               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.7.2017
            COM(2017) 375 final
            2017/0158(COD)
            Návrh
            NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o dovozu kulturních statků
            {SWD(2017) 262 final}{SWD(2017) 263 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               V rámci Evropského programu pro bezpečnost z roku 2015
                  1
                a akčního plánu pro zesílení boje proti financování terorismu z roku 2016
                  2
                Komise oznámila, že připraví legislativní návrh zabývající se nedovoleným obchodem s kulturními statky. Evropský parlament a Rada Evropský program pro bezpečnost
                  3
                a akční plán uvítaly a požádaly o ještě intenzívnější práci
                  4
               . Dne 15. března 2017 byla přijata směrnice o boji proti terorismu, která obsahuje ustanovení o trestních sankcích pro osoby nebo subjekty poskytující materiální podporu terorismu
                  5
               .

               Úmysl připravit legislativní návrh byl oznámen také ve společném sdělení Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Evropskému parlamentu a Radě nazvaném Směrem ke strategii EU pro mezinárodní kulturní vztahy
                  6
               .

               Z globálního hlediska je třeba tento návrh vnímat v kontextu prohlášení vedoucích představitelů skupiny G20 ze dne 8. července 2017
                  7
               , v němž potvrdili svůj závazek bojovat proti financování terorismu z alternativních zdrojů, včetně loupení a pašování starožitností.

               Nařízení a níže popsaná opatření reagují rovněž na usnesení Evropského parlamentu ze dne 30. dubna 2015 o ničení kulturních památek příslušníky ISIS/Dá'iš, v němž se požadovala mimo jiné důkladná opatření k narušení nedovoleného obchodu s kulturními statky a vypracování evropských vzdělávacích programů pro soudce, policisty a celníky, státní správu a obecněji účastníky trhu, jakož i informační kampaně, které budou odrazovat od nákupu a prodeje kulturních statků pocházejících z nezákonného obchodu.

                  Rada ve svých závěrech ze dne 12. února 2016 připomenula, že je důležité urychleně zintenzivnit boj proti nedovolenému obchodování s kulturními statky, a vyzvala Komisi, aby co nejdříve předložila návrhy legislativních opatření týkajících se této problematiky.

               Dne 24. března 2017 Rada bezpečnosti OSN v rezoluci č. 2347 (2017)
                  8
                členské státy požádala, aby přijaly opatření k zamezení nezákonnému a nedovolenému obchodu s kulturními statky, zejména v případě, pocházejí-li z oblastí postižených ozbrojeným konfliktem a obchodují-li s nimi teroristické skupiny. V březnu 2017 ministři kultury zemí skupiny G7 všechny státy vyzvali, aby zakázaly přeshraniční nedovolený obchod s uloupenými kulturními statky, a současně zdůraznili význam užší spolupráce mezi mezinárodními justičními a donucovacími orgány
                  9
               .

               V Římském prohlášení ze dne 25. března 2017 vedoucí představitelé 27 členských států a orgánů EU znovu potvrdili svůj závazek chránit kulturní dědictví a kulturní rozmanitost. Boj proti nedovolenému obchodu s kulturními statky bude klíčovým evropským opatřením rovněž v rámci Evropského roku kulturního dědictví 2018.

                  Tato iniciativa má zabránit dovozu kulturních statků nelegálně vyvezených ze třetí země do EU a jejich uskladnění v EU, což zajistí omezení nedovoleného obchodu s kulturními statky, boj proti financování terorismu a ochranu kulturního dědictví, zejména v případě archeologických předmětů v zemích původu, které jsou postiženy ozbrojeným konfliktem. Za tímto účelem se navrhuje: stanovit společnou definici kulturních statků při dovozu; zajistit, aby dovozci postupovali při pořizování kulturních statků ze třetích zemí s náležitou péčí; určit standardizované informace k osvědčení legálního původu kulturních statků; poskytnout účinné prostředky odrazující od nedovoleného obchodu a prosazovat aktivní zapojení zúčastněných stran do ochrany kulturního dědictví.

                  Návrh není navázán na REFIT.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Společná pravidla pro dovoz kulturních statků ze třetích zemí v současnosti neexistují vyjma nařízení Rady (ES) č. 1210/2003
                  10
                ze dne 7. července 2003 o některých zvláštních omezeních hospodářských a finančních vztahů s Irákem a nařízení Rady (EU) č. 36/2012
                  11
                o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, jež zakazují obchod s kulturními statky uskutečňovaný s těmito zeměmi. Iniciativa má doplnit jak tato dvě opatření, tak i platné právní předpisy EU týkající se vývozu kulturních statků (nařízení (ES) č. 116/2009
                  12
               ).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Navrhované nařízení doplňuje právní rámec EU pro obchodování s kulturními statky, který doposud zahrnoval pouze právní předpisy o vývozu kulturních statků
                  13
                a o navrácení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu
                  14
               . S ohledem na dovoz byl omezen na opatření omezující obchod s kulturními statky pocházejícími z Iráku a Sýrie.

               Provádění ustanovení obsažených v nařízení bude doprovázeno řadou opatření EU (jejichž realizace již probíhá, nebo bude brzy zahájena), které se zabývají faktory ovlivňujícími jak nabídku kulturních statků, s nimiž se obchoduje nezákonně, tak i poptávku po těchto statcích, jako je nestejná úroveň připravenosti a uplatňování norem náležité péče v členských státech a nedostatečná kapacita v některých zemích původu nedovoleného obchodu, zejména v zemích s nestabilní situací.

               Boj proti nedovolenému obchodu s kulturními statky je součástí boje EU proti organizované trestné činnosti. Na základě rozhodnutí Rady pro spravedlnost a vnitřní věci ze dne 18. května 2017
                  15
                bude mezi donucovacími orgány pokračovat hlubší operativní spolupráce v rámci politického cyklu EU pro boj proti závažné a organizované trestné činnosti na období 2018–2021.

               Prostřednictvím pilotního projektu bude EU v letech 2017–2018 spolupracovat s Organizací OSN pro výchovu, vědu a kulturu (UNESCO) na návrhu vzdělávacích modulů týkajících se nedovoleného obchodu s kulturními statky, které budou určeny příslušným profesním skupinám, včetně příslušníků policie. V rámci téhož pilotního projektu bude financována také komplexní studie zabývající se rozměry nedovoleného obchodu s kulturními statky, jež se zaměří na trasy, objemy a postupy nedovoleného obchodu a na využívání nových technologií v boji proti tomuto obchodu.

               Prostřednictvím nástroje EU pro technickou pomoc a výměnu informací (TAIEX) je zajištěno rovněž budování kapacit donucovacích orgánů. V minulých letech byla uspořádána řada pracovních setkání zabývajících se bojem proti nedovolenému obchodu s kulturními statky: například v Bývalé jugoslávské republice Makedonie, Turecku, Kosovu, Bosně a Hercegovině a Srbsku. Pomoc v rámci TAIEX, která byla kdysi dostupná pouze v zemích evropského sousedství, může být nyní poskytnuta i kdekoli jinde ve světě.

                  Odborníci na kulturní dědictví se v rostoucí míře účastní společných misí EU, OSN a Světové banky k posouzení potřeb v době po skončení katastrof a posouzení obnovy a nastolení míru, aby pomohli posoudit škody na kulturním dědictví a rizika s ním spojená, včetně nedovoleného obchodu.

                  Tento seznam iniciativ není úplný. V blízké budoucnosti budou zavedena další opatření, která provádění navrhovaného nařízení usnadní a podpoří jeho cíle.

                  Návrh je rovněž v souladu s ostatními politikami Unie a přispívá k nim, zejména co se týká:

                  –
                        Evropského programu pro bezpečnost
                     16
                  , který zdůrazňuje význam boje proti terorismu a organizované trestné činnosti,

                  –
                        akčního plánu pro zesílení boje proti financování terorismu, který uvádí řadu politických a právních iniciativ (včetně tohoto návrhu), jež mají být přijaty v rámci komplexního přístupu v této oblasti, a

                  –
                        směrnice Evropského parlamentu a Rady o boji proti terorismu, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí 2002/475/SVV o boji proti terorismu, jež obsahuje ustanovení o trestních sankcích pro osoby nebo subjekty poskytující materiální podporu terorismu.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Podle článků 3 a 207 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) má EU výlučnou pravomoc v oblasti obchodní politiky a celních předpisů, jako jsou opatření celní kontroly při dovozu.

                  Podle článku 207 SFEU mohou Evropský parlament a Rada přijímat řádným legislativním postupem formou nařízení opatření vymezující rámec pro provádění společné obchodní politiky. Tak je tomu například v případě nařízení (ES) č. 116/2009 o vývozu kulturních statků, které bylo přijato na základě článku 207 SFEU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Proporcionalita

               Upřednostňovaná volba politiky spojuje regulační a neregulační možnosti politiky. Oblast působnosti navrhovaného regulačního opatření zahrnuje širokou typologii kulturních statků, aniž by bylo bráněno legálnímu obchodu, a to v důsledku požadavku, aby jejich stáří bylo minimálně 250 let. Tento požadavek na minimální stáří kulturních statků je přiměřený a v souladu s předpisy platnými v některých jiných jurisdikcích a pomůže zajistit, aby se na mezinárodní úrovni uplatňoval konzistentní přístup. Mimoto se liší úroveň kontroly před vstupem na celní území Unie, a to podle vnímaného rizika drancování u určitých kategorií kulturních statků, jako jsou archeologické nálezy nebo části památek.

               Viz aspekty proporcionality ve zprávě o posouzení dopadů, zejména oddíly 7.3.5 a 7.4.4 této zprávy.

