				|

		52012PC0507

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky /* COM/2012/0507 final - 2012/0241 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 Souvislosti návrhu
   || Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká provádění zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (dále jen „zmocňovací nařízení WTO“). Dne 28. července 2011 přijal orgán WTO pro řešení sporů (dále jen „OŘS“) zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy DS 397 odvolacího orgánu ve věci „Evropská společenství – konečná antidumpingová opatření vztahující se na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli z Číny“ (dále jen „zprávy“). Zprávy se týkají nařízení (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky přijatého na základě uplatnění nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 (dále jen „základní nařízení“).
   || Obecné souvislosti Tento návrh je předložen v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1515/2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zpráv přijatých orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních.
   || Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky.
   || Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh.
 Konzultace se zúčastněnými stranami a posouzení dopadů
   || Konzultace se zúčastněnými stranami
   || Zúčastněné strany dotčené prováděním již měly možnost v průběhu období poskytování informací v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy.
   || Sběr a využití výsledků odborných konzultací
   || Nebylo třeba využít externích odborných konzultací.
   || Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (dále jen „zmocňovací nařízení WTO“). Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však kompletní seznam podmínek, které musí být posouzeny.
 Právní stránka návrhu
   || Shrnutí navrhovaných opatření Rada uložila nařízením (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 konečné antidumpingové clo na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky. V návaznosti na zprávu přijatou orgánem WTO pro řešení sporů byla konečná zjištění původního šetření znovu posouzena na základě informací shromážděných při původním šetření a informací shromážděných po zveřejnění oznámení o zahájení řízení. Části konečného nařízení, které podle zpráv OŘS odporují antidumpingové dohodě, byly opraveny a navrhovaná opatření zajistí, aby nařízení Rady č. 91/2009 bylo v souladu s doporučeními a rozhodnutími OŘS. Proto se navrhuje, aby Rada přijala připojený návrh nařízení pozměňujícího nařízení (ES) č. 91/2009.
   || Právní základ Článek 233 Smlouvy o založení Evropského společenství Nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních.
   || Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
   || Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:
   || Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni.
   || Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět.
   || Volba nástrojů
   || Navrhované nástroje: nařízení.
   || Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu (důvodů). Základní nařízení nestanoví náhradní možnosti.
 Rozpočtové důsledky
   || Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
2012/0241 (NLE)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY,
kterým se mění nařízení (ES)
č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového
cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa
nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která
může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté
orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a
antisubvenčních opatřeních[1]
(dále jen „zmocňovací nařízení WTO“), a zejména na článek 1
uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený
Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
Vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)       Nařízením (ES) č.
91/2009 ze dne 26. ledna 2009 Rada uložila konečné antidumpingové clo na
dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli
pocházejících z Čínské lidové republiky[2] (dále jen
„konečné nařízení“).
B. ZPRÁVY
PŘIJATÉ ORGÁNEM WTO PRO ŘEŠENÍ SPORŮ
(2)       Dne 28. července 2011
orgán pro řešení sporů (dále jen „OŘS“) Světové obchodní
organizace (dále jen „WTO“) přijal zprávu odvolacího orgánu a zprávu
skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu ve sporu „Evropská
společenství – konečná antidumpingová opatření vztahující se na
některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli z Číny“[3] (dále jen „zprávy“).
V těchto zprávách bylo mimo jiné zjištěno, že EU jednala
v rozporu s:
–
čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2
antidumpingové dohody WTO s ohledem na čl. 9 odst. 5 nařízení
(ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí,
které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní
antidumpingové nařízení EU“), jak je uplatňováno v šetření
dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících
z Čínské lidové republiky (dále jen „šetření týkající se
spojovacích prostředků“),
–
čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2
odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení
dumpingu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
–
čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO, pokud
jde o vymezení výrobního odvětví Unie při šetření týkajícím se
spojovacích prostředků,
–
čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO,
pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při šetření týkajícím
se spojovacích prostředků,
–
čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO,
pokud jde o analýzu příčinných souvislostí při šetření
týkajícím se spojovacích prostředků, a
–
čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním
pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení
s důvěrnými informacemi při šetření týkajícím se
spojovacích prostředků.
C. POSTUP
(3)       Dne 6. března 2012 byl
v souladu se zmocňovacím nařízením WTO zahájen přezkum
zveřejněním oznámení[4]
v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o
zahájení řízení“). Evropská komise informovala strany, které byly předmětem
šetření, jež vedlo k nařízení (ES) č. 91/2009 (dále jen
„původní šetření“), o přezkumu a o způsobu, jakým měla
být vzata v úvahu zjištění zpráv týkající se konečného
nařízení.
