               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2017
            COM(2017) 162 final
            2017/0072(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu k žádosti Ukrajiny, aby se stala smluvní stranou úmluvy

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
                  1
               (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami.

               Podle čl. 5 odst. 1 úmluvy se může třetí strana stát její smluvní stranou za předpokladu, že má alespoň s jednou ze smluvních stran platnou dohodu o volném obchodu, která stanoví preferenční pravidla původu. Za tímto účelem čl. 5 odst. 2 a odst. 3 úmluvy vyžadují, aby třetí strana podala písemnou žádost o přistoupení depozitáři úmluvy, který ji poté musí podat ke zvážení smíšenému výboru. V čl. 2 odst. 2 úmluvy se stanoví, že pro účely úmluvy se „třetí stranou“ rozumí sousední země nebo území, které není smluvní stranou úmluvy.

               Dne 12. září 2016 podala Ukrajina depozitáři úmluvy (generálnímu sekretariátu Rady EU) písemnou žádost o přistoupení k úmluvě.

               Ukrajinské orgány potvrdily, že Ukrajina má dohodu o volném obchodu s několika smluvními stranami, zejména se státy EU a ESVO, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a Černou horou. V důsledku toho Ukrajina splňuje podmínku stanovenou v čl. 5 odst. 1 úmluvy pro to, aby se stala smluvní stranou.

               Žádost by proto měla být předložena smíšenému výboru zřízenému úmluvou, s cílem přijmout rozhodnutí vyzývající Ukrajinu k přistoupení k úmluvě v souladu s čl. 4 odst. 3 písm. b) uvedené úmluvy. Postoj, který má být EU zaujat ve smíšeném výboru, by měla stanovit Rada.

               Komise má za to, že přistoupení Ukrajiny nevyžaduje žádná přechodná ustanovení podle čl. 4 odst. 3 písm. c) úmluvy.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právním základem rozhodnutí Rady je článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU stanoví, že v případě, kdy orgán ustavený mezinárodní dohodou musí učinit rozhodnutí s právními účinky, Rada na návrh Komise nebo vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme rozhodnutí, které stanoví postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat.

               Rozhodnutí, které má smíšený výbor zřízený úmluvou přijmout, spadá pod dané ustanovení.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Smluvní strany úmluvy a členské státy byly o žádosti podané Ukrajinou informovány na zasedání smíšeného výboru zřízeného úmluvou dne 28. září 2016.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nebylo třeba využít externích odborných konzultací.

               •Posouzení dopadů

               Kromě toho nebylo třeba posuzovat dopady, jelikož přistoupení třetí strany k úmluvě podléhá pouze podmínce, že tato strana má platnou dohodu o volném obchodu alespoň s jednou ze smluvních stran úmluvy.

               2017/0072 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu k žádosti Ukrajiny, aby se stala smluvní stranou úmluvy

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (dále jen „úmluva“), která stanoví pravidla o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami, vstoupila v platnost dne 1. prosince 2012.

               (2)Podle čl. 5 odst. 1 úmluvy se může třetí strana stát její smluvní stranou za předpokladu, že má alespoň s jednou ze smluvních stran platnou dohodu o volném obchodu, která stanoví preferenční pravidla původu.

               (3)Za tímto účelem čl. 5 odst. 2 a 3 úmluvy vyžadují, aby třetí strana podala písemnou žádost o přistoupení depozitáři úmluvy, který ji poté musí podat smíšenému výboru ke zvážení.

               (4)Dne 12. září 2016 podala Ukrajina depozitáři úmluvy písemnou žádost o přistoupení k úmluvě.

               (5)Ukrajina má platnou dohodu o volném obchodu s několika smluvními stranami úmluvy, a splňuje tak podmínku stanovenou v čl. 5 odst. 1 úmluvy, aby se stala smluvní stranou.

               (6)V souladu s čl. 4 odst. 3 písm. b) úmluvy smíšený výbor rozhodnutím přijímá výzvy třetím stranám, aby přistoupily k úmluvě.

               (7)Postojem Unie v rámci smíšeného výboru by mělo být hlasování ve prospěch rozhodnutí vyzývajícího Ukrajinu, aby k úmluvě přistoupila,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má Evropská unie zaujmout v rámci smíšeného výboru zřízeného Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu, pokud jde o žádost Ukrajiny, aby se stala smluvní stranou uvedené úmluvy, vychází z předlohy rozhodnutí smíšeného výboru připojené k tomuto rozhodnutí.

               Zástupci Unie ve smíšeném výboru se mohou dohodnout na drobných změnách předlohy rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Rozhodnutí smíšeného výboru se po přijetí zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2017
            COM(2017) 162 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu k žádosti Ukrajiny, aby se stala smluvní stranou úmluvy

               Návrh
               ROZHODNUTÍ č. 1/2017

                  SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO REGIONÁLNÍ ÚMLUVOU o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu

               ze dne xx xx 2017

               o žádosti Ukrajiny, aby se stala smluvní stranou Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu

               Smíšený výbor,

               s ohledem na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
                  1
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. 5 odst. 1 Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (dále jen „úmluva“) se stanoví, že třetí strana se může stát smluvní stranou úmluvy za předpokladu, že kandidátská země nebo území má platnou dohodu o volném obchodu, která stanoví preferenční pravidla původu, alespoň s jednou ze smluvních stran.

               (2)Dne 12. září 2016 podala Ukrajina depozitáři úmluvy písemnou žádost o přistoupení k úmluvě.

               (3)Ukrajina má platnou dohodu o volném obchodu s několika smluvními stranami úmluvy a splňuje podmínku stanovenou v čl. 5 odst. 1 úmluvy, aby se mohla stát její smluvní stranou.

               (4)V čl. 4 odst. 3 písm. b) úmluvy se stanoví, že smíšený výbor rozhodnutím přijímá výzvy třetím stranám, aby přistoupily k úmluvě,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Ukrajina se vyzývá, aby přistoupila k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne ….

               V Bruselu dne

                  Za smíšený výbor

                  předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.