               •Volba nástroje

               V daném případě je vhodným nástrojem nařízení Evropského parlamentu a Rady v souladu s článkem 207 SFEU, který je právním základem tohoto návrhu.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               V současnosti se na dovoz kulturních statků nevztahují žádné platné právní předpisy EU, tento návrh proto nesouvisí s hodnocením ex post ani kontrolami účelnosti.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Komise uspořádala tyto konzultace se zúčastněnými stranami:

               1. Otevřenou veřejnou konzultaci
                  17
                na portálu Europa, v jejímž rámci mohly všechny zúčastněné strany zasílat své příspěvky v období od 23. října 2016 do 23. ledna 2017. Dotazník byl navržen tak, aby zjistil názory a stanoviska těchto kategorií zúčastněných stran: občané, podniky, profesní sdružení a zástupci zájmových skupin, nevládní organizace a občanská společnost, orgány veřejné moci. Dotazník se zaměřoval na otázku nedovoleného obchodu s kulturními statky; opatření, která by měla být s ohledem na dovoz kulturních statků přijata v rámci boje proti nedovolenému obchodu a financování terorismu, dopady a parametry možných legislativních opatření. Komise obdržela celkem 305 příspěvků:

                  Ačkoliv přijetí celních předpisů týkajících se dovozu ze strany Unie je silně podporováno, pokud jde o otázku, zda tato opatření přispějí k boji proti organizované trestné činnosti a financování terorismu, jsou názory rozdílnější; podniky se většinou domnívají, že nikoli. Za nedostatek stávajícího systému se považují problémy při zjišťování legálního původu. Za hlavní kritéria pro vymezení kulturních statků, na něž by se mělo opatření vztahovat, se považuje vzácnost, historická/vzdělávací hodnota, stáří a to, zda dotyčný kulturní statek pochází z oblasti, ve které probíhá konflikt. Zdá se, že podniky upřednostňují opatření, která na ochranu svého dědictví přijmou především vyvážející země, a to s pomocí EU, zatímco orgány veřejné moci a občanská společnost důrazně podporují právní předpisy Unie, které celním orgánům umožní zabránit vstupu nelegálních kulturních statků do EU.

                  Co se týká požadavků na doklady k prokázání legálního původu, zdá se, že podniky podporují většinou formu autocertifikace (přísežné prohlášení), zatímco orgány veřejné moci upřednostňují vývozní osvědčení (ve skutečnosti z písemných podání vyplývá, že by upřednostňovaly vydávání dovozních licencí na základě vývozních osvědčení).

                  2. Komise uspořádala také tři zasedání skupiny odborníků na celní problematiku související s kulturními statky (zástupci celních a kulturních orgánů z členských států), na nichž byla iniciativa představena, načež následovala intenzivní výměna názorů a diskuse ohledně různých problémů a cílů. Delegáti členských států byli rovněž vyzváni, aby svá stanoviska k jednotlivým možnostem předložili písemně, a řada z nich tak učinila. Ačkoliv všechny členské státy souhlasí s tím, že je třeba přijmout opatření při dovozu, podpora konkrétní volby opatření se liší. Velká skupina členských států uvedla, že upřednostňuje dovozní licence pro omezený počet kategorií kulturních statků, a sice pro ty, které jsou v současné geopolitické situaci ohroženy nejvíce.

               3. U celních a kulturních orgánů členských států byl proveden rovněž průzkum ohledně možných či očekávaných dopadů různých regulačních opatření na správní orgány (náklady či jiná zátěž).

               Z celkem šestnácti obdržených odpovědí jich dvanáct obsahovalo částečné informace ohledně toho, kolik času bude zapotřebí k splnění formalit spojených s regulačními možnostmi politiky. Většina členských států nebyla schopna odhady poskytnout a uvedla, že struktura jejich stávajícího systému a postupů toto neumožňuje. Výsledky (odpovědi extrapolované s použitím standardního nákladového modelu) byly do značné míry neprůkazné, jelikož poskytnuté odhady se týkaly pouze některých možností politiky a jiných nikoli.

               4. Průzkum provedl rovněž externí dodavatel v rámci studie nazvané „Boj proti nedovolenému obchodu s kulturními statky: analýza celních záležitostí v EU“
                  18
               . Podnikům, sdružením, orgánům veřejné moci a mezinárodním organizacím byly zaslány podrobné dotazníky. Závěry průzkumu obsažené ve studii byly použity ve zprávě o posouzení dopadů, většinou závěry týkající se zkušeností s prováděním nařízení EU o vývozu kulturních statků a dvou nařízení EU o sankcích vztahujících se na Irák a Sýrii.

               •Posouzení dopadů

                  Bylo provedeno posouzení dopadů
                     19
                   a Výbor pro kontrolu regulace vydal nejprve záporné stanovisko
                     20
                  , poté kladné stanovisko
                     21
                   k opětovně předloženému návrhu, který následoval po revizi vymezení problému a stanovených cílů a poskytnutí srozumitelnějšího a lépe strukturovaného vysvětlení zvažovaných možností politiky a jejich obsahu.

                  Možnosti, které byly zvoleny k řešení zjištěných problémů, jsou slučitelné a zabrání dovozu kulturních statků vyvezených ze třetí země nelegálně a jejich uskladnění v EU; zajistí tudíž omezení nedovoleného obchodu s kulturními statky, boj proti financování terorismu a ochranu kulturního dědictví, zejména v zemích původu, které jsou postiženy ozbrojeným konfliktem. Očekává se, že tohoto hlavního cíle bude dosaženo, aniž by vznikla zbytečná administrativní zátěž. Konkrétně to bude zajištěno prostřednictvím:

               1. zvyšování informovanosti potenciálních kupujících, zejména turistů a cestujících, a celních a jiných donucovacích orgánů;

               2. nařízení, které stanoví opatření celní kontroly vztahující se na kulturní statky, jež jsou v celním prohlášení navrženy na propuštění do volného oběhu nebo jiného zvláštního celního režimu (např. svobodného pásma), s výjimkou zboží v tranzitu. Kontroly se týkají kulturních statků, jak jsou vymezeny v Úmluvě Mezinárodního ústavu pro sjednocení soukromého práva UNIDROIT o kradených nebo protiprávně vyvezených kulturních statcích z roku 1995, s minimálním stářím 250 let. U těchto kulturních statků musí osoba, která je chce dovézt na celní území Unie, předložit níže uvedené doklady k prokázání jejich legálního původu, tj. legálního vývozu ze země původu:

               – v případě archeologických předmětů, částí památek, které byly rozebrány, a vzácných rukopisů a prvotisků musí dotyčná osoba požádat příslušný orgán, který za tímto účelem určil členský stát vstupu, o udělení dovozní licence a předložit doklad o legálním vývozu těchto kulturních statků ze země původu,

               – u všech ostatních kulturních statků musí dotyčná osoba předložit celním orgánům podepsané prohlášení (přísežné prohlášení), které potvrzuje, že kulturní statky byly ze země původu vyvezeny legálně, a k němuž je přiložen jednotný identifikační doklad podle standardu Object ID, který dotyčný předmět podrobně popisuje. Celní orgány tyto doklady zaregistrují a uchovávají jejich kopii.

               Očekává se, že zvolené možnosti politiky dosáhnou výše uvedeného hlavního cíle i řady specifických cílů:

               Zvolením definice kulturních statků podle úmluvy UNIDROIT z roku 1995 spolu s požadavkem na minimální stáří 250 let zavádí tato možnost společnou definici kulturních statků v rámci dovozu, která je přiměřená s ohledem na potřebnou ochranu (široká typologie kulturních statků), aniž by bylo bráněno legálnímu obchodu. Požadavek na poskytnutí informací o kulturním statku a jeho původu, a to podáním žádosti o dovozní licenci nebo vyplněním formuláře jednotného dokladu Object ID, zajišťuje, aby kupující a dovozci v EU postupovali s náležitou péčí, pokud jde o legální původ kulturních statků dovážených do EU. Požadavky na jednotnou dokumentaci při dovozu, pokud jde o totožnost kulturních statků dovážených do EU, současně značně usnadní celní kontroly. Stanovení sankcí za porušení předpisů (přijatých členskými státy) představuje účinnější prostředek odrazující od nedovoleného obchodu s kulturními statky.

               Volba této možnosti politiky je zcela v souladu s nutností důrazně reagovat na zvýšené riziko u některých kategorií kulturních statků, u nichž vzhledem k jejich povaze přímo hrozí ztráta nebo rozptýlení, zejména u archeologického dědictví. Současně se jedná rovněž o kulturní statky, na které se zaměřují teroristé a jiné válčící skupiny za účelem financování svých činností. Pokud jde o náklady na dodržování předpisů, mohou vzniknout určité náklady spojené s přípravou žádosti o dovozní licenci pro tyto kulturní statky, ty však představují pouze velmi malý zlomek
                  22
                dovozu kulturních statků.

                  Tato možnost je přiměřená s ohledem na stanovené cíle, jelikož ukládá požadavky na certifikaci při dovozu v souladu s relativními riziky a lze ji snadno přizpůsobit měnící se situaci a profilům nedovoleného obchodu.

               Pořádání informačních kampaní pro potenciální kupující a celní a jiné donucovací orgány podpoří aktivní zapojení zúčastněných stran do omezování nedovoleného obchodu.

               •Základní práva

               Plánovaná opatření budou mít pravděpodobně dopad na níže uvedená práva, která jsou zakotvena v následujících článcích Listiny základních práv EU (dále jen „Listina“):

               –
                     svoboda podnikání (článek 16 Listiny) a

               –
                     právo na vlastnictví (článek 17 Listiny).

               V případě podezření na nepravdivá prohlášení v souvislosti s kulturními statky mohou orgány rozhodnout o dočasném zadržení kulturních statků, což bude mít dopad na právo na vlastnictví a svobodu podnikání.

               V článku 52 Listiny je uvedeno, že jakékoli omezení výkonu práv a svobod musí být stanoveno zákonem, respektovat podstatu těchto práv a svobod, odpovídat cílům obecného zájmu, které uznává Unie, a být přiměřené.