D. DOTČENÝ
VÝROBEK
(4)       Dotčeným výrobkem jsou
některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli, jiné než z nerezavějící
oceli, tj. vruty do dřeva (kromě vrtulí do pražců), závitořezné
šrouby, ostatní šrouby a svorníky s hlavou (též s jejich maticemi
nebo podložkami, ale kromě šroubů soustružených z tyčí,
prutů, profilů nebo z drátů, o plném průřezu,
s tloušťkou dříku nepřesahující 6 mm a kromě
šroubů a svorníků pro upevňování konstrukčních
materiálů železničních tratí) a podložky pocházející
z Čínské lidové republiky (dále označované jako „spojovací
prostředky“ nebo „dotčené výrobky“).
(5)       Dotčený výrobek je v současnosti
kódů KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318
15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 a ex 7318 22 00.
(6)       Zprávy nemají vliv na
zjištění uvedená v 40. až 57. bodě odůvodnění
konečného nařízení, které se týkají dotčeného výrobku a
obdobného výrobku.
E. ZJIŠTĚNÍ
REVIDOVANÁ NA ZÁKLADĚ ZPRÁV
(7)       Jak je uvedeno
v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila konečná
zjištění původního šetření a vzala přitom v úvahu doporučení
a rozhodnutí OŘS. Toto opětovné posouzení vycházelo z informací
shromážděných při původním šetření a z informací
shromážděných po zveřejnění oznámení.
(8)       Původní šetření
ohledně dumpingu a újmy zahrnovalo období od 1. října 2006 do 30.
září 2007 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Pokud jde o
ukazatele důležité pro posouzení újmy, byly analyzovány údaje týkající se
období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované
období“).
(9)       Toto nařízení má opravit
ty části konečného nařízení, které podle zpráv přijatých
OŘS odporují antidumpingové dohodě, a uvést tak konečné
nařízení v soulad s doporučeními a rozhodnutími OŘS.
1.           Individuální zacházení:
uplatnění čl. 9 odst. 5 konečného nařízení
(10)     Tato část vysvětluje
znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se
následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých
EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2
antidumpingové dohody WTO, pokud jde o čl. 9 odst. 5 základního
nařízení, jak byl uplatněn při původním šetření
týkajícím se spojovacích prostředků.
(11)     Jak
uvádí 81. až 84. bod odůvodnění konečného nařízení, bylo zjištěno,
že všech pět vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, jakož i
tři individuálně zkoumaní vyvážející výrobci, kteří požadovali
individuální zacházení, splňují všechny požadavky k tomu, aby jim
bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s čl. 9
odst. 5 základního nařízení. Jak je uvedeno v 62. až 78. bodě
odůvodnění konečného nařízení, čtyři vyvážející
výrobci, kteří byli původně součástí vzorku, a jedna
společnost, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, byli označeni
za nespolupracující společnosti, neboť v průběhu
šetření předložili informace, které byly v rozporu
s důkazy.
(12)     S ohledem na
doporučení týkající se čl. 9 odst. 5 základního nařízení uvedená
ve zprávách vyzvala Komise vyvážející výrobce v Čínské lidové republice,
kteří se mají za to, že byli při původním šetření odrazeni
od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli
administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního
nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená
v daném ustanovení, aby se přihlásili a poskytli jí informace
nezbytné pro přezkoumání jejich současné situace, pokud jejich vývoz
do Evropské unie je v současné době předmětem platných
antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých
spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících
z Čínské lidové republiky.
(13)     Komise vyzvala tyto výrobce,
aby prohlásili, zda se domnívají, že byli při původním šetření
odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení
kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního
nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená
v daném ustanovení. Tyto zúčastněné strany byly vyzvány, aby se
přihlásily do 30 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení
řízení a:
–
sdělily, zda se domnívají, že byly v době
zahájení úvodního šetření odrazeny od spolupráce a od toho, aby požadovaly
individuální zacházení, a
–
poskytly informace o objemu vývozu do Evropské unie
a o vývozních cenách vztahující se na OŠ a použité při původním
šetření.
(14)     Někteří vyvážející
výrobci v ČLR vyjádřili obavy týkající se postupu provádění
zpráv OŘS stanoveného v oznámení o zahájení řízení. Především
zdůraznili, že zveřejněné lhůty považují za příliš
krátké. Tvrdili, že na vyvážející výrobce byla uvalena nadměrná
administrativní zátěž, jež měla odrazující účinek a zabránila
jim v tom, aby se jim dostalo individuálního zacházení.