Důležité právní upozornění

|

52009PC0101

Návrh rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 2006/325/ES za účelem stanovení postupu pro provedení čl. 5 odst. 2 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutích v občanských a obchodních věcech  /* KOM/2009/0101 konečném znení - CNS 2009/0034 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 4.3.2009KOM(2009) 101 v konečném znění2009/0034 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se mění rozhodnutí 2006/325/ES za účelem stanovení postupu pro provedení čl. 5 odst. 2 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutích v občanských a obchodních věcechDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU (NÁVRHů) |110 | 1. 1. Odůvodnění a cíle návrhu (návrhů) Podle protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství se Dánsko neúčastní hlavy IV Smlouvy o ES a z tohoto důvodu pro ně nejsou nástroje Společenství přijaté v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech závazné ani použitelné. Používání některých nástrojů Společenství se však rozšířilo na Dánsko na základě mezinárodních dohod mezi Evropským společenstvím a Dánskem uzavřených podle článku 300 Smlouvy o ES. Tyto mezinárodní dohody, uzavřené rozhodnutím Rady 2006/325/ES[1] a rozhodnutím Rady 2006/326/ES[2], jsou: (1) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech jménem Společenství[3]; (2) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o doručování soudních a mimosoudních písemností v občanských a obchodních věcech jménem Společenství[4]. Tyto souběžné dohody poskytují v čl. 5 odst. 2 možnost, aby Evropské společenství udělilo souhlas v případech, kdy má Dánsko v úmyslu přistoupit k mezinárodním dohodám, které mohou ovlivnit nebo změnit působnost nařízení Rady (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „nařízení Brusel I)[5] nebo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (doručování písemností ) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 (dále jen „nařízení o doručování písemností)[6]. V rozhodnutích Rady o uzavření těchto souběžných dohod ani v těchto souběžných dohodách se neuvádí, jakým způsobem by Společenství mělo rozhodnutí o takové dohodě přijmout. Cílem tohoto návrhu (návrhů) je stanovit postup pro provedení čl. 5 odst. 2 souběžných dohod, a to změnou obou rozhodnutí Rady o jejich uzavření. |120 | 1.2. Obecné souvislosti Souběžné dohody stanoví v čl. 5 odst. 1, že mezinárodní dohody, které Společenství uzavře na základě příslušných nařízení (jak jsou připojena k souběžným dohodám) nejsou v Dánsku závazné ani použitelné. Dánsko se má zdržet uzavírání mezinárodních dohod, které mohou ovlivnit nebo změnit působnost příslušných nařízení, ledaže by to učinilo po dohodě se Společenstvím a došlo by k uspokojivému uspořádání vztahu mezi těmito souběžnými dohodami a dotčenou mezinárodní dohodou. Vztahy mezi Dánskem a Evropským společenstvím, pokud jde o tyto dohody, se řídí mezinárodním právem. Uplatňuje se článek 300 Smlouvy o ES, a proto Komise nemůže přijímat mezinárodní závazky jménem Společenství, pokud na ni takové právo nebylo výslovně přeneseno. Obě rozhodnutí Rady týkající se uzavření souběžných dohod a samotné dohody nedávají Komisi pravomoc k udělení souhlasu jménem Evropského společenství. Z tohoto důvodu musí Evropské společenství stanovit zvláštní vnitřní postup, kterým se má řídit (s výjimkou Dánska) při přijímání rozhodnutí o poskytnutí souhlasu k tomu, aby Dánsko uzavřelo mezinárodní dohody týkající se dotčených nařízení připojených k souběžným dohodám. Z praktických důvodů předkládá Komise oba návrhy pro provedení souběžných dohod současně. Ačkoli je málo pravděpodobné, že Dánsko bude mít v úmyslu uzavřít mezinárodní dohody obsahující ustanovení o doručování písemností do zahraničí, které by mohly ovlivnit souběžnou dohodu o doručování písemností, je nezbytné stanovit postup i pro provádění takové dohody. |2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |230 | V roce 2008 se konalo setkání zástupců dánských orgánů a Komise, na němž se o situaci hovořilo. Neuskutečnily se žádné další konzultace, protože vnitřní postup, kterým se má Evropské společenství řídit, se týká pouze Evropského společenství, s výjimkou Dánska, jelikož Dánsko se neúčastní hlavy IV Smlouvy o ES a v tomto kontextu se na něj pohlíží jako na třetí zemi. Komise zhodnotila různé varianty vytvoření prováděcího postupu, ačkoli neprovedla formální posouzení dopadů. Jedna z možností spočívala ve změně obou souběžných dohod s cílem stanovit zvláštní prováděcí postup. Tento postup by byl mnohem náročnější (potřeba mandátu k jednání pro Komisi, samotná jednání a postup, který se použije pro uzavření dohody) a vzhledem k tomu, že situace si urychleně vyžaduje řešení, nebyla uvedená možnost zvolena. Možnost, kterou Komise vybrala, představuje jednoduché a poměrně rychlé řešení, tj. změnu obou rozhodnutí Rady o uzavření souběžných dohod tím, že se do nich vloží zvláštní ustanovení o postupu, který použije Evropské společenství pro přijímání rozhodnutí týkajících se udělení souhlasu k tomu, aby Dánsko uzavřelo příslušnou mezinárodní dohodu. |3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU (NÁVRHů) 3.1. Shrnutí navrhovaných opatření Komise navrhuje změnu nařízení Rady 2006/325/ES a nařízení Rady 2006/326/ES, aby do nich mohla být vložena ustanovení o provádění čl. 5 odst. 2 souběžných dohod. Pro provádění obou souběžných dohod se stanoví stejný postup. Rozlišují se dvě situace a pro každou z nich se stanoví odlišný postup, jakým Evropské společenství udělí svůj souhlas. Společným jmenovatelem obou situací je skutečnost, že Komise je zmocněna Radou k udělení souhlasu