               Opatření zajišťují náležitou rovnováhu mezi příslušnými právy a oprávněnými zájmy společnosti, neboť jejich přístup je účinný (splňují svůj účel), mají však na dotyčná práva co nejmenší dopad.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné významné dopady na rozpočet Evropské unie.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Komisi bude svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty za účelem stanovení konkrétních formulářů, které se budou používat (např. formulářů licencí, formulářů žádostí, znění přísežného prohlášení atd.) a příslušných podrobných údajů o postupu.

               Komise bude sledovat účinnost právního nástroje a jeho prováděcích předpisů v úzké spolupráci s členskými státy. Průběžné a systematické monitorování umožní zjistit, zda je návrh politiky uplatňován podle očekávání, a zabývat se včas problémy s jeho prováděním.

               Sběr faktických údajů ze strany členských států poskytne základ pro budoucí hodnocení nařízení a bude se řídit těmito sledovanými ukazateli:

               – statistické údaje o zaregistrovaných prohlášeních dovozců zaslané Komisi,

               – kontroly provedené v případech, kdy bylo podáno prohlášení dovozce a existovaly pochybnosti ohledně jeho správnosti,

               – počty podaných žádostí o dovozní licenci a počty zamítnutých žádostí,

               – relevantní statistické údaje o obchodních tocích kulturních statků (např. země, z nichž jsou kulturní statky odesílány do EU nejčastěji),

               – počty případů, kdy byly kulturní statky zadrženy za účelem dalších kontrol, včetně odborného posouzení, a

               – sankce stanovené a ukládané členskými státy.

               Vypracování
                  23
                vhodných podpoložek celní nomenklatury v budoucnu umožní sledovat tyto obchodní toky přesněji a shromažďovat konkrétnější statistické údaje o počtu a druhu kulturních statků, které vstupují na celní území Unie.

               Komise vypracuje na základě informací poskytnutých členskými státy hodnotící zprávu, která bude předložena Evropskému parlamentu a Radě, a to po třech letech ode dne použitelnosti tohoto nařízení a poté každých pět let. V rámci hodnocení nařízení by mělo být posouzeno, nakolik byly cíle splněny. Výsledky hodnocení by mohly být sděleny ostatním evropským orgánům ve formě zprávy.

                  Účinnost doprovodných, nelegislativních opatření bude posouzena v rámci hodnocení ex post týkajícího se informačních kampaní a vzdělávání.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Článek 1 upravuje předmět nařízení a jeho oblast působnosti.

               Článek 2 obsahuje řadu definic pojmů použitých pro účely nařízení.

               Článek 3 stanoví zásadu, podle níž je vstup kulturních statků na celní území Unie přípustný pouze tehdy, byla-li pro ně získána dovozní licence nebo je-li předloženo prohlášení dovozce. Kulturní statky však mohou vstoupit dočasně za účelem výstav nebo akademického a vědeckého výzkumu či v případech, kdy potřebují dočasnou ochranu před zničením a ztrátou, je-li země původu postižena ozbrojeným konfliktem nebo přírodní pohromou.

               Článek 4 stanoví případy, kdy se vyžaduje dovozní licence, osobu, která o ni musí požádat, příslušné podmínky a postupy a orgán členského státu, u něhož ji lze získat. Aby se zamezilo obcházení daných ustanovení, mělo by se v případě, kdy země vývozu není zemí, v níž byl předmět nalezen nebo vytvořen (tj. zemí původu), rozlišovat, zda je země vývozu signatářským státem úmluvy UNESCO z roku 1970, či nikoli. Pokud je signatářem, a tedy státem, který se zavázal bojovat proti nedovolenému obchodu s kulturními statky, musí žadatel prokázat, že je vývoz z dané země legální; pokud není signatářem, musí žadatel prokázat, že byl legální vývoz ze země původu.

               Článek 5 stanoví případy, kdy se bude vyžadovat prohlášení dovozce, a jednotný doklad popisující kulturní statky. Jednotný doklad bude odpovídat mezinárodnímu standardu Object ID používanému pro popis kulturních statků. Tento standard podporuje většina donucovacích orgánů, muzea, organizace kulturního dědictví, organizace zabývající se obchodem s uměleckými díly a jejich oceňováním a pojišťovny. Byl schválen rovněž UNESCO jako mezinárodní standard pro zaznamenávání minimálních údajů o movitém kulturním majetku. Standard Object ID je známý a mnoho členských států ho používá ke katalogizaci předmětů v digitálních databázích specializovanými policejními útvary jako rychlý způsob sdělování informací a ke stanovení minimálních požadavků na informace pro muzea. Podobně jako v článku 4 se rozlišuje, zda je země vývozu signatářským státem úmluvy UNESCO z roku 1970, či nikoli.

               Článek 6 se věnuje kontrolním a ověřovacím opatřením celních orgánů.

               Článek 7 uvádí, že Komise bude pravidelně zveřejňovat seznamy příslušných celních úřadů, které byly členskými státy určeny pro účely nařízení. Toto zveřejňování se považuje za nezbytné k informování hospodářských subjektů.

               Článek 8 uvádí případy, kdy mohou celní orgány kulturní statky zadržet, jelikož nelze prokázat, že dotyčné kulturní statky byly ze země původu vyvezeny legálně.

               Článek 9 vyzývá členské státy, aby zajistily spolupráci mezi svými příslušnými orgány, a umožňuje budoucí vývoj elektronické databáze, která usnadní uchovávání a výměnu informací, zejména co se týká prohlášení dovozců a vydaných dovozních licencí.

               Článek 10 vyžaduje, aby členské státy stanovily sankce za porušení tohoto nařízení v souladu se svými vnitrostátními právními systémy.

               Článek 11 od členských států vyžaduje, aby uspořádaly náležitá školení pro orgány, které určily za účelem provádění nařízení, a informační kampaně pro potenciální kupující, jež je seznámí s právním rámcem a odradí je od pořizování kulturních statků ze třetích zemí bez doloženého původu.

               Článek 12 svěřuje Komisi pravomoc k přijímání aktů v přenesené pravomoci. Toto zmocnění Komisi umožní přizpůsobit v případě potřeby požadavek na minimální stáří nebo kategorie kulturních statků, u nichž se vyžaduje dovozní licence (z důvodu měnící se situace a na základě získaných zkušeností). Jelikož Světová celní organizace oznámila jednoznačný záměr doplnit v budoucnu kapitolu 97 harmonizovaného systému (HS) (v níž je zařazena velká většina kulturních statků pro celní a statistické účely) o další podpoložky, musí být Komise schopna aktualizovat příslušné celní kódy v příloze nařízení.

               Článek 13 stanoví ustavení výboru, který bude Komisi nápomocen při provádění nařízení. Z důvodu konzistentnosti a efektivity je vhodné určit pro tyto účely stejný výbor, který je již Komisi nápomocen při provádění nařízení (ES) č. 116/2009 o vývozu kulturních statků.

               Článek 14 se zabývá podáváním zpráv a hodnocením. Komise bude od členských států pravidelně shromažďovat informace o provádění a účinnosti nařízení, a to na základě řady ukazatelů. Členským státům budou zaslány příslušné dotazníky za účelem sběru stejného druhu údajů, na jejichž základě vyhotoví Komise zprávu pro Evropský parlament a Radu. První zpráva bude předložena tři roky ode dne použitelnosti tohoto nařízení.

               Článek 15 upravuje vstup nařízení v platnost.

               2017/0158 (COD)

               Návrh

               NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o dovozu kulturních statků

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

               v souladu s řádným legislativním postupem,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Na základě závěrů Rady ze dne 12. února 2016 o boji proti financování terorismu, sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o akčním plánu pro zesílení boje proti financování terorismu
                  24
                a směrnice o boji proti terorismu
                  25
                je nutno přijmout společná pravidla týkající se obchodu se třetími zeměmi, aby byla zajištěna účinná ochrana kulturních statků před ztrátou, zachování kulturního dědictví lidstva a zabránění financování terorismu prodejem uloupeného kulturního dědictví kupujícím v Unii.

               (2)Kulturní dědictví představuje jednu ze základních součástí civilizace, obohacuje kulturní život všech lidí, a proto by mělo být chráněno před neoprávněným přisvojováním a drancováním. Unie by tudíž měla zakázat vstup kulturních statků, které byly vyvezeny ze třetích zemí nelegálně, na celní území Unie.

               (3)Vzhledem k rozdílným pravidlům, která se v členských státech uplatňují s ohledem na vstup kulturních statků na celní území Unie, je nutno přijmout opatření zejména k zajištění toho, aby dovoz kulturních statků podléhal při vstupu jednotným kontrolám.

               (4)Společná pravidla by se měla vztahovat na celní zacházení s kulturními statky pocházejícími ze zemí mimo Unii, které vstupují na celní území Unie, tj. jejich propuštění do volného oběhu a do jiného zvláštního režimu, než je tranzit.

               (5)Vzhledem k známému potenciálu svobodných pásem (a tzv. „svobodných přístavů“) pro účely uskladnění kulturních statků by kontrolní opatření, která budou zavedena, měla mít co nejširší oblast působnosti, pokud jde o dotčené celní režimy. Tato kontrolní opatření by se proto měla týkat nejen kulturních statků propuštěných do volného oběhu, nýbrž také kulturních statků propuštěných do zvláštního celního režimu. Tato široká oblast působnosti by však neměla být v rozporu se zásadou volného tranzitu zboží, ani jít nad rámec cíle spočívajícího v zabránění vstupu nelegálně vyvezených kulturních statků na celní území Unie. Kontrolní opatření by proto sice měla zahrnovat zvláštní celní režimy, do nichž lze propustit kulturní statky vstupující na celní území Unie, tranzit by však měl být vyloučen.

               (6)V nařízení by měly být použity definice vycházející z definic, jež jsou obsaženy v Úmluvě UNESCO o opatřeních k zákazu a zamezení nedovoleného dovozu, vývozu a převodu vlastnictví kulturních statků podepsané v Paříži dne 14. listopadu 1970 a v Úmluvě UNIDROIT o kradených nebo protiprávně vyvezených kulturních statcích podepsané v Římě dne 24. června 1995, jejichž smluvní stranou je řada členských států a s jejichž ustanoveními je mnoho třetích zemí a většina členských států obeznámena.

