prostředky | | CELKEM OKRUH 5 a mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce |0,5 |0,061 |0,5 |0,061 |0,5 |0,061 | |Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou pokryty pracovníky z GŘ,kteří jsou již pověřeni řízením tohoto opatření.18.  Ostatní výdaje administrativního charakteru19.  Návrh/podnět nevyžaduje využití prostředků administrativního charakteru[1] Nařízení Rady (ES) č. 168/2007 ze dne 15. února 2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva, Úř. věst. L 53, 22.2.2007, s. 1.[2] ABM: Activity-Based Management (řízení rozpočtu podle jednotlivých činností) – ABB: Activity-Based Budgeting (sestavení rozpočtu podle jednotlivých činností).[3] Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html[4] Uvedené v článku 185 finančního nařízení.[5] RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky.[6] ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.[7] Kandidátské země, případně potenciální kandidátské země západního Balkánu.[8] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programu a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA”), nepřímý výzkum, přímý výzkum.[9] SZ = smluvní zaměstnanec; INT = personál agentur („Intérimaire“); JED = mladý odborník při delegaci – (Young Expert in Delegation); MZ = místní zaměstnanec; SNE = přidělený odborník z členského státu.[10] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 % nákladů na výběr.


				|

		52014PC0563

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly protokol z roku 2014 k Úmluvě Mezinárodní organizace práce o nucené práci z roku 1930, pokud jde o záležitosti týkající se sociální politiky /* COM/2014/0563 final - 2014/0259 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Navrhovaná rozhodnutí Rady umožní
členským státům ratifikovat protokol k Úmluvě Mezinárodní
organizace práce (MOP) o nucené práci z roku 1930, dále jen „protokol“.
Úmluva MOP o nucené práci č. 29 z roku
1930 (dále jen „úmluva“) je jednou z osmi základních úmluv MOP, jež
tvoří základní mezinárodní pracovní normy, a je považována za nástroj pro
lidská práva. Přijetím této úmluvy v roce 1930 vyzvala Mezinárodní
konference práce (dále jen „konference“) státy, aby v co nejkratší
době zakázaly využívání nucené práce a kriminalizovaly ji jako trestný
čin. Přesto tato praxe o více než 80 let později a navzdory
téměř všeobecné ratifikaci této úmluvy dosud existuje, i když v
podobách odlišných od těch, které na počátku dvacátého století
vzbuzovaly takové obavy. MOP odhaduje počet obětí nucené práce na
celém světě nejméně na 20,9 milionu osob.
Protokol, který byl přijat na 103.
zasedání konference, se snaží řešit nedostatky v provádění a
dosáhnout pokroku v oblasti předcházení obchodování s lidmi za
účelem vykořisťování pracovní síly, jakož i ochrany a
odškodňování obětí nucené práce.
Evropská unie (EU) je odhodlána podporovat
lidská práva a důstojnou práci a vymýtit obchodování s lidmi, a to jak
interně, tak ve svých vnějších vztazích. Zvláštní význam
v souvislosti s protokolem má rovněž závazek EU podporovat
ochranu práv dítěte a rovnost mezi muži a ženami, neboť ženy
mohou být obzvláště vystaveny některým formám nucené práce. Práva při
práci jsou jedním z hlavních pilířů důstojné práce.
Ratifikací úmluv MOP a souvisejících protokolů členské státy EU
vyslaly důležitý signál ohledně soudržnosti politik EU při
prosazování základních zásad a práv při práci a při
zlepšení pracovních podmínek na celém světě.
Komise navíc v rámci Strategie EU pro vymýcení
obchodu s lidmi důrazně vyzvala členské státy EU[1], aby ratifikovaly
všechny příslušné mezinárodní nástroje, dohody a právní závazky. To
napomůže k účinnějšímu, koordinovanějšímu a
soudržnějšímu řešení otázky obchodování s lidmi. Posílení práv
obětí v EU je rovněž strategickou prioritou Komise
v posledních letech. Horizontální směrnice o právech obětí
zajistí, aby oběti trestných činů využívaly
v průběhu policejního vyšetřování a soudního
řízení výhody společných minimálních pravidel pro práva. Protokol by
měl být vnímán jako součást této činnosti.
Je proto nezbytné, aby na úrovni EU byly
odstraněny veškeré právní překážky na úrovni EU bránící
ratifikaci protokolu členskými státy EU. Podstata protokolu nevyvolává
žádné obavy s ohledem na stávající acquis EU.
Ustanovení protokolu posilují mezinárodní
právní rámec tím, že stanoví povinnosti zabránit nucené práci
a poskytnout obětem ochranu a přístup k opravným
prostředkům, jako je odškodnění.
Protokol ve svých článcích 1
a 6 vyžaduje, aby členské státy Mezinárodní organizace práce
vypracovaly vnitrostátní politiku a akční plán pro účinné