(15)     Obava
vyjádřená oněmi vyvážejícími výrobci byla pokládána za
neopodstatněnou. Komise tuto lhůtu považovala za
přiměřenou vzhledem k administrativní zátěži a malému
množství požadovaných informací. V oznámení o zahájení řízení bylo vysvětleno,
že přezkum současné situace vyvážejícího výrobce bude zvážen, jakmile
bude doručena žádost obsahující tyto informace:
–
prosté prohlášení, že se dotčený vyvážející
výrobce domnívá, že byl odrazen, a proto nespolupracoval, ani nepožadoval
individuální zacházení, a
–
naprosto základní údaje dokazující, že během
původního období šetření dotčený výrobek dovážel do EU.
(16)     Tyto informace byly požadovány
za jediným účelem, a sice umožnit Komisi, aby určila ty vyvážející
výrobce, kteří by během původního šetření bývali mohli
spolupracovat a požadovat individuální zacházení, avšak kteří se
domnívali, že od toho byli odrazeni. Lhůta 30 dnů byla považována za
přiměřenou pro odpověď na žádost o prosté prohlášení a
naprosto základní údaje a nelze považovat představující nepřiměřenou
administrativní zátěž. Čínská obchodní komora a čínský
vyvážející výrobce tvrdili, že Komise požadováním informací uvedených v 15.
bodě odůvodnění uložila čínským vyvážejícím výrobcům
podmínky, přestože podle čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 3
antidumpingové dohody WTO by individuální zacházení mělo být zpravidla přiznáváno.
Tento přístup byl v rozporu s doporučeními ve zprávách
OŘS, a příslušné strany proto Komisi vyzvaly, aby čínské
vyvážející výrobce kontaktovala ex officio a oznámila jim, že jim
individuální zacházení bude přiznáno. Komise se v této souvislosti
domnívá, že zveřejněním oznámení o zahájení řízení, jež bylo
zasláno všem známým čínským vyvážejícím výrobcům, jejich obchodnímu
sdružení i vnitrostátním orgánům, Komise kontaktovala všechny čínské
vyvážející výrobce a vyzvala je, aby se do 30 dnů přihlásili, pokud v původním
období šetření vyváželi do EU a během původního šetření se
nepřihlásili. Posledně zmiňovaná žádost by neměla být
považována za „podmínku“ ve smyslu „zkoušky“, jak ji prezentují výše uvedené
strany, nýbrž za konstatování faktu, které dokládá, že tyto strany byly
původním šetřením skutečně poškozeny. Na závěr je
třeba podotknout, že informace týkající se vyvážených výrobků jsou požadovány
kvůli ověření, zda má být původně vybraný vzorek
změněn, a s otázkou individuálního zacházení nijak nesouvisí. Výše
zmíněné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(17)     Z 15 společností,
které se přihlásily po zveřejnění oznámení o zahájení
řízení a v dané lhůtě vznesly své dotazy:
–
bylo deset společností vyvážejícími výrobci,
kteří se přihlásili a spolupracovali již při původním
šetření. To dokazovalo, že tyto při původním šetření nebyly
odrazeny od spolupráce ani od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a
jejich situace proto nemohla být v rámci současného přezkoumávání
znovu prověřena; jedna z těchto deseti společností,
která požádala o přezkoumání stávající výše cel, byla vyzvána, aby Komisi
předložila žádost o přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního
nařízení;
–
byla jedna společnost novým vyvážejícím
výrobcem (tj. tato společnost během původního šetření do EU
nevyvážela). Z tohoto důvodu tato společnost nemohla při
původním šetření spolupracovat ani požadovat individuální zacházení.
Byla informována o postupech týkajících se žádosti o přiznání statusu
nového vyvážejícího výrobce v souladu s článkem 2 konečného
nařízení,
–
byly dvě považovány nikoli za vyvážející
výrobce, nýbrž za obchodní společnosti, a byly proto informovány, že se
jich tento přezkum netýká,
–
dva vyvážející výrobci prohlásili, že splnili daná
kritéria, a požádali, aby byla jejich situace prověřena. Jedna
z těchto společností však posléze svou žádost stáhla.
(18)     Po vznesení dotazů
společnosti dostaly příležitost vyjádřit své připomínky
k informacím, které jim byly poskytnuty.
(19)     Bylo zjištěno, že na vyvážejícího
výrobce, který prohlašoval, že splnil příslušná kritéria a požádal o
prověření své situace, se vztahují kritéria stanovená v bodě
1 oznámení o zahájení řízení. Tento vyvážející výrobce rovněž
požadoval individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního
nařízení a tvrdil, že kdyby během původního šetření nebyl
býval odrazen od spolupráce, býval by o toto zacházení požádal. Vzhledem
k tomu, že během původního šetření byli individuálně
prověřeni všichni vyvážející výrobci, kteří tuto žádost vznesli,
byla jeho žádost z důvodu rovného zacházení přijata.