jménem Evropského společenství. První situace zahrnuje případy, kdy byly členské státy již zmocněny k uzavření dotčené mezinárodní dohody. To se týká například mezinárodní úmluvy o občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy z roku 2001 (úmluva o ropných palivech), kdy Společenství již zmocnilo členské státy v zájmu Společenství k jejímu podpisu, ratifikaci nebo přistoupení k ní (viz rozhodnutí Rady 2002/762/ES, kterým se členské státy zmocňují v zájmu Společenství k podpisu, ratifikaci nebo přistoupení k Mezinárodní úmluvě o občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy z roku 2001 (úmluva o ropných palivech)[7]). Dalším příkladem je protokol ze dne 12. února 2004, kterým se mění Pařížská úmluva ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie (viz rozhodnutí Rady 2003/882/ES, kterým se členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, zmocňují v zájmu Evropského společenství podepsat protokol, kterým se mění uvedená úmluva[8] a rozhodnutí Rady 2004/294/ES ze dne 8. března 2004, kterým se zmocňují členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, aby v zájmu Evropského společenství ratifikovaly protokol, kterým se mění tato úmluva, nebo k němu přistoupily[9]). První situace bude rovněž zahrnovat případy, kdy se Společenství již stalo stranou mezinárodních dohod týkajících se nařízení Brusel I nebo nařízení o doručování písemností. Pro popsané případy se použije jednoduchý postup vzhledem ke skutečnosti, že Společenství již přezkoumalo možnost, že by se na nástroje Společenství vztahovala dotčená dohoda, a pro případ potřeby již vytvořilo záruky k zajištění toho, aby se v relevantních případech tyto nástroje Společenství uplatňovaly. V takových situacích bude mít Komise pravomoc k tomu, aby Dánsku udělila souhlas jménem Evropského společenství. Druhá situace se vztahuje na všechny případy, které nespadají do první kategorie. V těchto případech je potřeba s členskými státy prodiskutovat možnost, že by se na dotčená nařízení vztahovala mezinárodní dohoda, kterou má Dánsko v úmyslu uzavřít. Členské státy se proto budou účastnit rozhodování prostřednictvím postupu projednávání ve výborech. V takových situacích bude mít Komise pravomoc k tomu, aby Dánsku prostřednictvím tohoto postupu udělila jménem Evropského společenství souhlas. 3.2. Právní základ Právním základem obou návrhů je čl. 61 písm. c) Smlouvy o ES ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy. |2009/0034 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se mění rozhodnutí 2006/325/ES za účelem stanovení postupu pro provedení čl. 5 odst. 2 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutích v občanských a obchodních věcechRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[10],vzhledem k těmto důvodům:(1) Uplatňování nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech[11] byla rozšířena na Dánsko Dohodou mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech jménem Společenství uzavřenou rozhodnutím Rady 2006/325/ES[12].(2) Ustanovení čl. 5 odst. 2 dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím uvádí, že Dánsko se zdrží uzavírání mezinárodních smluv, které by mohly ovlivnit nebo změnit působnost nařízení (ES) č. 44/2001, ledaže by to učinilo po dohodě se Společenstvím a došlo by k uspokojivému uspořádání vztahu mezi touto dohodou a danou mezinárodní dohodou.(3) Ani dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím ani rozhodnutí 2006/325/ES neuvádějí, jak má Evropské společenství přijmout rozhodnutí o udělení souhlasu k tomu, že Dánsko může danou mezinárodní dohodu uzavřít.(4) Měl by být zaveden postup pro provedení čl. 5 odst. 2 dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím. Takový postup by měl zajistit, že rozhodnutí o souhlasu Evropských společenství budou urychleně přijímána.(5) Měly by se rozlišovat mezi případy, kdy se Evropské společenství již stalo stranou mezinárodní dohody nebo zmocnilo své členské státy, aby tak učinily v zájmu Evropského společenství, a všemi ostatními případy.(6) Rozhodnutí 2006/325/ES by mělo být odpovídajícím způsobem změněno, aby byl takový postup stanoven.(7) Opatření pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[13].(8) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Spojené království a Irsko účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.(9) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a není proto pro něj závazné ani použitelné,ROZHODLA TAKTO:Jediný článekRozhodnutí 2006/325/ES se mění takto:Vkládá se nový článek 1a, který zní:„ Článek 1aPro účely uplatňování čl. 5 odst. 2 dohody přijme Komise rozhodnutí o udělení souhlasu Evropského společenství za těchto předpokladů:a) Evropské společenství se již stalo stranou mezinárodní dohody; nebob) Evropské společenství zmocnilo své členské státy, aby tak učinily v zájmu Evropského společenství.Ve všech ostatních případech přijme rozhodnutí o udělení souhlasu Evropského společenství Komise prostřednictvím poradního postupu uvedeného v čl. 75 odst. 2 nařízení (ES) č. 44/2001.“V Bruselu dne .Za Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 22.[2] Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 23.[3] Úř. věst. L 299, 16.11.2005, s. 62.[4] Úř. věst. L 300, 17.11.2005, s. 55.[5] Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.[6] Úř. věst. L 324, 10.12.2007, s. 78.[7] Úř. věst. L 256, 25.9.2002, s. 7.[8] Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 30.[9] Úř. věst. L 97, 1.4.2004, s. 53.[10] Úř. věst. […], […], s. […].[11] OJ L 12, 16.1.2001, p. 1.[12] Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 22.[13] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.