a trvalé odstranění nucené práce a aby po konzultaci
s organizacemi zaměstnavatelů i zaměstnanců
přijaly opatření k uplatnění ustanovení protokolu.
Článek 2 protokolu stanoví
opatření, která musí členské státy MOP přijmout, aby zabránily
nucené práci, konkrétně:
·
vzdělávání a informování lidí, zejména
těch, kteří jsou obzvláště zranitelní,
a zaměstnavatelů;
·
vynaložení úsilí s cílem zajistit, aby se pokrytí
a vymáhání právních předpisů týkajících se předcházení
nucené práci vztahovalo na všechny pracovníky a všechna odvětví
hospodářství a aby byly posíleny služby inspekce práce;
·
ochrana osob, zejména migrujících pracovníků,
před potenciálně zneužívajícími nebo podvodnými praktikami náboru
a umísťování;
·
podpora náležité péče ve veřejném i
soukromém sektoru; a
·
řešení prvotních příčin zvýšení
rizika nucené práce.
Co se týče obětí nucené práce,
článek 3 stanoví, že je třeba přijmout účinná
opatření pro jejich identifikaci, propuštění, ochranu, zotavování a
rehabilitaci a jiné formy pomoci a podpory. Článek 4
vyžaduje, aby členské státy MOP zajistily, aby všechny oběti
měly přístup k opravným prostředkům, jako je
odškodnění, a aby příslušné orgány měly pravomoc
trestně nestíhat oběti za protiprávní činnosti, které byly
přinuceny vykonávat.
Kromě toho článek 5 stanoví
mezinárodní spolupráci v oblasti předcházení nucené práci
a jejího odstranění a článek 7 ruší přechodná
ustanovení úmluvy.
Protokol upravuje oblasti práva EU, které již
podléhají pokročilému stupni regulace.
Ve svých ustanoveních týkajících se
předcházení nucené práci se protokol zabývá aspekty, které spadají
do oblasti působnosti sociální politiky EU, u nichž právní
předpisy EU stanoví minimální pravidla týkající se pracovních podmínek[2].
Ve svých ustanoveních o ochraně
obětí a přístupu k opravným prostředkům se
protokol zabývá aspekty týkajícími se justiční spolupráce v trestních
věcech, v nichž právní předpisy EU stanoví minimální pravidla v
oblasti boje proti obchodování s lidmi a práv obětí[3].
Části protokolu jsou rovněž ve
vzájemném vztahu se svobodou pohybu pracovníků[4] a s pravidly
v oblasti azylu a přistěhovalectví[5].
Protokol je dále ve vzájemném vztahu
s pravidly spadajícími pod společnou obchodní politiku,
mezinárodní dohody EU, rozvojovou spolupráci a obchodní nástroje, které
odkazují na základní pracovní normy a ratifikaci a účinné
provádění základních úmluv MOP ze strany třetích zemí
a v EU.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Nevztahuje se na tento návrh.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Protokol je závaznou mezinárodní dohodou
podléhající ratifikaci a související s úmluvou. Vytváří právní
povinnosti použitelné pro ratifikující státy a může být ratifikován
pouze státy, které ratifikovaly úmluvu.
V MOP se protokol používá k částečné
úpravě nebo doplnění úmluvy, což umožňuje přizpůsobit
ji měnícím se podmínkám a zvýšit její relevanci. Ustanovení
čl. 19 odst. 4 ústavy MOP týkající se přijetí
a ratifikace úmluv je použitelné i na protokol.
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie[6],
a konkrétněji o uzavření a ratifikaci úmluvy MOP[7], nemohou členské
státy rozhodovat o ratifikaci protokolu mimo rámec orgánů EU, jelikož
součásti protokolu spadají do oblastí pravomoci EU.
EU jako taková však nemůže ratifikovat
protokol MOP, protože podle pravidel MOP mohou být smluvními stranami
těchto protokolů pouze státy.
Jelikož předmět tohoto protokolu
spadá částečně do oblastí pravomoci EU
a částečně do oblastí pravomoci členských
států, musí orgány EU a členské státy přijmout nezbytná
opatření za účelem spolupráce při ratifikaci protokolu
a při provádění závazků z tohoto protokolu
vyplývajících[8].
Během posledního desetiletí již Rada
zmocnila členské státy k ratifikaci, v zájmu EU, pěti úmluv MOP,
jejichž některé části spadají do oblastí pravomoci EU[9].
S odkazem na protokol je regulace
v pokročilé fázi v různých aspektech boje proti obchodování
s lidmi, ochrany obětí a politik práce, na něž se
protokol vztahuje, a to do té míry, že členské státy již v tomto
ohledu nemají možnost konat jako svrchované při jednání s vnějšími
stranami[10].
Hlavní právní základ pro příslušné právní předpisy EU, které jsou
podrobnější než obecné zásady stanovené protokolem, představují
čl. 82 odst. 2 a článek 153 Smlouvy o fungování
Evropské unie (SFEU).
Neexistuje neslučitelnost mezi
ustanoveními protokolu a minimálními požadavky v těchto
oblastech stanovenými v acquis EU.
V souladu s čl. 19
odst. 8 ústavy MOP protokol stanoví minimální pravidla. Acquis EU
zastává stejný přístup. Z výše uvedeného tedy vyplývá, že právo Unie