(20)     Oznámení bylo
zveřejněno dne 6. června 2012[5]
a oznamovalo přezkum současné situace tohoto vyvážejícího výrobce,
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (dále jen „BFC“). Objem vývozu tohoto
vyvážejícího výrobce v OŠ činil méně než 0,4 % celkového vývozu
z ČLR za OŠ. Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívala, že
původní vzorek vyvážejících výrobců není třeba měnit. Vyvážejícímu
výrobci v ČLR a společnostem ve spojení v EU, které se
během původního OŠ podílely na dalším prodeji dotčeného výrobku,
byl odeslán dotazník.
(21)     Komise si opatřila a
ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné k tomu,
aby mohla rozhodnout o dumpingu, a provedla inspekce v prostorách
následujících společností ve spojení:
–
Bulten Sweden AB, Göteborg, Švédsko,
–
Bulten GMBH, Bergkamen, Německo.
(22)     V souladu
s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení
a uvedenými ve zprávách OŘS dospěla Komise k závěru, že
společnosti BFC by mělo být přiznáno individuální zacházení.
2.           Určité aspekty stanovení
dumpingu při šetřeních týkajících se spojovacích prostředků
(23)     Tato část uvádí znovu
posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících
doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala
v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst.
4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu
při původním šetření týkajícím se spojovacích
prostředků.
(24)     V rámci otevřeného
dialogu vedeného s některými čínskými vyvážejícími výrobci a
s obchodní komorou byly stranám poskytnuty podrobnější informace o
vlastnostech výrobků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem, aby se
vyhovělo doporučením OŘS WTO týkajícím se čl. 6 odst. 4,
čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, jak je
uvedeno v 28. až 53. bodě odůvodnění. Tyto informace se
týkaly především vlastností výrobků, jež byly považovány za
relevantní pro stanovení běžné hodnoty a které byly použity při
srovnání s dotčeným výrobkem, tj. skutečnosti, že prodej na
indickém trhu byl rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a u
každé transakce byla určena třída pevnosti. Poté byla u všech
tříd pevnosti uvedených v tabulce PCN (kontrolního čísla výrobku)
vyčíslena běžná hodnota za kg.
(25)     Komise se při srovnání
zaměřila na dva zásadní prvky, tj. třídu pevnosti a na rozlišení
standardních a speciálních spojovacích prostředků, jak uvádí 48. až
50. bod odůvodnění konečného nařízení. Během
šetření bylo jako nový srovnávací prvek přidáno rozdělení na
speciální a standardní a jako druhé hlavní srovnávací kritérium byla použita
třída pevnosti, kterou během původního šetření sdělila
většina čínských vyvážejících výrobců.
(26)     Jak uvádí 56. bod
odůvodnění konečného nařízení, standardní spojovací
prostředky vyrobené ve srovnatelné zemi bylo možno porovnat se spojovacími
prostředky vyváženými do EU výrobci z ČLR zařazenými do
vzorku, jelikož bylo zjištěno, že tyto výrobky mají stejné základní
fyzické a technické vlastnosti jako výrobky vyvážené z ČLR.
(27)     Běžná hodnota byla
vyjádřena v cenách ze závodu a upravena s ohledem na cenový
účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena
v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot
v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti,
jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací
prostředky.
2.1.        Sdělení
o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(28)     Dne
30. května 2012 byly všem zúčastněným stranám poskytnuty
doplňující informace týkající se typů výrobků použitých pro
srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny. Jak bylo uvedeno v oznámení o
zahájení řízení, všem zúčastněným stranám byly poskytnuty
podrobnější informace o vlastnostech výrobku, které byly považovány za
relevantní pro stanovení běžné hodnoty.
(29)     Obsah sdělení o poskytnutí
informací se týkal běžné hodnoty, jež byla stanovena na základě cen dotčeného
výrobku prodávaného na domácím trhu indickým spolupracujícím výrobcem. Podle
čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musela být běžná
hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status podniku
působícího v podmínkách tržního hospodářství, stanovena na
základě cen nebo vypočtené hodnoty ve srovnatelné zemi. Dva
indičtí výrobci souhlasili s tím, že budou spolupracovat a vyplní dotazník.
Údaje uvedené v jejich odpovědích na dotazník byly ověřeny
přímo v prostorách těchto dvou společností. Pouze jedna
z těchto společností však poskytla údaje dostatečně
podrobné na to, aby na jejich základě mohla být stanovena běžná
hodnota.