Důležité právní upozornění

|

52009PC0123

Návrh rozhodnutí Rady o vypracování postoje Společenství v Komisi pro tuňáky Indického oceánu  /* KOM/2009/0123 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 11.3.2009KOM(2009) 123 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo vypracování postoje Společenství v Komisi pro tuňáky Indického oceánuDŮVODOVÁ ZPRÁVAPodle čl. 300 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES v případě, že orgány vytvořené mezinárodní dohodou jsou zmocněny přijímat rozhodnutí s právními účinky, s výjimkou rozhodnutí doplňujících nebo pozměňujících institucionální rámec daných dohod, vypracuje postoj Společenství týkající se těchto rozhodnutí Rada na návrh Komise.S ohledem na tuto povinnost a na základě podobného návrhu na vypracování postoje Společenství v ICCAT (rozhodnutí Rady o vypracování postoje Společenství v Mezinárodní komisi pro ochranu tuňáků v Atlantiku ze dne 11. listopadu 2008, dok. č. 14863/08, PECH 278 RESTREINT) navrhuje Evropská komise toto rozhodnutí s cílem stanovit postoj Společenství v Komisi pro tuňáky Indického oceánu (IOTC). Tento návrh je založen na stejném přístupu jako rozhodnutí Rady pro ICCAT v zájmu zajištění důslednosti s ohledem na postoje v různých regionálních organizacích pro řízení rybolovu.NávrhROZHODNUTÍ RADYo vypracování postoje Společenství v Komisi pro tuňáky Indického oceánuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 druhým pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Článek 33 Smlouvy o ES ve spojení s článkem 32 této smlouvy stanoví, že jedním z cílů společné rybářské politiky je zajistit plynulé zásobování. Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky stanoví, že Společenství uplatní preventivní přístup a přijme opatření určená k ochraně a zachování živých vodních zdrojů, aby tak zajistilo jejich udržitelné využívání a v co možná nejvyšší míře snížilo dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy. Stanoví také, že Společenství se zaměří na postupné zavádění přístupu k řízení rybolovu založeného na ekosystémech, snaží se přispívat k účinnosti rybolovných činností v rámci hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu a akvakultury, spolu se zajištěním přiměřené životní úrovně osob závislých na rybolovných činnostech a s ohledem na zájmy spotřebitelů.(2) Evropské společenství je smluvní stranou Dohody o zřízení Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) v rámci Organizace OSN pro výživu a zemědělství. IOTC může na základě vědeckých důkazů přijmout opatření určená k zachování vysoce stěhovavých rybích populací (tuňáka nebo tuňákovitých), která mohou být uplatněna v Indickém oceánu a přilehlých mořích severně od antarktické konvergence v míře, která zajistí dlouhodobou udržitelnost stavů těchto populací.(3) Podle čl. 300 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES musí postoj Společenství v orgánech vytvořených regionálními dohodami o rybolovu zmocněných přijímat rozhodnutí s právními účinky (s výjimkou rozhodnutí pozměňujících institucionální rámec daných dohod) přijmout kvalifikovanou většinou Rada rozhodnutím na návrh Komise,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Postoj, který se přijme jménem Společenství v Komisi pro tuňáky Indického oceánu v případě, že tato komise je zmocněna přijímat rozhodnutí s právními účinky, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.Článek 2Rada na návrh Komise toto rozhodnutí posoudí a případně změní nejpozději pro výroční zasedání Komise pro tuňáky Indického oceánu v roce 2014.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHAPostoj Společenství v Komisi pro tuňáky Indického oceánu1. ZÁSADYV rámci Komise pro tuňáky Indického oceánu Evropské společenství:a) jedná v souladu s cíli, které Společenství sleduje v rámci společné rybářské politiky, zejména uplatňováním preventivního přístupu k udržitelnému využívání druhů, na které se vztahují předpisy IOTC, na podporu postupného zavádění přístupu k řízení rybolovu založeného na ekosystémech, co možná největšího omezování dopadu rybolovných činností na mořské ekosystémy, podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného rybolovu ve Společenství, spolu se zajištěním přiměřené životní úrovně osob závislých na rybolovných činnostech a s ohledem na zájmy spotřebitelů;b) zajistí, aby opatření IOTC byla v souladu s cíli dohody o IOTC;c) zajistí, aby opatření IOTC byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních ochranných a řídících opatření rybářskými plavidly na volném moři;d) podporuje důsledné dodržování postojů v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu;e) usiluje o součinnost s politikami, které v oblasti rybolovu Společenství provádí jako součást dvoustranných vztahů s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s politikou vnějších vztahů;f) zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Společenství.2. Orientace:Evropské společenství podle potřeby usiluje o přijetí těchto opatření IOTC:a) přísných opatření na ochranu a řízení rybolovných zdrojů umožňujících dlouhodobou udržitelnost jejich stavů s ohledem na nejlepší dostupná vědecká doporučení, pro plavidla používající košelkové nevody k lovu tuňáka velkookého, tuňáka žlutoploutvého a tuňáka pruhovaného, jakož i odpovídajících opatření pro plavidla lovící na dlouhou lovnou šňůru, která provádějí cílený rybolov populací tuňáka nebo mečouna;b) opatření na kontrolu intenzity rybolovu zajišťujících, aby tato intenzita odpovídala rybolovným právům;c) opatření snižujících v co největší míře dopad rybolovných činností na necílové druhy, zejména žraloky;d) vypracování a provádění opatření ke sledování, kontrole a dozoru, která se mimo jiné vztahují na opatření přístavních států;e) posílených opatření pro boj s nezákonnými, nehlášenými a neregulovanými činnostmi, zejména závazných tržních opatření na podporu dodržování předpisů nečlenskými státy;f) vypracování společných přístupů s ostatními regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, včetně Komise pro rybolov v západní a střední části Tichého oceánu a Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku;g) pokračující modernizace IOTC na základě přezkumu výkonnosti, včetně její reformy a vytvoření subjektu nezávislého na rámci OSN.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 402 final
            2017/0179(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013
                  1
                pozměnilo Úmluvu k provedení Schengenské dohody
                  2
               , nařízení (ES) č. 562/2006
                  3
                (Schengenský hraniční kodex) a nařízení (ES) č. 810/2009
                  4
                (vízový kodex) a mimo jiné změnilo definici pojmu „krátkodobý pobyt“ pro státní příslušníky třetích zemí v schengenském prostoru. Ode dne 18. října 2013 platí pro státní příslušníky třetích zemí (bez ohledu na to, zda se na ně vztahuje vízová povinnost, či jsou od ní osvobozeni), kteří chtějí cestovat do schengenského prostoru za účelem krátkodobého pobytu, maximální doba povoleného pobytu „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“. Na rozdíl od definice ve znění platném do 18. října 2013 (tři měsíce během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu) je nový pojem přesnější, neboť stanoví uvedenou dobu ve dnech, a nikoli v měsících. Kromě toho bylo z definice vypuštěno spojení „ode dne prvního vstupu“, které vedlo k mnoha nejasnostem a otázkám.

               Nařízení (EU) č. 610/2013 zavedlo veškeré nezbytné změny do acquis EU v oblasti víz a hranic, tj. do Schengenské úmluvy, Schengenského hraničního kodexu, vízového kodexu a nařízení (ES) č. 539/2001
                  5
               . Pojem „krátkodobý pobyt“ je však zakotven také v mezinárodních dohodách, které Evropská unie uzavřela. Při vymezování doby pobytu bez vízové povinnosti na původní definici („tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu“
                  6
               ) stále odkazují dohody o zrušení vízové povinnosti uzavřené s Antiguou a Barbudou
                  7
               , Bahamami
                  8
               , Barbadosem
                  9
               , Brazílií
                  10
               , Mauriciem
                  11
               , Svatým Kryštofem a Nevisem
                  12
                a Seychelami
                  13
               .