může být přísnější než pravidla MOP a naopak[11].
Navrhovaná rozhodnutí Rady proto zmocní
členské státy k ratifikaci, v zájmu EU, těch částí
protokolu, které spadají do oblastí pravomoci EU, a doporučují
jim, aby tak učinily do konce roku 2016.
Navrhovaná rozhodnutí Rady jsou založena na
jedné straně na čl. 218 odst. 6 SFEU ve spojení s čl. 82 odst. 2
SFEU, který stanoví hlavní právní základ pro právní předpisy EU o
justiční spolupráci v trestních věcech, jež se týkají vymýcení
obchodu s lidmi a práv obětí, a na straně druhé na čl. 153 odst.
2 druhém pododstavci SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 6 SFEU, který stanoví
hlavní právní základ pro právní předpisy EU o ochraně a zlepšení pracovních
podmínek, jež se týkají předcházení nucené práci.
Protokol sleduje několik cílů, které
jsou neoddělitelně spjaty, aniž by některý z nich byl
vůči druhým druhořadý a nepřímý. Účelem protokolu
je zejména dosažení důstojných pracovních podmínek na jedné
straně a ochrana obětí nucené nebo povinné práce a trestání
pachatelů na straně druhé. Proto se musí zakládat jak na
čl. 82 odst. 2 SFEU, tak na čl. 153 odst. 1 písm. a) a b) SFEU.
Jediné rozhodnutí nemůže být přijato na dvojím právním
základě, pokud postupy, jež každý právní základ vyžaduje, jsou
vzájemně neslučitelné.[12]
Tak je tomu i v tomto případě vzhledem ke skutečnosti,
že záležitosti týkající se justiční spolupráce v trestních
věcech nezavazují Dánsko, což má za následek odlišná hlasovací práva
v Radě. V důsledku toho jsou zapotřebí dvě
samostatná rozhodnutí Rady.
Pokud jde o cíl ochrany obětí nucené nebo
povinné práce a trestání pachatelů, je jediným právním základem, na
němž by měl být tento návrh založen, čl. 82 odst. 2 SFEU. Je
pravda, že protokol se také dotýká povolení k pobytu obětí nucených
nebo povinných prací v míře, která je nezbytná k tomu, aby tyto oběti
mohly mít přístup k odpovídajícím a účinným opravným
prostředkům (viz zejména článek 4 protokolu). Tento
účel týkající se článku 79 SFEU je však pouze vedlejší, zatímco cíle
předcházení obchodování s lidmi a boje proti němu a ochrana
obětí související s čl. 82 odst. 2 SFEU[13] lze určit jako
převažující účel a složku.
Komise v této souvislosti připomíná, že
dne 14. dubna 2014 podala podle čl. 218 odst. 3 a 4 SFEU Radě
doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání
včetně směrnic pro jednání na 103. zasedání Mezinárodní
konference práce o protokolu k doplnění Úmluvy Mezinárodní organizace
práce o nucené práci č. 29 z roku 1930 (COM(2014)238 ze dne 14. 4. 2014).
Komise dále připomíná, že toto doporučení bylo projednáno na
zasedáních pracovní skupiny Rady ve dnech 5. května, 14. května
a 16. května 2014 a že navzdory několika pokusům
o dosažení přijatelného řešení bylo rozhodnuto na zasedání
COREPERU dne 23. května 2014 se touto záležitostí dále nezabývat,
a tudíž nepředložit návrh rozhodnutí Radě k přijetí.
V důsledku toho Komise vydala následující prohlášení, které bylo
zaznamenáno v zápisu z jednání COREPERU:
„Komise připomíná povinnost loajální
spolupráce mezi členskými státy a Komisí za všech okolností. Absence
těchto rozhodnutí povede k situaci, která není v souladu se
Smlouvami, jelikož členské státy nemají z právního hlediska možnost
přijímat právní závazky týkající se otázek pravomocí Unie v mezinárodních
jednáních bez rámce rozhodnutí Unie. Komise posoudí vhodná opatření
v tomto ohledu. Komise připomíná, že je třeba, aby byly
respektovány pravomoci Unie, aby se vyloučila veškerá neslučitelnost
mezi acquis Unie a nástroji MOP, které mají být sjednány, a aby
členské státy jednaly v rámci MOP v zájmu EU.“
Komise dále konstatuje, že ačkoli uvedený
návrh rozhodnutí nebyl přijat, členské státy přistoupily k
jednání a přijetí – v rámci MOP – protokolu z roku 2014
k Úmluvě o nucené práci. Vzhledem k významu protokolu z roku 2014
k Úmluvě o nucené práci navrhuje Komise na základě čl. 218
odst. 6 SFEU, aby členské státy jednající společně v zájmu Unie
byly zmocněny k ratifikování uvedeného protokolu. Komise zároveň
zdůrazňuje, že tento návrh nemůže být v žádném
případě považován za uznání zákonnosti postupu, který vedl
k přijetí uvedeného protokolu v rámci MOP, Komisí.
2014/0259 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se členské státy zmocňují,
aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly protokol z roku 2014 k Úmluvě
Mezinárodní organizace práce o nucené práci z roku 1930, pokud jde o záležitosti
týkající se sociální politiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 153 odst. 1 písm. a) a b) ve spojení
s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského
parlamentu[14],

vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Evropská unie podporuje
ratifikaci mezinárodních úmluv o práci, které Mezinárodní organizace práce
označuje za aktuální, jakožto příspěvek k úsilí Evropské unie o
podporu lidských práv a důstojné práce pro všechny a také o vymýcení
obchodu s lidmi v EU i mimo ni, jehož důležitým hlediskem
je ochrana základních zásad a práv při práci.
(2)       Určité části
pravidel stanovených protokolem z roku 2014 k Úmluvě Mezinárodní
organizace práce (MOP) o nucené práci z roku 1930 (dále jen „protokol“) spadají
do pravomocí Unie v souladu s čl. 153 odst. 1
písm. a) a b) SFEU. Konkrétně se na některá pravidla
protokolu již vztahuje acquis EU v oblasti sociální politiky[15].
(3)       V důsledku toho
členské státy nemohou přijímat závazky týkající se těchto
částí mimo rámec orgánů Evropské unie[16].
(4)       Ustanovení čl. 19
odst. 4 stanov MOP týkající se přijímání a ratifikace úmluv se
obdobně použije na protokol, který je závaznou mezinárodní dohodou
podléhající ratifikaci a který souvisí s úmluvou.
(5)       Evropská unie nemůže
protokol ratifikovat, jelikož jeho stranami mohou být pouze státy.
(6)       Proto je nutné, aby
členské státy jednající společně v zájmu Evropské unie byly
zmocněny k ratifikaci protokolu, pokud jde o části spadající
do pravomoci Unie v souladu s čl. 153 odst. 1
písm. a) a b) SFEU.
(7)       Ustanovení návrhu protokolu
jiná než ustanovení týkající se sociální politiky budou podléhat rozhodnutí
přijatému souběžně s tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Členské státy se zmocňují, pokud jde
o části spadající do pravomoci svěřené Evropské unii v čl.
153 odst. 1 písm. a) a b) SFEU, k ratifikaci protokolu z roku 2014 k
Úmluvě Mezinárodní organizace práce o nucené práci z roku 1930.
Článek 2
Členské státy by měly učinit
nezbytné kroky k tomu, aby co nejdříve, nejlépe do
31. prosince 2016, uložily své ratifikační listiny
k protokolu u generálního ředitele Mezinárodního úřadu
práce.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským
státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Strategie EU pro vymýcení obchodu s lidmi 2012–2016,
COM(2012) 286, 19.6.2012.
[2]               Včetně směrnice 91/533/EHS o povinnosti
zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách pracovní smlouvy
nebo pracovního poměru (dále jen „směrnice o písemném prohlášení“),
směrnice 2008/104/ES o agenturním zaměstnávání a rovněž
směrnice o ochraně zdraví a bezpečnosti při práci,
včetně rámcové směrnice 89/391/EHS, směrnice o pracovní
době 2003/88/ES, směrnice o ochraně mladistvých pracovníků
94/33/ES a směrnice 92/85/EHS o ochraně mateřství.
[3]               Směrnice 2011/36/EU („o prevenci obchodování s
lidmi“); směrnice 2012/29/EU („o právech obětí“).
[4]               Článek 45 SFEU a nařízení č. 492/2011 o
volném pohybu pracovníků uvnitř Unie.
[5]               Směrnice 2004/81/ES („o povolení k pobytu pro
oběti“) a směrnice 2009/52/ES („o sankcích pro
zaměstnavatele“). Vybraná ustanovení protokolu a související
doporučení se rovněž týkají směrnice 2008/115/ES („o
navracení“), směrnice 2011/98/EU („o jednotném povolení“)
a směrnice 2014/36/EU („o sezónních pracovnících“).
[6]               Rozsudek Soudního dvora ze dne 31. března 1971 ve
věci Evropské dohody o silniční dopravě (AETR), 22/70, Sb. rozh.
1971, s. 263; viz též čl. 3 odst. 2 SFEU, který tyto zásady kodifikuje.
[7]               Stanovisko Soudního dvora ze dne 19. března 1993 ve
věci úmluvy č. 170 o chemických látkách, 2/91, Sb. rozh. 1993-I, s.
1061.
[8]               Stanovisko Soudního dvora 2/91 (tamtéž), body 36, 37 a