               (7)Zákonnost vývozu je nutno posoudit na základě právních předpisů země, ve které byly kulturní statky nalezeny nebo vytvořeny („země původu“). Aby se zamezilo obcházení, měla by v případě vstupu kulturních statků do Unie z jiné třetí země osoba, která je chce dovézt na celní území Unie, prokázat, že byly z dané země vyvezeny legálně – pokud je dotyčná třetí země signatářským státem úmluvy UNESCO z roku 1970 a tedy státem, který se zavázal bojovat proti nedovolenému obchodu s kulturními statky. V ostatních případech by tato osoba měla prokázat zákonnost jejich vývozu ze země původu.

               (8)Aby nebylo neúměrně bráněno obchodování s kulturními statky přes vnější hranice, mělo by se toto nařízení vztahovat pouze na kulturní statky, které splňují určitý požadavek na stáří. Za tímto účelem se zdá být vhodné stanovit pro všechny kategorie kulturních statků požadavek na minimální stáří 250 let. Tento požadavek na minimální stáří zajistí, aby se opatření stanovená tímto nařízením soustředila na kulturní statky, na něž se s největší pravděpodobnosti zaměřují plenitelé v oblastech, v nichž probíhá konflikt, aniž by byly vyloučeny ostatní kulturní statky, u nichž je nezbytná kontrola k zajištění ochrany kulturního dědictví.

               (9)Nedovolený obchod s uloupenými artefakty a starožitnostmi byl v rámci nadnárodního posouzení rizik praní peněz a financování terorismu, která mají dopad na vnitřní trh
                  26
               , určen jako možný zdroj financování terorismu a praní peněz.

               (10)Jelikož u určitých kategorií kulturních statků, konkrétně archeologických předmětů, částí památek, vzácných rukopisů a prvotisků, existuje obzvláštní riziko drancování a ničení, zdá se být nezbytné zavést přísnější systém kontrol před tím, než tyto kulturní statky mohou vstoupit na celní území Unie. Takovýto systém by měl vyžadovat předložení licence vydané příslušným orgánem členského státu vstupu před propuštěním těchto kulturních statků do volného oběhu či do jiného zvláštního režimu, než je tranzit. Osoby usilující o získání této licence by měly být schopny prokázat legální vývoz ze země původu příslušnými doklady a důkazy, zejména vývozními osvědčeními nebo licencemi vydanými třetí zemí vývozu, vlastnickými tituly, fakturami, kupními smlouvami, doklady o pojištění, přepravními doklady a znaleckými posudky. Na základě úplných a správných žádostí by měly příslušné orgány členských států rozhodnout o vydání licence bez zbytečných prodlev.

               (11)U ostatních kategorií kulturních statků by osoby, které je chtějí dovézt na celní území Unie, měly prostřednictvím prohlášení osvědčit jejich legální vývoz ze třetí země a převzít za něj odpovědnost a měly by předložit dostatečné informace, aby mohly celní orgány tyto kulturní statky identifikovat. K usnadnění postupu a z důvodů právní jistoty by měly být informace o kulturním statku poskytnuty prostřednictvím jednotného dokladu. K popisu kulturních statků by se měl používat standard identifikace předmětů Object ID, který doporučuje UNESCO. Celní orgány by měly vstup těchto kulturních statků zaregistrovat, originály uschovat a deklarantovi vydat kopii příslušných dokladů, aby byla po jejich vstupu na vnitřní trh zajištěna jejich dohledatelnost.

               (12)V případě dočasného použití kulturních statků pro účely vzdělávání a vědeckého nebo akademického výzkumu by se předložení licence nebo prohlášení nemělo vyžadovat.

               (13)Rovněž uskladnění kulturních statků pocházejících ze zemí postižených ozbrojeným konfliktem nebo přírodní pohromou by mělo být povoleno, aniž by bylo nutné předložit licenci či prohlášení, aby byla zajištěna jejich bezpečnost a ochrana.

               (14)Aby se zohlednily zkušenosti s prováděním tohoto nařízení a měnící se geopolitická situace a jiné okolnosti, jež ohrožují kulturní statky, přičemž není současně neúměrně bráněno obchodu se třetími zeměmi, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o úpravy kritéria minimálního stáří u jednotlivých kategorií kulturních statků. Toto přenesení pravomoci by mělo Komisi umožnit rovněž aktualizovat přílohu na základě změn kombinované nomenklatury. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů
                  27
               . Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na setkání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

               (15)Za účelem zajištění jednotných podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení konkrétních způsobů dočasného použití a uskladnění kulturních statků na celním území Unie, šablon žádostí o dovozní licence a formulářů, jakož i prohlášení dovozce a průvodních dokladů a dalších procesních pravidel týkajících se jejich předkládání a zpracování. Komisi by měly být svěřeny rovněž prováděcí pravomoci, pokud jde o přijetí opatření k vytvoření elektronické databáze pro uchovávání a výměnu informací mezi členskými státy. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011
                  28
               .

               (16)Na podporu účinného provádění nařízení by měly být shromažďovány příslušné informace o obchodních tocích kulturních statků, které by měly poskytnout základ pro jeho budoucí hodnocení. Obchodní toky kulturních statků nelze účinně sledovat pouze na základě jejich hodnoty nebo hmotnosti, jelikož tyto dvě míry mohou kolísat. Je nezbytné shromažďovat informace o počtu položek uvedených v celním prohlášení. Jelikož v kombinované nomenklatuře není pro kulturní statky stanovena doplňková jednotka měření, je nezbytné vyžadovat, aby byl v celním prohlášení uveden počet položek.

               (17)Strategie a akční plán EU pro řízení rizik v oblasti cel
                  29
                mají mimo jiné posílit kapacity celních orgánů a zvýšit schopnost reagovat na rizika v oblasti kulturních statků. Měl by se používat společný rámec pro řízení rizik stanovený v nařízení (EU) č. 952/2013 a celní orgány by si měly vyměňovat příslušné informace o rizicích.

               (18)Členské státy by měly zavést účinné, přiměřené a odrazující sankce za nedodržení ustanovení tohoto nařízení a tyto sankce oznámit Komisi.

               (19)Komisi je třeba poskytnout dostatek času na přijetí prováděcích pravidel k tomuto nařízení, zejména pravidel týkajících se vhodných formulářů, které se budou používat k podání žádosti o dovozní licenci nebo vypracování prohlášení dovozce. Použití tohoto nařízení by proto mělo být odloženo.

               (20)V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (21)Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané článkem 6 Smlouvy o Evropské unii a převzaté Listinou základních práv Evropské unie, zejména její hlavou II,

               PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

               Článek 1

               Předmět a oblast působnosti

               Toto nařízení stanoví podmínky a postup vstupu kulturních statků na celní území Unie.

               Toto nařízení se nevztahuje na kulturní statky v tranzitu přes celní území Unie.

               Článek 2

               Definice

               1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:

               a) „kulturními statky“ se rozumějí předměty, které jsou významné pro archeologii, prehistorii, historii, literaturu, umění nebo vědu a které patří do kategorií uvedených v tabulce v příloze a splňují stanovený požadavek na minimální stáří;

               b) „zemí původu“ se rozumí země, na jejímž současném území byly kulturní statky vytvořeny nebo nalezeny;

               c) „zemí vývozu“ se rozumí poslední země, ve které se kulturní statky nacházely trvale v souladu s právními předpisy této země před odesláním do Unie;

               d) pojmem „trvale“ se rozumí časové období v délce nejméně jednoho měsíce a pro jiné účely než dočasné použití, tranzit, vývoz nebo odeslání;

               e) „propuštěním do volného oběhu“ se rozumí celní režim uvedený v článku 201 nařízení (EU) č. 952/2013;

               f) „propuštěním do jiného zvláštního režimu, než je tranzit“ se rozumí propuštění zboží do jednoho ze zvláštních celních režimů uvedených v čl. 210 písm. b), c) nebo d) nařízení (EU) č. 952/2013;

               g) „držitelem kulturního statku“ se rozumí osoba uvedená v čl. 5 bodě 34 nařízení (EU) č. 952/2013;

               g) „deklarantem“ se rozumí osoba uvedená v čl. 5 bodě 15 nařízení (EU) č. 952/2013.

               2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12, pokud jde o změny druhého sloupce tabulky v příloze na základě změn kombinované nomenklatury a o změny požadavku na minimální věk ve třetím sloupci tabulky v příloze na základě zkušeností získaných při provádění tohoto nařízení.

               Článek 3

               Kulturní statky vstupující na celní území Unie

               1. Propuštění kulturních statků do volného oběhu a propuštění kulturních statků do jiného zvláštního režimu, než je tranzit, je přípustné pouze po předložení dovozní licence vydané podle článku 4 nebo prohlášení dovozce podle článku 5.

               2. Odstavec 1 se nevztahuje na:

                  a) dočasné použití kulturních statků ve smyslu článku 250 nařízení (EU) č. 952/2013 na celním území Unie pro účely vzdělávání a vědeckého a akademického výzkumu;

                  b) uskladnění kulturních statků ve smyslu článku 237 nařízení (EU) č. 952/2013 výslovně za účelem zajištění jejich ochrany ze strany orgánu veřejné moci nebo pod jeho dohledem.

               3. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijímat zvláštní postupy pro dočasné použití nebo uskladnění kulturních statků uvedených v odstavci 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 13.

               4. Odstavcem 1 nejsou dotčena ostatní opatření, která Unie přijme podle článku 215 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Článek 4

               Dovozní licence

               1. Propuštění kulturních statků uvedených v písmenech c), d) a h) přílohy do volného oběhu a do jiného zvláštního režimu, než je tranzit, v Unii je podmíněno předložením dovozní licence celním orgánům.