(30)     Jak uvádí 90. bod
odůvodnění konečného nařízení: „řada dovozců a vývozců
zpochybnila vhodnost použití údajů od druhého indického výrobce
z důvodů, že i) vyrobené a prodané množství tohoto výrobce na
indickém trhu by údajně nebylo reprezentativní, pokud jde o množství
vyvezené z ČLR do Společenství, a ii) tento indický výrobce
měl údajné obchodní styky s jedním z výrobců ve Společenství,
kteří podpořili podnět. V tomto ohledu je třeba
poznamenat, že i) objem prodeje uvedeného indického výrobce byl považován za
dostatečně reprezentativní, aby umožňoval stanovení spolehlivých
běžných hodnot, a ii) skutečnost, že výrobce ve srovnatelné zemi má
styky s výrobcem ve Společenství, který podporuje podnět,
nečiní volbu příslušné srovnatelné země
nepřiměřenou. Bylo rovněž zjištěno, že tyto styky byly
navázány až po skončení období šetření. Vzhledem k výše uvedeným
skutečnostem a vzhledem k tomu, že nespolupracovali výrobci
z žádné jiné třetí země, byla volba Indie jako srovnatelné
země považována za přiměřenou“.
(31)     Vzhledem
k podmínkám hospodářské soutěže a otevřenosti indického
trhu i ke skutečnosti, že spolupracující indický výrobce prodával typy
výrobku srovnatelné s typy vyváženými výrobci z ČLR, byl vyvozen
závěr, že Indie je vhodnou třetí zemí s tržním
hospodářstvím ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(32)     Ve sdělení o poskytnutí informací bylo uvedeno, že údaje
o domácím prodeji se sice vztahovaly k období šetření, avšak
neobsahovaly celé kontrolní číslo výrobku (dále též „PCN“). Indický
výrobce nicméně byl schopen určit třídu pevnosti prodávaného
spojovacího prostředku a také to, zda příslušný spojovací
prostředek byl „standardní“ nebo „speciální“ podle definice uvedené v
konečném nařízení. Nutnost rozlišit mezi standardními a speciálními
spojovacími prostředky totiž nebyla na počátku šetření, kdy bylo
vytvořeno kontrolní číslo výrobku, stanovena.
(33)     Komise nicméně
poznamenala, že toto rozlišení má vliv na srovnatelnost cen, a proto tyto údaje
od indického výrobce požadovala a ten je poskytl. Prodej na indickém trhu byl
tedy rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a poté byla u
každé transakce určena třída pevnosti. U všech tříd pevnosti
původně uvedených v tabulce PCN byla vyčíslena běžná hodnota
za kg.
(34)     Zbývající
charakteristiky původního PCN nebyly použity, nejen proto, že indický
výrobce nebyl schopen poskytnout tak podrobné údaje, ale také
z následujících důvodů:
–
Průměr ani délka nebyly považovány za
relevantní, jelikož analýza byla prováděna na základě hmotnosti, a
tudíž automaticky zohledňovala veškeré rozdíly vyplývající
z odlišného průměru nebo délky spojovacího prostředku.
–
Nic nenaznačovalo, že by mezi výrobky indického
výrobce a čínskými spojovacími prostředky existovaly rozdíly v obsahu
chromu v povrchové vrstvě nebo v povrchové úpravě jako
takové, která je v zásadě ukazatelem galvanizace.
–
Pokud jde o jediný další zbývající prvek PCN, kódy
KN, mělo se za to, že by nebyly spolehlivým ukazatelem, jelikož čínské
ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 kódů KN
používaných k vymezení dotčeného výrobku.
(35)     Komise se proto
zaměřila na dva zásadní rozdíly mezi výrobky: na třídu pevnosti
na jedné straně a na rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími
prostředky, které je ukazatelem rozdílů mezi zákazníky a rozdílů
v kvalitě, na straně druhé.
(36)     Běžná hodnota byla
vyjádřena v cenách ze závodu a snížena o cenový účinek kontroly
kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena
v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot
v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti,
jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací
prostředky.
(37)     Komise informovala všechny zainteresované
strany, že běžnou hodnotu nelze sdělit, jelikož se týká utajované
ceny jediného indického výrobce na domácím trhu. Zúčastněné strany
však byly informovány o tom, že „standardní“ běžná hodnota pro spojovací
prostředek třídy pevnosti 8,8 (třída „G“ v tabulce PCN),
což je standardní typ běžně vyvážený čínskými výrobci, byla
vyčíslena v rozmezí 9 až 12 CNY za kg ze závodu.