38.
[9]               Rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2005, kterým se
zmocňují členské státy, aby v zájmu Evropského společenství
ratifikovaly Úmluvu Mezinárodní organizace práce o průkazech totožnosti
námořníků (Úmluva č. 185), Úř. věst. L 136, 30.5.2005,
s. 1;
rozhodnutí Rady ze dne 7. června 2007, kterým se členské státy
zmocňují, aby v zájmu Evropského společenství ratifikovaly Úmluvu
Mezinárodní organizace práce o práci na moři z roku 2006 (Úř.
věst. L 161, 22.6.2007, s. 63);
rozhodnutí Rady ze dne 7. června 2010, kterým se členské státy
zmocňují, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly úmluvu Mezinárodní
organizace práce o práci v odvětví rybolovu z roku 2007 (úmluva č. 188),
Úř. věst. L 145, 11.6.2010, s. 12;
rozhodnutí Rady ze dne 28. ledna 2014, kterým se členské státy
zmocňují, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly Úmluvu Mezinárodní
organizace práce o bezpečnosti při používání chemických látek
při práci z roku 1990 (úmluva č. 170) (2014/52/EU);
rozhodnutí Rady ze dne 28. ledna 2014, kterým se členské státy
zmocňují, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly Úmluvu Mezinárodní
organizace práce o důstojné práci pro pracovníky v domácnosti z roku 2011
(úmluva č. 189) (2014/51/EU).
[10]             Stanovisko Soudního dvora 2/91, body 25 a 26.
[11]             Stanovisko Soudního dvora 2/91, bod 18.
[12]             Viz z poslední doby rozsudek Soudního dvora ze dne
11. června 2014 ve věci C-377/12, bod 34.
[13]             Viz zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady
2012/29/EU ze dne 25. října 2012, kterou se zavádí minimální pravidla pro
práva, podporu a ochranu obětí trestného činu, jež je založena na
čl. 82 odst. 2 SFEU, a směrnice Evropského parlamentu a Rady
2011/36/EU ze dne 5. dubna 2011 o prevenci obchodování s lidmi,
boji proti němu a o ochraně obětí, jež je založena na
čl. 82 odst. 2 i na čl. 83 odst. 1 SFEU.
 Ustanovení čl. 1 odst. 1, čl. 1 odst. 2, čl. 1 odst. 3,
čl. 2 písm. a), čl. 2 písm. c), článku 3, čl. 4 odst. 1 a
čl. 4 odst. 2 protokolu se bezprostředně týkají záležitostí,
na které se tyto směrnice vztahují.
[14]             Úř. věst. C , , s. .
[15]             Konkrétně se čl. 1 odst. 1 a čl. 2 písm. a)
a d) protokolu týkají záležitostí, jež upravuje směrnice 91/533/EHS o
povinnosti zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách
pracovní smlouvy nebo pracovního poměru (dále jen „směrnice o
písemném prohlášení“), směrnice 2008/104/ES o agenturním zaměstnávání
a rovněž směrnice o ochraně zdraví a bezpečnosti při
práci, včetně rámcové směrnice 89/391/EHS, směrnice o
pracovní době 2003/88/ES, směrnice o ochraně mladistvých
pracovníků 94/33/ES a směrnice 92/85/EHS o ochraně
mateřství.
[16]             Rozsudek Soudního dvora ve věci 22/70 Komise
v. Rada („AETR“), Sb. rozh. 1971, s. 263, bod 22, Stanovisko
Evropského soudního dvora 2/91 („MOP“), Sb. rozh. 1993-I, s. 1061, bod 26
a věc C-45/07, Komise v. Řecká republika, Sb. rozh. 2009, s. I-701, bod 31).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.3.2016
            COM(2016) 131 final
            2016/0072(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody(rozpočtová položka 04 03 01 03)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Pro zajištění nezbytné právní jistoty a jednotnosti vnitřního trhu má Smíšený výbor EHP začleňovat veškeré příslušné právní předpisy EU co nejdříve po jejich přijetí do Dohody o EHP a také umožnit, aby se státy ESVO EHP podílely na příslušných opatřeních nebo programech EU.