               Dne 16. července 2014 přijala Komise doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty mezi Evropskou unií a výše uvedenými zeměmi
                  14
               , které Rada přijala dne 9. října 2014
                  15
               . Účelem bylo zavést ve vztahu k těmto sedmi zemím novou definici krátkodobého pobytu podle nařízení (EU) č. 610/2013. Kromě toho vymezení „krátkodobého pobytu“ v dohodách o zrušení vízové povinnosti s použitím dnů namísto měsíců umožňuje snazší ověřování a výpočet pomocí elektronických nebo IT prostředků, a je tedy vhodnější pro centralizované systémy správy hranic, jako je například navrhovaný systém vstupu/výstupu (EES)
                  16
               .

               V návaznosti na zmocnění Rady zahájila Komise jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti s uvedenými sedmi zeměmi (Antiguou a Barbudou, Bahamami, Barbadosem, Brazílií, Mauriciem, Svatým Kryštofem a Nevisem a Seychelami).

               Jednání s Barbadosem byla úspěšně uzavřena parafováním pozměňující dohody dne 8. února 2017. Obě strany se dohodly, že přijmou novou definici „krátkodobého pobytu“ v rámci dohody o zrušení vízové povinnosti mezi EU a Barbadosem. Kromě toho dohoda zahrnuje úpravu několika technických detailů (viz níže), ale všechny změny jsou z hlediska cestujícího nevýznamné.

                  Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli dohody.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Dohoda vyžaduje souhlas obou smluvních stran v souladu s jejich příslušnými postupy. Na straně Unie to vyžaduje rozhodnutí Rady o podepsání a uzavření dohody.

               Tento návrh se předkládá Radě za účelem zmocnění k uzavření dohody o změně Dohody mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               Tato dohoda zajišťuje právní soudržnost a harmonizaci mezi členskými státy tím, že zavádí novou definici krátkodobého pobytu, jak je uvedena v nařízení (EU) č. 610/2013, což vede k jednoznačnému výkladu pojmu „krátkodobý pobyt“.

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s článkem 218 uvedené smlouvy.

               Unie nemá pravomoc ke změně dohod o zrušení vízové povinnosti, jež by zavazovala čtyři země, které jsou přidruženy k provádění schengenského acquis, včetně společné vízové politiky. V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a provádění ustanovení týkajících se doby povoleného pobytu v schengenském prostoru obsahuje dohoda společné prohlášení, v němž se uvádí, že je žádoucí, aby Barbados na jedné straně a Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko na straně druhé odpovídajícím způsobem upravily své stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro uzavření dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou po podpisu dohody jménem Unie osobou jmenovanou předsednictvím Rady a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v souladu s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Pokud je jednou ze smluvních stran mezinárodní dohody Evropská unie, nemohou žádnou změnu této dohody legálně provést členské státy samy. Dohodu o zrušení vízové povinnosti s Barbadosem uzavřela Evropská unie. Proto je nutné opatření na úrovni Unie.

               Kromě toho by uzavření dohod o zrušení vízové povinnosti členskými státy mělo dopad na acquis Unie v oblasti víz (čl. 3 odst. 2 SFEU).

               •Proporcionalita

               Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle, tj. změně stávající dohody o zrušení vízové povinnosti mezi Barbadosem a Unií.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Tento návrh neobnáší dodatečné náklady pro rozpočet EU.

               4. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Dne 9. října 2014 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby zahájila jednání s Barbadosem o změně dohody o zrušení vízové povinnosti mezi těmito dvěma stranami. Členské státy byly informovány o pokroku jednání na zasedáních Pracovní skupiny pro víza.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Výsledek jednání

                  Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh dohody je pro Unii přijatelný.

                  Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

                  a. Délka pobytu

                  Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Barbadosu, kteří cestují na území druhé smluvní strany na dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů (namísto doby nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu). Tato nová definice platí v celém znění Dohody mezi Evropskou unií a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

                  b. Závěrečné ustanovení – pozastavení uplatňování dohody (čl. 8 odst. 4)

               Dohoda upravuje čl. 8 odst. 4 poslední větu takto: „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“ Doplněním slov „a pozastavení zruší“ ke stávajícímu znění pozměněná dohoda vyjasňuje, že pozastavení uplatňování dohody o zrušení vízové povinnosti se skutečně zruší, pokud důvody, které k pozastavení vedly, pominou. V tomto bodě vede změna ke sladění znění dohody o zrušení vízové povinnosti s Barbadosem se zněním všech ostatních dohod o zrušení vízové povinnosti, jež Unie podepsala v letech 2015 a 2016. Dne 14. června 2016 byla ohledně této změny konzultována Pracovní skupina pro víza a žádný členský stát nevznesl námitky.

                  c. Nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“

                  Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 Evropská unie sama získala konsolidovanou právní subjektivitu. Nicméně pojem „Evropské společenství“ je stále ještě zakotven v mezinárodních dohodách, které vstoupily v platnost před Lisabonskou smlouvou; tak je tomu i v případě Dohody mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Pozměňující dohoda proto nahrazuje pojem „Společenství“ pojmem „Unie“ v celém znění dohody o zrušení vízové povinnosti.

                  d. Společná prohlášení

                  K dohodě se připojují dvě společná prohlášení:

                  – k výkladu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů a

                  – týkající se Islandu, Lichtenštejnska, Norska a Švýcarska.

                  e. Vstup v platnost

                  Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední smluvní strana vyrozumí druhou stranu o tom, že byly dokončeny ratifikační postupy. Dostatečně dlouhé přechodné období je nutné k tomu, aby byla zajištěna právní jistota a cestujícím bylo umožněno pochopit právní předpis a splnit příslušné požadavky. Jakmile bude ratifikace dokončena, budou moci cestující ukončit během šestiměsíčního období své krátkodobé pobyty, které se budou stále celé počítat podle staré definice, než vstoupí v platnost nová definice krátkodobého pobytu a související referenční historické období 180 dnů.

                  Žádných ostatních ustanovení stávající Dohody mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty ani její územní působnosti se pozměňující dohoda nijak nedotkne.

               6.ZÁVĚR

               S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu Dohodu mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty, schválila.