2.2.        Připomínky ke sdělení
o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(38)     Jeden dovozce a
čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že lhůta poskytnutá stranám
pro vyjádření připomínek k doplňujícím informacím (10
dnů) je příliš krátká. Komise se však domnívá, že výše uvedená
lhůta je odpovídající vzhledem k tomu, že poskytnuté informace jsou
pouhým doplňkem k informacím, jež byly poskytnuty již v konečném
nařízení, na konci původního šetření. Lhůta poskytnutá pro
prověření těchto doplňujících informací a vyjádření se
k nim byla proto považována za přiměřenou.
(39)     Některé strany tvrdily,
že Komise prohlásila, že nemá žádné nové informace týkající se fyzických
vlastností kromě třídy pevnosti výrobku používané ke stanovení
běžné hodnoty. Toto tvrzení je třeba odmítnout. V této fázi přezkumu
Komise pouze dodatečně objasnila, jak byla při původním
šetření stanovena běžná hodnota. Je důležité zdůraznit, že
čínští vyvážející výrobci označili „pevnost“ za jednu
z relevantních vlastností. To však neznamená, že Komise neměla žádné
informace o ostatních fyzických vlastnostech.
(40)     Tytéž strany tvrdily, že
Komise během slyšení, v souvislosti s případnými úpravami
provedenými za účelem srovnání vývozních cen a běžné hodnoty,
prohlásila, že budou upřednostněny úpravy na základě analýzy cen
spíše než analýzy nákladů. Ve skutečnosti Komise objasnila, že podle
čl. 2 odst. 10 základního nařízení by srovnání mělo být
provedeno s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které mají
vliv na srovnatelnost cen, a nikoli k rozdílům v nákladech.
(41)     Tyto strany následně
zopakovaly svůj požadavek, aby byly provedeny úpravy zohledňující
rozdíly ve výrobních nákladech, jako jsou rozdíly v účinnosti spotřeby
surovin, ve spotřebě válcovaného drátu, ve spotřebě
elektrické energie, v množství elektrické energie vyrobené
z vlastních zdrojů, v produktivitě na zaměstnance,
v přiměřené úrovni zisku a rozdíly související
s vybavením nástroji. Jak již bylo uvedeno výše, čl. 2 odst. 10
základního nařízení se zmiňuje o ceně a nikoli o nákladech. Tyto
strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se údajné rozdíly
v nákladech promítaly do rozdílů v cenách. Při šetřeních
týkajících se ekonomik v procesu transformace, jakou je čínská
ekonomika, se používá srovnatelná země, aby se zajistilo, že v zemích
bez tržního hospodářství nebudou brány v úvahu ceny a náklady, které
nejsou standardním výsledkem tržních sil. Proto se za účelem stanovení
běžné hodnoty používá náhrada v podobě nákladů a cen
výrobců ve fungujících tržních ekonomikách. Tyto požadavky na úpravy
zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech se proto zamítají.
(42)     Tyto
strany dále tvrdily, že doplňující informace poskytnuté dne 30.
května 2012 a týkající se vlastností výrobků prodávaných indickým
výrobcem byly neúplné, jelikož údajně chyběly informace o těchto
ukazatelích: rozdílech souvisejících s typem spojovacího prostředku, povrchové
úpravě a použití chromu, průměru a délce, sledovatelnosti,
normě ISO 9000, míře závadnosti výrobku a jiných vlastnostech, jakými
jsou tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficienty tření.
Usilovaly o objasnění toho, proč nebyly ostatní vlastnosti
původního PCN považovány za relevantní. Tyto záležitosti byly
vysvětleny ve dvou sděleních o zveřejnění informací
odeslaných dne 5. července a založeny dne 11. července 2012 do spisu
ke kontrole zúčastněnými stranami.
2.3.        Sdělení
o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(43)     V odpověď na
žádost o doplňující informace předloženou stranami, jak je uvedeno v 42.
bodě odůvodnění, bylo dne 5. července 2012 všem
zúčastněným stranám odesláno druhé sdělení o poskytnutí informací.
V tomto sdělení byly uvedeny tyto doplňující informace:
–
Tabulka ukazující rozmezí cenových úrovní
běžných hodnot vyčíslených podle tříd pevnosti pro standardní
spojovací prostředky prodávané nezávislým odběratelům na
indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem. Rovněž bylo
upřesněno, že převážná většina vývozu čínských
výrobců spadá do třídy pevnosti G,
–
Podrobná analýza údajů z Indie ukázala,
že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly
galvanicky pokovené a odpovídaly PCN kódu „A“. Komise proto u vyvážených
modelů navrhla srovnávat běžnou hodnotu s typem povrchové úpravy
„A“.