               2. Držitel kulturního statku požádá o dovozní licenci příslušný orgán členského státu vstupu. K žádosti se přiloží podklady a informace dokládající, že dotyčné kulturní statky byly země původu vyvezeny v souladu s jejími právními předpisy. Avšak je-li zemí vývozu smluvní strana Úmluvy UNESCO o opatřeních k zákazu a zamezení nedovoleného dovozu, vývozu a převodu vlastnictví kulturních statků podepsané v Paříži dne 14. listopadu 1970 (dále jen „úmluva UNESCO z roku 1970“), přiloží se k žádosti podklady a informace dokládající, že kulturní statky byly z této země vyvezeny v souladu s jejími právními předpisy.

               3. Příslušný orgán členského státu vstupu ověří, zda je žádost úplná. Do 30 dnů od obdržení žádosti si od žadatele vyžádá případné chybějící informace nebo doklady.

               4. Do 90 dnů od podání úplné žádosti příslušný orgán žádost přezkoumá a rozhodne o vydání dovozní licence, nebo žádost zamítne. Žádost může zamítnout z těchto důvodů:

               a) pokud země vývozu není smluvní stranou úmluvy UNESCO z roku 1970, v případě, že není prokázáno, že kulturní statky byly ze země původu vyvezeny v souladu s jejími právními předpisy;

               b) pokud země vývozu je smluvní stranou úmluvy UNESCO z roku 1970, v případě, že není prokázáno, že kulturní statky byly ze země vývozu vyvezeny v souladu s jejími právními předpisy;

               c) příslušný orgán má oprávněný důvod se domnívat, že držitel kulturního statku jej nezískal legálně.

               5. Členské státy určí orgány veřejné moci, které jsou příslušné k vydávání dovozních licencí v souladu s tímto článkem. Údaje o těchto orgánech a případné změny v tomto ohledu oznámí Komisi.

               Komise zveřejní údaje o těchto příslušných orgánech a jejich případné změny v řadě „C“ Úředního věstníku Evropské unie.

               6. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit šablonu žádosti o dovozní licenci a procesní pravidla týkající se podávání a vyřizování těchto žádostí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 13.

               Článek 5

               Prohlášení dovozce

               1. Propuštění kulturních statků uvedených v písmenech a), b), e), f), g), i), j), k) a l) přílohy do volného oběhu a do jiného zvláštního režimu, než je tranzit, v Unii je podmíněno předložením prohlášení dovozce celním orgánům členského státu vstupu.

               2. Prohlášení dovozce obsahuje potvrzení podepsané držitelem kulturního statku, že dotyčné kulturní statky byly ze země původu vyvezeny v souladu s jejími právními předpisy. Je-li však země vývozu smluvní stranou úmluvy UNESCO z roku 1970, obsahuje prohlášení dovozce potvrzení podepsané držitelem kulturního statku, že dotyčné kulturní statky byly z této země vyvezeny v souladu s jejími právními předpisy.

               Prohlášení dovozce obsahuje jednotný doklad, který dotyčné kulturní statky popisuje dostatečně podrobně, aby je mohly celní orgány identifikovat.

               3. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit šablonu prohlášení dovozce a procesní pravidla týkající se podávání a zpracování prohlášení dovozců. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 13.

               Článek 6

               Celní kontroly a ověření

               1. Dovozní licence podle článku 4 nebo případně prohlášení dovozce podle článku 5 je předloženo celnímu úřadu příslušnému k propuštění kulturních statků do volného oběhu nebo do jiného zvláštního režimu, než je tranzit.

               2. Co se týká kulturních statků, u nichž se za účelem vstupu na celní území Unie vyžaduje vydání dovozní licence, celní orgány ověří, zda dovozní licence odpovídá předloženým kulturním statkům. Za tímto účelem mohou kulturní statky podrobit fyzické kontrole, včetně odborného posouzení.

               3. Co se týká kulturních statků, u nichž se za účelem vstupu na celní území Unie vyžaduje předložení prohlášení dovozce, celní orgány ověří, zda prohlášení dovozce splňuje požadavky stanovené v článku 5 nebo na základě tohoto článku a zda odpovídá předloženým kulturním statkům. Za tímto účelem si mohou od deklaranta vyžádat další informace a podrobit kulturní statky fyzické kontrole, včetně odborného posouzení. Celní orgány prohlášení dovozce zaregistrují, přidělí mu pořadové číslo a připojí datum registrace a při propuštění kulturních statků vydají deklarantovi kopii zaregistrovaného prohlášení dovozce.

               4. Při podávání celního prohlášení s návrhem na propuštění kulturních statků do volného oběhu nebo do jiného zvláštního režimu, než je tranzit, je nutno uvést množství statků s použitím doplňkové jednotky stanovené v příloze.

               Článek 7

               Příslušné celní úřady

               Pokud členské státy omezí počet celních úřadů, které jsou příslušné k propuštění kulturních statků do volného oběhu nebo do jiného zvláštního režimu, než je tranzit, oznámí údaje o těchto celních úřadech a případné změny v tomto ohledu Komisi.

               Komise zveřejní údaje o příslušných celních úřadech a jejich případné změny v řadě „C“ Úředního věstníku Evropské unie.

               Článek 8

               Dočasné zadržení celními orgány

               1. Celní orgány zajistí a dočasně zadrží kulturní statky dovážené na celní území Unie, pokud dotyčné kulturní statky vstoupily na celní území Unie, aniž by byly splněny podmínky stanovené v čl. 3 odst. 1 a 2.

               2. Ke správnímu rozhodnutí uvedenému v odstavci 1 je připojeno odůvodnění, rozhodnutí je sděleno deklarantovi a podléhá účinnému opravnému prostředku v souladu s postupy stanovenými ve vnitrostátním právu.

               3. Doba dočasného zadržení je důsledně omezena na čas potřebný k tomu, aby celní orgány nebo jiné donucovací orgány zjistily, zda okolnosti případu odůvodňují zadržení podle jiných ustanovení právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů. Maximální doba dočasného zadržení podle tohoto článku činí šest měsíců. Není-li v této lhůtě přijato rozhodnutí o dalším zadržování kulturních statků nebo je-li rozhodnuto, že okolnosti případu neodůvodňují další zadržování, jsou kulturní statky dány k dispozici deklarantovi.

               Článek 9

               Správní spolupráce

               1. Pro účely provádění tohoto nařízení zajistí členské státy spolupráci mezi příslušnými orgány podle čl. 3 odst. 4.

               2. Za účelem uchovávání a výměny informací mezi orgány členských států, zejména co se týká prohlášení dovozců a dovozních licencí, lze vyvinout elektronický systém.

               3. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout:

               a) opatření za účelem zavedení, provozu a údržby elektronického systému uvedeného v odstavci 2;

               b) podrobná pravidla pro uchovávání a výměnu informací mezi orgány členských států prostřednictvím elektronického systému uvedeného v odstavci 2.

               Tyto prováděcí akty se přijímají postupem podle článku 13.

               Článek 10

               Sankce

               Členské státy stanoví pravidla sankcí, které lze uložit za porušení článků 3, 4, a 5, a zejména za předložení nepravdivých prohlášení a poskytnutí nepravdivých informací k dosažení vstupu kulturních statků na celní území Unie, a učiní veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy do 18 měsíců od data vstupu nařízení v platnost uvědomí o takových pravidlech a opatřeních Komisi a neprodleně ji informují o jakýchkoli pozdějších změnách těchto pravidel nebo opatření.

               Článek 11

               Vzdělávání, budování kapacit a zvyšování informovanosti

               Členské státy organizují činnosti v oblasti vzdělávání a budování kapacit k zajištění účinného provádění tohoto nařízení ze strany dotčených orgánů. Mohou využít rovněž informační kampaně, zejména za účelem upozornění subjektů pořizujících kulturní statky.

               Článek 12

               Výkon přenesené pravomoci

               1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.

               2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od …. [Úřad pro publikace doplní datum vstupu tohoto aktu v platnost.)

               3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm uveden. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.

               4. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů.

               5. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.

               6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

               Článek 13

               Postup projednávání ve výboru

               1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 116/2009
                  30
               .

               2. Odkazuje-li se na tento článek, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

               Článek 14

               Podávání zpráv a hodnocení

               1. Členské státy poskytují Komisi informace o provádění tohoto nařízení. Jedná se zejména o tyto informace:

               a) statistické údaje o zaregistrovaných prohlášeních dovozců;

               b) informace o porušení tohoto nařízení;

               c) počty podaných žádostí o dovozní licence a počty zamítnutých žádostí o dovozní licence;

               d) příslušné statistické údaje o obchodu s kulturními statky;

               e) počet případů zadržení kulturních statků a

               f) počet případů, kdy byly kulturní statky přenechány státu podle článku 199 nařízení (EU) č. 952/2013.

               Za tímto účelem zašle Komise členským státům příslušné dotazníky. Členské státy mají šest měsíců na to, aby Komisi sdělily požadované informace.

               2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení tři roky ode dne použitelnosti tohoto nařízení a poté každých pět let.

               Článek 15

               Vstup v platnost

               Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se ode dne 1. ledna 2019.

               Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda
                        předseda

                     (1)
                  COM(2015) 185 final ze dne 28. dubna 2015.

                     (2)
                  Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o akčním plánu pro zesílení boje proti financování terorismu (COM(2016) 50 final) ze dne 2. února 2016.

                     (3)
                  Usnesení Evropského parlamentu ze dne 9. července 2015 o Evropském programu pro bezpečnost (2015/2697 (RSP)).

                     (4)
                  Závěry Evropské rady ze dne 18. prosince 2015.

                     (5)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 ze dne 15. března 2017 o boji proti terorismu, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/475/SVV a mění rozhodnutí Rady 2005/671/SVV, Úř. věst. L 88, 31.3.2017, s. 6.

                     (6)
                  JOIN(2016) 29 final.