               2017/0179 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  17
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím ze dne 30. listopadu 2009 Rada uzavřela Dohodu mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Barbadosu, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany „po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období“.

               (2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013
                  18
                zavedlo horizontální změny v acquis Unie v oblasti víz a hranic a definovalo krátkodobý pobyt jako nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (3)Je nezbytné, aby byla do dohody mezi Unií a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty zavedena tato nová definice, a to v zájmu úplné harmonizace režimu Unie pro krátkodobé pobyty.

               (4)Komise vyjednala jménem Unie dohodu s Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (5)Dohoda byla podepsána v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/[...].

               (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  19
               . Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  20
               . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (8)Dohoda by proto měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), se jménem Unie schvaluje.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady provede jménem Unie oznámení uvedené v článku 2 dohody
                  21
               .

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Viz „Účel“ a „Délka pobytu“ v dohodách.

                     (7)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 1.

                     (8)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 23.

                     (9)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 9.

                     (10)
                  S Brazílií EU uzavřela dvě dohody. Jednu pro držitele běžných cestovních pasů (Úř. věst. L 255, 21.9.2012, s. 4) a jednu samostatnou pro držitele diplomatických, služebních a úředních cestovních pasů (Úř. věst. L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (11)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 16.

                     (12)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 37.

                     (13)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 30.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty uzavřených mezi Evropskou unií/Společenstvím a Antiguou a Barbudou, Bahamským společenstvím, Barbadosem, Brazilskou federativní republikou, Mauricijskou republikou, Federací Svatý Kryštof a Nevis a Seychelskou republikou, přijaté Radou dne 9. října 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Souhlas udělen dne [...].

                     (18)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úmluva k provedení Schengenské dohody, nařízení Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (19)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (20)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (21)
                  Den vstupu dohody v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 402 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Barbadosem, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE

               na jedné straně a

               BARBADOS

               na straně druhé,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Barbadosem o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. března 2010,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE význam usnadnění mezilidských kontaktů,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohoda přispívá ke spokojenosti občanů smluvních stran,

               BEROUCE V ÚVAHU, že definice krátkodobých pobytů podle dohody (tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po datu prvního vstupu) není dostatečně přesná, a zejména pojem „den prvního vstupu“ může vést k nejasnostem a otázkám,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013 zavedlo horizontální změny ve „vnitřním“ acquis EU v oblasti víz a hranic a vymezilo krátkodobý pobyt jako „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“,

               BEROUCE V ÚVAHU, že systém vstupu/výstupu, který má Evropská unie v úmyslu zavést, vyžaduje využití jednotné a jednoznačné definice pro krátkodobý pobyt, která je použitelná pro všechny státní příslušníky třetích zemí,

               PŘEJÍCE SI zajistit plynulý tok cestujících na hraničních přechodech smluvních stran,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE, že dohoda platí pro občany všech členských států Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska,

               BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Dohoda se mění v souladu s ustanoveními tohoto článku:

               1)V názvu a v čl. 3 odst. 5, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 7 se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“.

               2)V článku 1 se slova „tří měsíců během šestiměsíčního období“ nahrazují slovy „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“.

               3)Ustanovení čl. 4 odst. 1 se nahrazuje tímto:

               „Občané Evropské unie smějí pobývat na území Barbadosu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.“

               4)Ustanovení čl. 4 odst. 2 se nahrazuje tímto:

               „Občané Barbadosu smějí pobývat na území členských států, které v plném rozsahu uplatňují schengenské acquis, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Barbadosu smějí pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.“

               5)V čl. 4 odst. 3 se slova „tři měsíce“ nahrazují slovy „90 dnů“ a slovo „Společenství“ se nahrazuje slovem „Unie“.

               6)V čl. 8 odst. 4 se poslední věta nahrazuje tímto:

               „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“

               Článek 2

               Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými příslušnými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední strana oznámí druhé straně dokončení zmíněných postupů.

               Sepsáno v [...] dne [...] dva tisíce sedmnáct ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Za Evropskou unii

               Za Barbados

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU, NORSKA, ŠVÝCARSKA A LICHTENŠTEJNSKA

               Je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Barbadosu na straně druhé bezodkladně pozměnily stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               Společné prohlášení o výkladu doby 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů podle článku 4 dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoliv“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoliv období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               ________


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.4.2016
            COM(2016) 189 final
            2016/0096(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  1
                stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se používá ve všech členských státech s výjimkou Irska a Spojeného království.

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  2
               , které převedlo 19 zemí do přílohy II obsahující seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor. Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.

               Nařízení (EU) č. 509/2014 bylo přijato dne 20. května 2014 a vstoupilo v platnost dne 9. června 2014. V červenci 2014 předložila Komise Radě doporučení, aby Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s každou z těchto 17 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor
                  3
               . Dne 9. října 2014 předložila Rada Komisi směrnice pro jednání.

               První dohody o zrušení vízové povinnosti byly podepsány dne 6. května 2015 (se Spojenými arabskými emiráty), dne 26. května 2015 (s Východním Timorem) a dne 28. května 2015 (s Dominikou, Grenadou, Samoou, Svatou Lucií, Svatým Vincencem a Grenadinami, Trinidadem a Tobagem a Vanuatu) a provádějí se prozatímně ode dne jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost. Rada schválila podepsání druhé řady dohod o zrušení vízové povinnosti, a to s Tongou (podepsána dne 20. listopadu 2015), Kolumbií (podepsána dne 2. prosince 2015), Kiribati (datum podpisu bude stanoveno) a Palau (podepsána dne 7. prosince 2015). Tyto čtyři dohody se provádějí prozatímně ode dne následujícího po dni jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost.

               Jednání se Šalamounovými ostrovy bylo zahájeno dne 19. listopadu 2014. Během jednání bylo přezkoumáno celé znění a při dalších výměnách bylo dosaženo dohody o všech aspektech. Dohoda byla hlavními vyjednavači parafována v Bruselu dne 13. listopadu 2015. Členské státy byly informovány na zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza dne 7. prosince 2015.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               Na straně Unie tvoří právní základ dohody čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 218 této smlouvy.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro uzavření dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou po podpisu dohody jménem Unie osobou jmenovanou předsednictvím Rady a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v souladu s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.