–
Po manuální analýze údajů o cenách na indickém
trhu provedené podle návodu byly z textového řetězce kódování
prodávaných výrobků používaného indickým výrobcem získány informace o
průměru a délce. Tyto údaje byly shrnuty do rozmezí rozlišujících
hlavní rozměry výrobku, aby bylo možno provést srovnání s vývozem
čínských společností:
 Ukazatel || Průměr || Délka
 Malý || M4 až M10 || 0 až 100 mm
 Střední || M12 až M20 || 100 až 200 mm
 Velký || M22 až M30 || 200 až 300 mm
–
Komise proto navrhla použít tyto údaje
k dalšímu zpřesnění běžné hodnoty a na jejím základě
vypočítat dumpingová rozpětí. V případě, že vyvážené
spojovací prostředky nespadají do těchto rozmezí, nebyly použity
při výpočtu dumpingu. To se týkalo jen velmi malého množství
vyvážených výrobků.
–
Komise předložila tyto upravené kódy PCN:
 Ukazatel || Popis || PCN
 Standardní/speciální || Standardní spojovací prostředek || S
   || Speciální spojovací prostředek || P
 Třída pevnosti || 3,6 || A
   || 4,6 || B
   || 4,8 || C
   || 5,6 || D
   || 5,8 || E
   || 6,8 || F
   || 8,8 || G
   || 9,8 || H
   || 10,9 || I
   || 12,9 || J
 Povrchová úprava || Galvanické pokovení || A
 Průměr || M4 až M10 || S
   || M12 až M20 || M
   || M22 až M30 || L
 Délka || 0 až 100 mm || S
   || 101 až 200 mm || M
   || 201 až 300 mm || L
–
Komise poskytla přehled dumpingových
rozpětí upravených podle návrhu uvedeného ve sdělení o
zveřejnění informací a zároveň poznamenala, že tato upravená
antidumpingová rozpětí automaticky nebudou totožná s antidumpingovými
cly, na která se bude vztahovat pravidlo nižšího cla.
–
Nakonec byly jedním výrobcem v EU dodány nové
tabulky č. 22, 23, 32, 33 a 34 v návaznosti na připomínky
některých zúčastněných stran, podle nichž byly informace
poskytnuté v rámci sdělení o poskytnutí informací ze dne 30.
května 2012 neúplné, jelikož v těchto tabulkách některé
údaje buď chyběly, nebo nebyly náležitě shrnuty.
2.4.        Připomínky ke
sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(44)     Některé strany požadovaly
doplňující informace o cenové úrovni běžné hodnoty. Jak uvádí 82. bod
odůvodnění, cenová úroveň nemohla být zúčastněným
stranám sdělena, jelikož se jedná o důvěrnou informaci týkající
se cen jediného srovnatelného výrobce. Dne 5. července 2012 však byla
čínským vyvážejícím výrobcům, kteří tyto dodatečné
informace požadovali, poskytnuta nedůvěrná verze běžné hodnoty
standardních spojovacích prostředků podle třídy pevnosti a byla
rovněž založena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
V tomto sdělení Komise uvedla tabulku znázorňující rozmezí
cenových úrovní běžných hodnot vypočtených podle třídy pevnosti
pro standardní spojovací prostředky prodávané na indickém trhu jediným
indickým spolupracujícím výrobcem nezávislým odběratelům.
(45)     Některé strany
rovněž tvrdily, že Komise je během slyšení konaného dne 26.
června 2012 informovala o tom, že výrobky prodávané na indickém trhu mají
dva typy povrchové úpravy „A“ a „B“ podle tabulky PCN použité při
původním šetření. Toto tvrzení je nepodložené. Komise zmíněné
strany informovala, že v této fázi přezkumu teprve zkoumá typy
povrchové úpravy použité indickým výrobcem u standardních spojovacích prostředků.
Během následného slyšení konaného dne 3. července 2012 byly všechny
strany prostřednictvím informačního sdělení, jež bylo dne 11.
července 2012 založeno do spisu ke kontrole zúčastněnými
stranami, informovány, že indický výrobce k výrobě standardních
spojovacích prostředků používá povrchovou úpravu typu „A“.
(46)     Během slyšení konaného
dne 11. července 2012 tytéž strany požádaly Komisi, aby vysvětlila,
jakým způsobem bylo provedeno rozdělení běžné hodnoty mezi
speciální a standardní spojovací prostředky od indického výrobce. Komise
naznačila, že to bylo učiněno podle názvů odběratelů.