                     (7)

                     https://www.g20.org/gipfeldokumente/G20-leaders-declaration.pdf

                     (8)
                  http://unscr.com/en/resolutions/doc/2347

                     (9)

                     http://www.beniculturali.it/mibac/multimedia/MiBAC/documents/1490881204940_DECLARATION-Dichiarazione.pdf

                     (10)
                  Úř. věst. L 169, 8.7.2003, s. 6.

                     (11)
                  Úř. věst. L 16, 19.1.2012, s. 1.

                     (12)
                  Nařízení Rady (ES) č. 116/2009 ze dne 18. prosince 2008 o vývozu kulturních statků; Úř. věst. L 39, 10.2.2009, s. 1.

                     (13)
                  Úř. věst. L 324, 22.11.2012, s. 1.

                     (14)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/60/EU ze dne 15. května 2014 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 (přepracované znění); Úř. věst. L 159, 28.5.2014, s. 1.

                     (15)

                     http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8654-2017-INIT/cs/pdf

                     (16)
                  COM(2015) 185 final.

                     (17)
                  Souhrnná zpráva o konzultaci viz:

                     https://ec.europa.eu/info/consultations_cs

                     (18)
                  Dosud nezveřejněno.

                     (19)
                  Viz:

                     http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia&language=cs

                     (20)
                  Viz:

                     http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia&language=cs

                     (21)
                  Viz:

                     http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia&language=cs

                     (22)
                  Vzhledem k neexistenci podrobných podpoložek celní nomenklatury pro kulturní statky jsou statistické (a tudíž kvantitativní) údaje omezené a nejsou dostatečně přesné. Kapitola 97 harmonizovaného systému zahrnující „umělecká díla, sběratelské předměty a starožitnosti“ neobsahuje dostatek podpoložek, aby bylo možno shromažďovat údaje o obchodu pro konkrétní kategorie kulturních statků. Provedené posouzení je proto převážně kvalitativní.

                     (23)
                  Nejprve na úrovni celní nomenklatury EU vytvořením vhodných podpoložek v rámci integrovaného sazebníku Evropských společenství (TARIC) za účelem uplatňování celních opatření EU a později na mezinárodní úrovni Světovou celní organizací, která jednoznačně oznámila svůj úmysl pozměnit kapitolu 97 harmonizovaného systému a vytvořit v ní více podpoložek.

                     (24)
                  COM(2016) 50 final.

                     (25)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 ze dne 15. března 2017 o boji proti terorismu, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/475/SVV a mění rozhodnutí Rady 2005/671/SVV, Úř. věst. L 88, 31.3.2017, s. 6.

                     (26)
                  Sdělení Komise COM(2017) 340.

                     (27)
                  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.

                     (28)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

                     (29)
                  COM/2014/0527 final: Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o strategii a akčním plánu EU pro řízení rizik v oblasti cel.

                     (30)
                  Nařízení Rady (ES) č. 116/2009 ze dne 18. prosince 2008 o vývozu kulturních statků (Úř. věst. L 39, 10.2.2009, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.7.2017
            COM(2017) 375 final
            PŘÍLOHA
            návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady
            o dovozu kulturních statků
            {SWD(2017) 262 final}{SWD(2017) 263 final}

               PŘÍLOHA

               návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady

               o dovozu kulturních statků

               Kulturní statky, na něž se vztahuje čl. 2 odst. 1

                        Kategorie kulturních statků

                        Kapitola, číslo nebo podpoložka kombinované nomenklatury (KN)

                        Minimální stáří

                        Doplňkové jednotky

                        a) Vzácné sbírky nebo vzorky zoologické, botanické, mineralogické a anatomické a předměty paleontologického zájmu

                        ex 9705

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        b) Statky týkající se historie, včetně historie vědy a techniky, historie vojenství a společnosti, stejně jako i života významných představitelů národa, myslitelů, vědců a umělců a k událostem národního významu

                        ex 9705

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        c) Archeologické vykopávky (prováděné oprávněně i tajně) a archeologické objevy na pevnině či pod vodou

                        ex 9705, ex 9706

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        d) Zlomky oddělené od uměleckých a historických památek a zlomky z archeologických nalezišť

                        ex 9705, ex 9706

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        e) Starožitnosti, jako např. nápisy, mince a ryté pečeti

                        ex 9706

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        f) Národopisný materiál

                        ex 9705

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        g) Předměty umělecké hodnoty, jako jsou:

                        /

                        /

                        /

                        i) obrazy, malby a kresby zhotovené ručně na jakémkoliv podkladu nebo v jakémkoli materiálu, s výjimkou průmyslových návrhů a předmětů zdobených ručně

                        ex 9701

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        ii) původní díla sochařského umění a plastiky v jakémkoli materiálu

                        ex 9703

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        iii) původní rytiny, tisky a litografie

                        ex kapitola 49, ex 9702,

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        iv) původní umělecké asambláže a koláže v jakémkoli materiálu

                        ex 9701

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        h) Vzácné rukopisy a prvotisky

                        ex 9702, ex 9706, ex 4901 10 a ex 4901 99, ex 4904, ex 4905 91 a ex 4905 99, ex 4906

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        i) Staré knihy, dokumenty a publikace, které jsou předmětem zvláštního zájmu, a to jednotlivě, nebo ve sbírkách

                        ex 9705, ex 9706

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        j) Známky, kolky apod. jednotlivě i v kolekcích

                        ex 9704

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        k) Archivy, včetně archívů zvukových, fotografických a filmových

                        ex 3704, ex 3705, ex 3706, ex 4901, ex 4906,

                        ex 9705, ex 9706

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)

                        l) Kusy nábytku a staré hudební nástroje

                        ex 9706

                        Více než 250 let

                        počet položek (p/st)


Avis juridique important

|

52004PC0732

Návrh nařízení Rady kterým se mění nařízení (EHS) č. 3906/1989, nařízení (ES) č. 1267/1999, nařízení (ES) č. 1268/1999 a nařízení (ES) č. 2666/2000 tak, aby zohledňovala kandidátský status Chorvatska  /* KOM/2004/0732 konecném znení - CNS 2004/0260 */