               3.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ

               Komise soudí, že bylo dosaženo cílů, které stanovila Rada ve svých směrnicích pro jednání, a že návrh dohody o zrušení vízové povinnosti je pro Unii přijatelný.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Účel

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Šalamounových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Aby bylo zaručeno rovné zacházení pro všechny občany EU, bylo do dohody zahrnuto ustanovení, že Šalamounovy ostrovy mohou pozastavit či ukončit provádění dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům Evropské unie a že Unie může pozastavit či ukončit provádění dohody jen ve vztahu ke všem svým členským státům.

               Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli.

               Oblast působnosti

               Zrušení vízové povinnosti se vztahuje na všechny kategorie osob (držitele běžných cestovních, diplomatických, služebních/úředních a zvláštních pasů) cestujících za jakýmkoli účelem, s výjimkou osob cestujících za účelem vykonávání výdělečné činnosti. Pokud jde o tuto kategorii osob, jednotlivé členské státy i Šalamounovy ostrovy mají nadále možnost uložit vízovou povinnost občanům druhé strany v souladu s použitelnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy. Aby bylo zajištěno harmonizované provádění dohody, připojuje se k dohodě společné prohlášení o výkladu kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“.

               Délka pobytu

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Šalamounových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. K dohodě je připojeno společné prohlášení o výkladu této doby 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Dohoda zohledňuje situaci členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Dokud tyto státy nebudou součástí schengenského prostoru bez vnitřních hranic, dává zrušení vízové povinnosti státním příslušníkům Šalamounových ostrovů právo pobývat na území každého z uvedených členských států (v současnosti Bulharska, Chorvatska, Kypru a Rumunska) po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro celý schengenský prostor.

               Územní působnost

               Dohoda obsahuje ustanovení o územní působnosti: státní příslušníci Šalamounových ostrovů, kteří cestují do Francie a Nizozemska, mají právo pobývat bez víza pouze na evropském území těchto členských států.

               Prohlášení

               Kromě společných prohlášení uvedených výše jsou k dohodě připojena dvě další společná prohlášení:

               –o přidružení Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis,

               –o úplném informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích a o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               4.ZÁVĚR

               S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu schválila dohodu mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               2016/0096 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Komise sjednala jménem Evropské unie dohodu s Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (2)Tato dohoda byla v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2015/[…] podepsána a je prozatímně prováděna ode dne […].

               (3)Dohodou se zřizuje smíšený výbor odborníků pověřený správou dohody. Unii by měla v tomto smíšeném výboru zastupovat Komise, které by měli být nápomocni zástupci členských států.

               (4)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  5
               ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  6
               ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)Dohoda by měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty se schvaluje jménem Unie.

               Článek 2

               Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení stanovené v čl. 8 odst. 1 dohody
                  7
               .

               Článek 3

               Komise, které jsou nápomocni zástupci členských států, zastupuje Unii ve smíšeném výboru odborníků zřízeném podle článku 6 dohody.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Souhlas udělen dne […].

                     (5)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (6)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (7)
                  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.4.2016
            COM(2016) 189 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE a

               ŠALAMOUNOVY OSTROVY,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,

               S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
                  1
               , přičemž se mimo jiné 19 třetích zemí včetně Šalamounových ostrovů převádí do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů v členských státech osvobozeni od vízové povinnosti,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto 19 zemí použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,

               PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany Evropské unie,

               BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Šalamounových ostrovů v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,

               ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Účel

               Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Šalamounových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               ČLÁNEK 2

               Definice

               Pro účely této dohody se rozumí:

               a)
                     „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska;

               b)
                     „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);

               c)
                     „občanem Šalamounových ostrovů“ jakákoli osoba, která má státní občanství Šalamounových ostrovů;

               d)
                     „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států podle písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               ČLÁNEK 3

               Oblast působnosti

               1.
                     Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Šalamounových ostrovů a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.

               Občané Šalamounových ostrovů, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Šalamounovými ostrovy, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.

               2.
                     Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti.

               U této kategorie osob může každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Šalamounových ostrovů vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  2
               .

               U této kategorie osob mohou Šalamounovy ostrovy v souladu se svým vnitrostátním právem samy rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.

               3.
                     Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Šalamounovy ostrovy si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.

               4.
                     Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.

               5.
                     Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Šalamounových ostrovů.

               ČLÁNEK 4

               Délka pobytu

               1.
                     Občané Evropské unie mohou pobývat na území Šalamounových ostrovů po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               2.
                     Občané Šalamounových ostrovů mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Šalamounových ostrovů mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               3.
                     Touto dohodou není dotčena možnost, aby Šalamounovy ostrovy a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.

               ČLÁNEK 5

               Územní působnost

               1.
                     Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.

               2.
                     Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.

               ČLÁNEK 6

               Smíšený výbor pro správu dohody

               1.
                     Smluvní strany zřídí smíšený výbor odborníků (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Šalamounových ostrovů. Evropskou unii zastupuje Evropská komise.

               2.
                     Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:

               a)
                     sleduje provádění této dohody;

               b)
                     navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;

               c)
                     urovnává spory vyplývající z výkladu či provádění této dohody.

               3.
                     Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.

               4.
                     Výbor přijme svůj jednací řád.

               ČLÁNEK 7

               Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti
                  mezi členskými státy a Šalamounovými ostrovy

               Tato dohoda má přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Šalamounovými ostrovy, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.

               ČLÁNEK 8

               Závěrečná ustanovení

               1.
                     Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.

               Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne následujícího po dni jejího podpisu.

               2.
                     Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.

               3.
                     Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.

               4.
                     Každá smluvní strana může pozastavit provádění této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být oznámeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před jeho zamýšleným vstupem v platnost. Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.

               5.
                     Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.

               6.
                     Šalamounovy ostrovy mohou pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               7.
                     Evropská unie může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO
                  A LICHTENŠTEJNSKO

               Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.

               Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Šalamounových ostrovů na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VYKONÁVÁNÍ VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“
                  PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY

               Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem vykonávání placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.

               Tato kategorie by neměla zahrnovat:

               –
                     obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),

               –
                     sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,

               –
                     novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a

               –
                     interní stážisty vyslané v rámci společnosti.

               Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ
                  BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž celková doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ
                  O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI

               Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Šalamounových ostrovů, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               _________________

                     (1)
                  Úř. věst. L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 399 final
            2017/0177(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o stanovení postoje, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o sestavení seznamu rozhodců

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o stanovení postoje, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé v souvislosti s předpokládaným přijetím rozhodnutí o sestavení seznamu rozhodců.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé

               Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“) má za cíl přispívat k omezování a konečnému vymýcení chudoby založením obchodního partnerství v souladu s cíli udržitelného rozvoje, rozvojovými cíli tisíciletí a dohodou z Cotonou.

               Dohoda byla podepsána dne 15. října 2008 a od 29. prosince 2008 je prozatímně prováděna.

               2.2.Smíšená rada CARIFORUM-EU

               Smíšená rada CARIFORUM-EU je obecně odpovědná za používání a provádění této dohody a sleduje plnění jejích cílů. Schází se na ministerské úrovni v pravidelných intervalech nepřesahujících dobu dvou let. Za účelem dosažení cílů této dohody má pravomoc přijímat rozhodnutí ve všech záležitostech, kterých se dohoda týká. Přijímaná rozhodnutí jsou závazná pro smluvní strany a signatářské státy CARIFORA, které přijmou všechna nezbytná opatření pro jejich provedení v souladu s vnitřními pravidly jednotlivých smluvních stran a signatářských států CARIFORA.

               2.3.Zamýšlený akt Smíšené rady CARIFORUM-EU

               Dne 17. listopadu 2017 má Smíšená rada CARIFORUM-EU na svém čtvrtém zasedání přijmout rozhodnutí o sestavení seznamu rozhodců podle čl. 221 odst. 1 dohody (dále jen „zamýšlený akt“).

               Cílem zamýšleného aktu je sestavit seznam patnácti osob, které mají odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu a jsou ochotny zastávat funkci rozhodců podle čl. 221 odst. 1 dohody. Tento krok je nezbytný k provedení ustanovení o řešení sporů obsažených v dohodě.

               Zamýšlený akt se stane závazným pro smluvní strany v souladu s článkem 221 dohody, jenž stanoví: „Výbor CARIFORUM-EU pro obchod a rozvoj do tří měsíců po prozatímním uplatňování této dohody sestaví seznam patnácti (15) osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze smluvních stran může vybrat pět osob. Smluvní strany se rovněž dohodnou na pěti osobách, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Výbor CARIFORUM-EU pro obchod a rozvoj odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.“

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               V čl. 221 odst. 1 dohody se stanoví sestavení seznamu patnácti osob, které mají odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu a jsou ochotny zastávat funkci rozhodců. Každá ze smluvních stran vybrala pět osob a obě strany se rovněž dohodly na pěti osobách, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které budou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu.

               Příloha připojeného návrhu rozhodnutí Rady a seznam rozhodců byly dohodnuty se stranou CARIFORA během šestého zasedání Výboru pro obchod a rozvoj, jež se konalo na Jamajce dne 25. listopadu 2016.

               Cílem navrhovaného postoje, který má být zaujat jménem Unie, je učinit zamýšlený akt závazným.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se uvádí rozhodnutí o stanovení „postojů, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               4.1.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Smíšená rada CARIFORUM-EU je orgán zřízený dohodou.

               Akt, jejž má Smíšená rada CARIFORUM-EU přijmout, je aktem s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s článkem 221 dohody.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž je postoj jménem Unie zaujat.

               4.2.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2017/0177 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o stanovení postoje, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o sestavení seznamu rozhodců

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé
                  1
                (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 15. října 2008 a prozatímně se uplatňuje od 29. prosince 2008.

               (2)Smíšená rada CARIFORUM-EU má na svém čtvrtém zasedání dne 17. listopadu 2017 přijmout rozhodnutí o sestavení seznamu rozhodců.

               (3)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné.

               (4)Přiložený návrh rozhodnutí Rady je právním nástrojem pro sestavení seznamu patnácti osob, které mají odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu a jsou ochotny zastávat funkci rozhodců podle čl. 221 odst. 1 dohody. To je nezbytné k provedení ustanovení o řešení sporů obsažených v dohodě.

               (5)Ve Smíšené radě CARIFORUM-EU je Unie zastupována Komisí v souladu s čl. 17 odst. 1 SEU. Členské státy podporují postoj Unie v souladu s čl. 4 odst. 3 SEU,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na čtvrtém zasedání Smíšené rady CARIFORUM-EU dne 17. listopadu 2017, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšené rady CARIFORUM-EU připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi a členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 289, 30.10.2008, s. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 399 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu rozhodnutí Rady
            o stanovení postoje, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o sestavení seznamu rozhodců

               PŘÍLOHA

               NÁVRH

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉ RADY CARIFORUM-EU č. …/2017

               ze dne ...

               zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o sestavení seznamu rozhodců

               SMÍŠENÁ RADA CARIFORUM-EU,

               s ohledem na Dohodu o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 221 odst. 1 této dohody,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Strany přijímají seznam patnácti rozhodců stanovený v čl. 221 odst. 1 připojený k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Výbor CARIFORUM-EU pro obchod a rozvoj může změnit seznam rozhodců připojený k tomuto rozhodnutí.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem …

               V … dne …

                        Za státy CARIFORA

                        Za stranu EU

               PŘÍLOHA

               Seznam rozhodců (čl. 221 odst. 1)

               Rozhodci vybraní státy CARIFORA

               Paní Tracy BENN-ROBERTS – Antigua a Barbuda

               Paní Nicole FOSTER – Barbados

               Paní Bertha COOPER – ROSSEAU – Bahamy

               Paní Michelle A. BROWN – Jamajka

               Paní Fabiola MEDINA GARNES – Dominikánská republika

               Rozhodci vybraní Evropskou unií:

               Pan Jacques BOURGEOIS – Belgie

               Pan Claus – Dieter EHLERMANN – Německo

               Pan Pieter Jan KUIJPER – Nizozemsko

               Pan Giorgio SACERDOTI – Itálie

               Pan Ramon TORRENT – Španělsko

               Rozhodci vybraní smluvními stranami společně:

               Pan Frederick ABBOTT – Spojené státy americké

               Pan James BACCHUS – Spojené státy americké

               Pan Armand DE MESTRAL – Kanada

               Paní Claudia OROZCO – Kolumbie

               Pan Helge SELAND – Norsko