               2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojená k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) má pozměnit Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody tak, aby pokračovala spolupráce v oblasti volného pohybu pracovníků, koordinace systémů sociálního zabezpečení a opatření týkajících se migrujících osob, včetně migrujících osob z třetích zemí.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Komise předkládá Radě návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, aby ji Rada přijala jako postoj Unie. Komise doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               2016/0072 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
                  (rozpočtová položka 04 03 01 03)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 46 a 48 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  1
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  2
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně Protokolu 31 k této dohodě (dále jen „Protokol 31“).

               (3)Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje zvláštní ustanovení týkající se spolupráce v některých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala i spolupráci v oblasti volného pohybu pracovníků, koordinace systémů sociálního zabezpečení a opatření týkajících se migrujících osob, včetně migrujících osob z třetích zemí.

               (5)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval pokračování této rozšířené spolupráce po 31. prosinci 2015.

               (6)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který se má jménem Unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (2)
                  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.3.2016
            COM(2016) 131 final
            PŘÍLOHA
            ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č..../2016ze dne...,kterým se mění Protokoll 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobodyk návrhurozhodnutí Radyo postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody(rozpočtová položka 04 03 01 03)

               PŘÍLOHA

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2016,

                  kterým se mění protokol 31 k Dohodě o EHP
                  o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala i spolupráci v oblasti volného pohybu pracovníků, koordinace systémů sociálního zabezpečení a opatření týkajících se migrujících osob, včetně migrujících osob z třetích zemí.

               (2)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2016,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V čl. 5 odst. 5 a 13 protokolu 31 k Dohodě o EHP se slova „a 2015“ nahrazují slovy „, 2015 a 2016“.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bude učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  1Použije se ode dne 1. ledna 2016.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

                     (1)
                  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]