V Bruselu dne 29.10.2004KOM(2004)732 v konečném znění2004/0260 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 3906/1989, nařízení (ES) č. 1267/1999, nařízení (ES) č. 1268/1999 a nařízení (ES) č. 2666/2000 tak, aby zohledňovala kandidátský status Chorvatska(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAChorvatsko získalo status kandidátské země na zasedání Evropské Rady v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 a Evropská rada požádala Komisi, aby připravila předvstupní strategii pro Chorvatsko včetně nezbytného finančního nástroje.Komise stanovila, že by Chorvatsko jako kandidátská země mělo mít přístup nejen do Phare, ale mohlo by také těžit z přístupu do ISPA a SAPARD již během současného finančního výhledu zejména proto, aby se mohlo připravovat na řídicí struktury, učit se pravidlům a postupům a zavádět projektová spojení pro příští finanční výhledy, kdy bude mít úplný přístup do strukturálních a zemědělských opatření předvídaných v budoucím nástroji předvstupní pomoci (IPA). Bylo proto přijato rozhodnutí poskytnout Chorvatsku přístup do všech tří předvstupních nástrojů a navrženo přidělení určité výše finančních prostředků podle stávajícího finančního výhledu. Protože financování bude omezeno na výši předvídanou podle stávajícího finančního výhledu, je rovněž nezbytné odchýlení od kritérií stanovujících financování v článku 4 nařízení o ISPA. Z tohoto důvodu bylo navrženo pozměnit nařízení o Phare, ISPA, SAPARD a CARDS.Za účelem zajištění kontinuity činností podporujících regionální spolupráci mezi zeměmi západního Balkánu zahájených podle nařízení o CARDS a přispívajících k procesu stabilizace a přidružení jako politiky Společenství pro západní Balkán, se pozměněním nařízení o CARDS vyjasňuje, že se od Chorvatska očekává jeho další účast v regionálním programu CARDS, pokud se tento program zabývá otázkami, na které se nevztahují předvstupní nástroje.Byly též provedeny některé menší úpravy daných nařízení za účelem přizpůsobení terminologie terminologii v současnosti používané ve finančním nařízení. V této souvislosti by mělo být poukázáno na to, že odchýlení stanovené v čl. 269 prováděcích pravidel k finančnímu nařízení, kterým byla předvstupní pomoc[1] vyňata z požadavku stanoveného v čl. 164 finančního nařízení, se nadále vztahuje na Rumunsko a Bulharsko (viz také čl. 155 finančního nařízení), nevztahuje se však na Chorvatsko. Protože se touto otázkou vyčerpávajícím způsobem zabývá finanční nařízení a prováděcí pravidla, došly úřady k závěru, že není třeba znovu opakovat v nařízení o ISPA, že na rozdíl od Rumunska a Bulharska, pro které nebude prováděno posouzení, v případě Chorvatska musí být tento požadavek splněn předtím, než bude moci přistoupit k decentralizovanému řízení.2004/0260 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 3906/1989, nařízení (ES) č. 1267/1999, nařízení (ES) č. 1268/1999 a nařízení (ES) č. 2666/2000 tak, aby zohledňovala kandidátský status ChorvatskaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 181a odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[2],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3],vzhledem k těmto důvodům :(1) Evropská rada rozhodla na svém zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004, že je Chorvatsko kandidátskou zemí pro členství, a požádala Komisi, aby připravila předvstupní strategii pro Chorvatsko, včetně nezbytných finančních nástrojů.(2) Za účelem poskytnutí pomoci Chorvatsku je vhodné ho zahrnout jako příjemce podle nařízení Rady (EHS) č. 3906/1989 ze dne 18. prosince 1989 o hospodářské pomoci některým zemím střední a východní Evropy (Phare)[4], nařízení Rady (ES) 1267/99 o zřízení nástroje předvstupních strukturálních politik (ISPA)[5] a nařízení Rady (ES) 1268/99 ze dne 21. června 1999 o podpoře Společenství pro předvstupní opatření v oblasti zemědělství a rozvoje venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy v předvstupním období[6] (SAPARD).(3) Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Chorvatskou republikou, podepsaná dne 29. října 2001, žádá Chorvatsko v hlavě III, aby aktivně podporovalo regionální spolupráci na západním Balkáně.(4) Regionálním rozměrem pomoci Společenství zemím západního Balkánu se zvlášť zabývá nařízení Rady (ES) 2666/2000 ze dne 5. prosince 2000 (CARDS) se zřetelem na podporu regionální spolupráce; Chorvatsko by mělo zůstat způsobilé pro projekty a programy s regionálním rozměrem.(5) Rozhodnutí Rady 2004/648/ES ze dne 13. září 2004 stanoví zásady, priority a podmínky obsažené v evropském partnerství s Chorvatskem[7].(6) Memorandum o porozumění o rozvoji klíčové regionální dopravní sítě jihovýchodní Evropy by mělo usnadnit proces výběru prioritních opatření pro vytvoření celoevropské dopravní sítě během předvstupního období.(7) Vstup nařízení (ES, Euratom) 1605/2002 (finanční nařízení) v platnost vyžaduje některé úpravy uvedených nařízení pro sjednocení terminologie a současné praxe s výše uvedeným nařízením.(8) I když v tomto nařízení nejsou uvedeny nové členské státy, článek 33 Aktu o přistoupení stanoví použití nařízení Rady (ES) 3906/1989 a (ES) 1267/1999 pro tyto země během přechodného období.(9) Komise přijala nařízení (ES) č. 1419/2004 a nařízení (ES) č. 447/2004, která vytvářejí právní základ pro financování opatření podle SAPARD podle závazků, které ještě nebyly ke dni přistoupení ukončeny. Veškerá rozhodnutí Komise, která by mohla být nezbytná do ukončení těchto závazků a která nemohou být založena na dvou výše uvedených nařízeních, mohou být stále založena na nařízení (ES) č. 1268/1999 ve znění platném před pozměněním uvedeného nařízení tímto nařízením."(10) Nařízení (EHS) č. 3906/89, (ES) č. 1267/1999, (ES) č. 1268/1999 a (ES) 2666/2000 by měla být pozměněna,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení Rady (EHS) 3906/89 se mění takto :Článek 3 se mění takto :odstavec 3 se nahrazuje novým odstavcem, který zní :"3. V případě kandidátských zemí s přístupovým partnerstvím s Evropskou unií se financování podle programu PHARE zaměřuje na hlavní priority pro přijetí acquis communautaire, tj. vytvoření správních a institucionálních kapacit kandidátských zemí a investice, s výjimkou investic financovaných v souladu s nařízeními (ES) č. 1267/1999 a (ES) č. 1268/1999, jsou-li splněny podmínky pro opatření podle těchto dvou nařízení. Financování podle programu PHARE může být rovněž použito na financování opatření v oblastech životního prostředí, dopravy a zemědělství a rozvoje venkova, které tvoří sice vedlejší, přesto nepostradatelnou část integrovaných programů obnovy průmyslu nebo regionálního rozvoje."Doplňují se odstavce 4 a 5, které znějí :"4. Pomoc může být použita na pokrytí účasti přijímajících zemí podle tohoto nařízení na spolupráci mezi těmito zeměmi a mezi nimi a členskými státy EU, kdy se může jednat o regionální, přeshraniční a případně nadnárodní spolupráci a spolupráci mezi regiony.5. Případně může být pomoc rovněž použita na pokrytí účasti přijímající země v regionálních programech podle dalších právních nástrojů."Ve článku 8 se doplňuje odstavec 2, který zní :"2. Komise smí v mezích stanovených v čl. 54 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[8] svěřit úkoly veřejné moci, a zejména úkoly plnění rozpočtu subjektům uvedeným v čl. 54 odst. 2 uvedeného nařízení. Subjektům vymezeným v čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 mohou být svěřeny úkoly veřejné moci, pokud mají uznávané mezinárodní postavení, vyhovují mezinárodně uznávaným systémům řízení a kontroly a je nad nimi vykonáván dozor orgánem veřejné moci."Seznam v příloze se nahrazuje tímto seznamem :"BulharskoChorvatskoRumunsko"Článek 2Nařízení Rady (ES) č. 1267/1999 se mění takto :V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje novým odstavcem, který zní :"1. Zřizuje se nástroj předstupních strukturálních politik (dále jen "ISPA").ISPA zajistí pomoc a přispěje k přípravě přistoupení Bulharska, Chorvatska a Rumunska k Evropské unii (dále jen "přijímající země") v oblasti hospodářské a sociální soudržnosti ve vztahu k politikám v oblasti životního prostředí a dopravy v souladu s tímto nařízením."V článku 3 se doplňuje třetí odstavec, který zní :"3. Bez ohledu na výše uvedené bude Společenství poskytovat pomoc Chorvatsku v období let 2005 až 2006."V článku 4 se doplňuje třetí odstavec, který zní :"3. Odchylně od vět 1 a 2 tohoto článku budou přidělené prostředky pro Chorvatsko pro roky 2005 a 2006 podle tohoto nástroje stanoveny Komisí na základě posouzení absorpční schopnosti správy a investičních potřeb souvisejících s přistoupením této přijímající země."V čl. 9 odst. 1, písm. a) se zrušují slova " od 1.ledna 2000, ale ne později než 1. ledna 2002."Článek 3Nařízení Rady (ES) č. 1268/99 se mění takto :Odstavec 1 článku 1 se nahrazuje tímto :"1. Toto nařízení stanoví rámec pro podporu Společenství poskytovanou pro trvale udržitelný rozvoj zemědělství a venkova v předvstupním období pro Bulharsko, Chorvatsko a Rumunsko. Nařízení se nadále používá pro ukončení programů zahájených podle něj v České republice, Estonsku, Maďarsku, Litvě, Lotyšsku, Polsku, Slovensku a Slovinsku před jejich přidružením k Evropské unii v roli členských států."V čl. 4 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní :"Odchylně od prvního pododstavce se v případě Chorvatska plán vztahuje za stejných podmínek, jaké jsou stanoveny v prvním pododstavci, na období až dva roky počínaje rokem 2005."V čl. 5 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní :"Nicméně v případě Chorvatska nebude příslušný program předmětem posouzení v polovině programu."Článek 7 se nahrazuje tímto :Odstavec 1 se nahrazuje tímto :"1. Pomoc Společenství podle tohoto nařízení je poskytována v období od roku 2000 do 2006, s výjimkou pomoci Společenství pro Chorvatsko, která má být poskytována v období od roku 2005 do roku 2006. Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančních výhledů."Do odstavce 3 se vkládá nový pododstavec, který zní :"Nicméně v případě Chorvatska se výše ročních finančních prostředků stanoví zvlášť."Článek 11 se nahrazuje tímto :"Komise přiděluje dostupné zdroje kandidátským zemím pro provádění čl. 7 odst. 2. Do tří měsíců od rozhodnutí, kdy je příslušná země způsobilá pro pomoc podle tohoto nařízení, Komise sdělí této kandidátské zemi své rozhodnutí o orientační výši finančních prostředků pro stávající finanční výhled."Článek 4Nařízení Rady (ES) č. 2666/2000 se mění takto :V čl. 1 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní :"Od roku 2005 je Chorvatsko způsobilé jako přijímající země pouze pro projekty a programy s regionálním rozměrem, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 2. Bez ohledu na předcházející větu zůstává Chorvatsko nadále způsobilé pro projekty a programy podle rozhodnutí Rady 311/1999."Článek 7 se mění takto :Odstavec 1 se nahrazuje tímto :"1. Komise provádí pomoc Společenství v souladu s nařízením Rady (ES) 1605/2002 ze dne 25. června 2002."Vkládá se nový odstavec 2a, který zní :"2 a. Komise smí v mezích stanovených v čl. 54 nařízení 1605/2002 svěřit úkoly veřejné moci, a zejména úkoly plnění rozpočtu subjektům uvedeným v čl. 54 odst. 2 uvedeného nařízení. Subjektům vymezeným v čl. 54 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení mohou být svěřeny úkoly veřejné moci, pokud mají uznávané mezinárodní postavení, vyhovují mezinárodně uznávaným systémům řízení a kontroly a je nad nimi vykonáván dozor orgánem veřejné moci."Článek 5Odkazuje-li se při provádění předvstupních nástrojů a provádění nařízení Rady (ES) č. 1266/1999 o koordinaci podpory kandidátským zemím v rámci předvstupní strategie[9] na přístupové partnerství[10] a Evropskou dohodu, považuje se tento odkaz v případě Chorvatska za odkaz na evropské partnerství[11] a dohodu o stabilizaci a přidružení.Článek 6Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa RadupředsedaLEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT+++++ TABLE +++++1. BUDGET LINES + HEADINGS05 01 04 03 The SAPARD pre-accession Instrument - Expenditure on administrative management05 05 01 01 The SAPARD pre-accession Instrument13 01 04 02 Instrument for structural policies for pre-accession (ISPA) - Expenditure on administrative management13 05 01 01 Instrument for structural policies for pre-accession22 01 04 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe - Expenditure on administrative management22 01 04 05 Technical Assistance Information Exchange Office (TAIEX) actions in the framework of the pre-accession instruments - Expenditure on administrative management22 02 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe22 02 02 Cross-border co-operation for central and eastern Europe22 02 06 Technical Assistance Information Exchange Office (TAIEX) actions in the framework of the pre-accession instruments22 02 10 Pre-accession multi-country horizontal programmes2. OVERALL FIGURES2.1. Total allocation for action (Part B):  million for commitment 245.0 million2.2. Period of application:(start and expiry years)2005 - 20062.3. Overall multi-annual estimate of expenditure:(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1) million+++++ TABLE +++++(b.1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)+++++ TABLE +++++(b.2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure(see points 7.2 and 7.3)+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++2.4. Compatibility with financial programming and financial perspectiveProposal is compatible with existing financial programming, as set out in the Financial Perspective for 2000 -2006.2.5. Financial impact on revenueProposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)3. BUDGET CHARACTERISTICS+++++ TABLE +++++4. LEGAL BASIS(Show main legal basis only.)3906/19891267/19991268/19995. DESCRIPTION AND GROUNDS5.1. Need for Community intervention5.1.1. Objectives pursuedThe European Council has decided to accept Croatia as a candidate country for membership, to launch the accession process, and to convene a bilateral intergovernmental conference with Croatia in early 2005 to begin negotiations, and has requested the Commission to prepare a pre-accession strategy, including the necessary financial instrument.Further to that request, the Commission is proposing that Croatia should benefit from the current pre-accession instruments - Phare, ISPA and SAPARD - to finance the corresponding pre-accession strategy under heading 7 of the financial perspective. The proposed inclusion of Croatia under heading 7 is in accordance with the revision of the financial perspective of 19 May 2003 which states that "The European Parliament and the Council may decide, on a proposal from the Commission, the inclusion of other candidate countries under heading 7".These instruments - Phare, ISPA and SAPARD - will also help Croatia prepare for the unified Instrument for Pre-accession (IPA), which will apply from 2007.The Phare allocation will build on the work already started under CARDS - i.e. to promote the Copenhagen political criteria, help Croatia align with the acquis communautaire, strengthen administrative and judicial capacity - and to start to prepare for Structural Funds after accession. The allocation for ISPA will co-finance technical assistance and infrastructure projects in the fields of transport and environment, and help Croatia prepare for Cohesion and Structural Funds after accession. The allocation for SAPARD will contribute to the sustainable adaptation of the agricultural sector and rural areas in Croatia and to Croatia's preparations for the implementation of the acquis concerning the Common Agricultural Policy and related policies. A part of these appropriations will be used to cover the necessary administrative support expenditure entailed by these programmes.5.1.2. Measures taken in connection with ex ante evaluation5.1.3. Measures taken following ex post evaluation5.2. Action envisaged and budget intervention arrangementsIn 2004, under CARDS, the national programme to Croatia was  76 million. Under Phare, in 2005 and 2006, it is proposed to maintain a programme of about  80 million a year, to promote the Copenhagen political criteria, help Croatia align with the acquis communautaire, strengthen administrative and judicial capacity, and start to prepare for Structural Funds after accession.Under ISPA, support will be given to align Croatia's infrastructure with Community standards in two key sectors, environment and transport, and to familiarise the Croatian authorities with the principles of structural policies. Through ISPA, Croatia will thus obtain the twin benefits of accelerated infrastructure investment and enhanced capacity for project preparation and implementation, which must commence without delay ("learning by doing") and of becoming acquainted with Commission procedures and rules, similar to those that apply to Member States.A preliminary assessment of funding opportunities, involving IFIs, indicates that preparatory work is sufficiently advanced to allow the Commission to decide on a sufficient number of high-quality projects in both sectors already in 2005. About  60 million in total, phased in over the two years, is considered a reasonable allocation for ISPA. This will allow for a real commitment towards core infrastructure investment, but also take account of administrative capacity.In addition, and given the necessity for Croatia to strengthen its capacity as well as to catch up with other candidate countries, there is the need to launch under ISPA a number of technical assistance projects for institutional strengthening, including for sector planning, and project preparation for these two sectors for IPA.In the case of SAPARD,  25 million for 2006 seems appropriate, applying the same criteria which were applied for the current SAPARD countries provided for in Article 7(3) of the Regulation 1268/1999.According to the information provided by Croatia there are 64 (industrial) establishments in the food processing sector not yet EU approved. On the basis of experiences from the current SAPARD countries the average project size is between  250,000 and  500,000. The size of rural infrastructure projects has been similar.Farm investment projects tend to be smaller (average  50,000). Croatia's farm structure (approx. 1million farms) is dominated by family farms, with 86% farming less than 5ha, and 22% of the rural population currently employed in agriculture. Increasing the competitiveness of the agri-food sector to enable it to prepare for participation in the EU single market will require support for modernisation of farms, in particular to implement acquis standards in relation to health and hygiene and animal welfare.The accreditation of the SAPARD agency is planned to be completed during 2005 to enable Croatia to start with project selection and disbursement under SAPARD in 2006.5.3. Methods of implementationThe three pre-accession instruments employ a wide range of implementation methods (from centralised to partial or full decentralisation of financial management to the beneficiary countries, as well as joint management with international organisations). It is, nonetheless, important that the highest level of decentralisation possible for Croatia should be pursued as soon as feasible. A move to partially decentralised management will, therefore, be made in 2005, with full decentralisation (a requirement for SAPARD) planned for 2006.6 FINANCIAL IMPACT6.1. Total financial impact on Part B (over the entire programming period)6.1.1. Financial interventionCommitments (in  million)+++++ TABLE +++++6.1.2. Technical and administrative assistance, support expenditure and IT expenditure (commitment appropriations)+++++ TABLE +++++7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITURE7.1. Impact on human resources+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing DG in the framework of the annual allocation procedure7.2. Overall financial impact of human resources+++++ TABLE +++++The amounts are total expenditure for twelve months.7.3. Other administrative expenditure deriving from the action+++++ TABLE +++++The amounts are total expenditure for twelve months.+++++ TABLE +++++8. FOLLOW-UP AND EVALUATION8.1. Follow-up arrangementsArt. 27 (4) of the Financial Regulation obliges the Commission to undertake both ex ante and ex post evaluations, to be applied to all programmes and activities which entail significant spending. Evaluation results are to be disseminated to spending, legislative and budgetary authorities.Provisions will be made within the Framework Agreement with Croatia to ensure the necessary arrangements to enable independent monitoring and evaluation. In outline, the system operates as follows:- Project implementation will be monitored through a Joint Monitoring Committee (JMC). This includes the NAO, the NAC and the Commission services. The JMC will meet at least once a year to review all programmes to assess their progress towards meeting the objectives set out in the Financing Agreements and the Accession/European Partnership. The JMC may recommend a change of priorities and/or reallocation of funds.- .The JMC will be assisted by Sectoral Monitoring Sub-Committees (SMSC), which will include all relevant institutions and partners involved, including the Commission Services, in accordance with the specific monitoring arrangements established for each Instrument. The SMSC, inter alia, will, review in detail the progress made towards achieving the objectives set out in its relevant programme and will report to the JMC on all programmes in its sector.- The Commission services shall ensure that an ex-post evaluation is carried out after completion of the programme.8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluationIn application of current rules, an evaluation system covering the different levels of intervention and types of instruments has been set up for each instrument.Notably, the financial regulation, as well as the internal control standards, calls for regular evaluation of all (sizable) activities. This is translated into the evaluation of single operations (e.g. projects), of programmes (e.g. national programmes) and policy sectors or themes (e.g. transport or gender issues). Evaluations of are also necessary and ongoing of wider legal obligations such as the 3 Cs (Coherence, Complementarity, Coordination).As set out above, project implementation will be monitored through the Joint Monitoring Committee (JMC), assisted by Sectoral Monitoring Sub-Committees (SMSC). Each Instrument has its own specific evaluation scheme. For Phare, there is an ongoing scheme of Interim Evaluation, and these interim evaluations, prepared by independent evaluators, are reviewed by the JMC. This Interim Evaluation scheme generates over 130 individual country, sectoral and thematic reports a year. Thematic reports covering such issues as nuclear issues, civil society, public administration, justice and home affairs, national aid coordination, twinning, SMEs, and statistics have been prepared.These works will be complemented by relevant works on databases, meta-analyses, methodology and training.9. ANTI-FRAUD MEASURESThe Framework Agreement with Croatia will contain provisions ensuring the protection of the Community's financial interests.These Framework agreements expressly provide for the Commission and the Court of Auditors to have the power of audit, on the basis of documents and on the spot, over all contractors and subcontractors who have received Community funds. They shall also expressly authorise the Commission to carry out on-the-spot checks and inspections as those set down in Council Regulation (EC, Euratom) 2185/96.All contracts resulting from the implementation of pre-accession assistance shall ensure the right of the Commission and the Court of Auditors during and after the implementation of contracts.In practise, this means that the Framework Agreement will contain provisions making reference notably to the following:- Definitions of the notions of irregularity, fraud, active and passive corruption and conflict of interest;- Measures in the field of financial control by the contracting authority, the Commission and the Court of Auditors;- The possibility for OLAF to conduct on-the-spot checks equivalent to the ones foreseen by Regulation (EC) 2185/96- The obligation of the contracting authority of the third country to take preventive measures in the field of corruption- The procedure for the communication of cases of suspected fraud and irregularities to the Commission;- The procedures for the clearance of accounts in the case of decentralised management- The application of administrative and financial sanctions (including the exclusion of non-reliable candidates and tenderers)- Enforceability of Commission decisions in the area of recovery in case of centralised management.[1] Článek 269 nezmiňuje výslovně nařízení o SAPARD a ISPA, uvádí však, že "ve spojení s předvstupní pomocí uvedenou v nařízení Rady 3906/89 (...) nemají pravidla týkající se přednostních kontrol (...) vliv na decentralizované řízení s danými kandidátskými zeměmi". ISPA a SAPARD jsou tímto pokryty, protože je na ně odkazováno v nařízení o Phare (viz čl. 3 odst. 3 nařízení 3906/89)[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Úř. věst. C , , s. .[4] Úř. věst. L 375, 23.12.1989, s. 11. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 769/2004 (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 1).[5] Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 73. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 769/2004 (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 1).[6] Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 87. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 769/2004 (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 1).[7] Úř. věst. L 297, 22.9. 2004, s. 19-28.[8] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.[9] Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 68[10] Úř. věst. L 85, 20.3.1998 s. 1[11] Úř. věst. L 86, 23.3.2004, s. 1