Jak ale dokládá zápis pořízený úředníkem pro slyšení GŘ pro
obchod, Komise před skončením slyšení konstatovala, že tuto
záležitost bude muset objasnit, což učinila v dalším informačním
sdělení ze dne 13. července 2012, jež bylo zasláno stranám, které se
slyšení účastnily, a bylo založeno do nedůvěrného spisu k nahlédnutí
všem zúčastněným stranám. Prohlášení učiněné zmíněnými
stranami, podle něhož Komise konstatovala, že „rozdělení
běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky bylo
provedeno mimo jiné podle názvů odběratelů,“ je tedy
neúplné, jelikož k této záležitosti bylo poskytnuto více informací, jak se
uvádí v níže uvedeném bodě odůvodnění.
(47)     K rozlišení
mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky Komise ve svém
sdělení ze dne 13. července 2012 uvedla, že „nelze vyloučit, že
automobilový průmysl pro některé aplikace používá rovněž standardní
spojovací prostředky“. Některé strany tvrdily, že se Komise
domnívala, že spojovací prostředky používané v automobilovém
průmyslu by rovněž mohly být považovány za standardní. Toto tvrzení
je nepodložené. Jak ono sdělení jasně vysvětluje, prohlášení
Komise bylo učiněno v době, kdy indický výrobce nedal
k dispozici seznam odběratelů. Jak však bylo stanoveno při
původním šetření a jak je dále vysvětleno v části 2.7,
výrobci automobilů si z důvodu kvality a z obchodních
důvodů vždy objednávají spojovací prostředky, které jsou
vyráběny na zakázku, aby vyhověli požadavkům ISO platným
v tomto odvětví. Veškeré spojovací prostředky určené pro
automobilový průmysl proto výrobci spojovacích prostředků
považují za „speciální“ výrobky, což podle informací uvedených na webových
stránkách indických výrobců automobilů platí i v Indii. Jelikož
indický výrobce za „speciální spojovací prostředky“ jednoznačně
označil všechny součásti vyrobené na zakázku, Komise se domnívá, že
standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl
nebyly zařazeny do seznamu standardních spojovacích prostředků
poskytnutého během původního šetření.
(48)     Podobné požadavky týkající se možného
zahrnutí spojovacích prostředků určených pro automobilové
odvětví do běžné hodnoty vznesli také čínská obchodní komora a čínský
vyvážející výrobce, kteří navíc tvrdili, že spojovací prostředky
používané v automobilovém průmyslu, které nejsou vyrobeny podle
návrhu konkrétního zákazníka, přesto musí projít speciální kontrolou
kvality nebo musí splňovat požadavky na sledovatelnost, které zvýší jejich
cenu, a měly by proto být běžně považovány za speciální
spojovací prostředky. Výše uvedené strany tvrdily, že zjištění
Komise, podle nichž byly spojovací prostředky používané pro špičkové
aplikace, ale nevyrobené podle nákresů uživatele byly přesto považovány
za speciální spojovací prostředky, byla nepodložená, a Komise tedy jednala
v rozporu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení tím, že
porušila zásadu spravedlivého srovnání. Dále se domnívaly, že zjištění
Komise vycházející z rozdělení učiněného indickým výrobcem
nebyla předmětem inspekce provedené na místě. Vzhledem
k výše uvedeným skutečnostem požádaly Komisi, aby přezkoumala
rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, a
není-li to možné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné
hodnotě.
(49)     Zdůvodněním Komise týkajícím se rozlišení mezi
standardními a speciálními spojovacími prostředky se zabýval již 47. bod
odůvodnění. Pokud jde o tvrzení týkající se neprovedení inspekce
rozdělení učiněného indickým výrobcem, Komise prověřila
záznamy o prodeji pomocí řady testů v průběhu operací (tj. provedla
podrobnou inspekci vzorku prodejních transakcí uvedených v záznamech o
prodeji, aby ověřila jejich přesnost) podle standardního postupu
pro inspekce prováděné na místě. Mimoto bylo následné rozdělení
těchto záznamů o prodeji poskytnutých indickým výrobcem
prověřeno porovnáním s průměrnou úrovní cen při rozdělení,
jak je vysvětleno ve zmíněném sdělení. Tvrzení, podle něhož
Komise automaticky převzala údaje poskytnuté indickým výrobcem, je tedy
nepodložené.
(50)     Kritéria používaná indickým
výrobcem k určení speciálních spojovacích prostředků, tj.
prostředků vyrobených podle nákresu zákazníka, jak uvádí 47. bod
odůvodnění, mimoto poskytují dostatečnou záruku spolehlivosti
údajů. Komise již při původním šetření běžnou hodnotu
upravila tak, aby zohlednila opatření týkající se kontroly kvality
učiněná indickým výrobcem, které nebyly zjištěny u čínských
výrobců zařazených do vzorku. Za těchto okolností Komise
nepovažuje za nutné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o
běžné hodnotě, jak navrhovaly dotčené strany. Jak uvádí 89. bod odůvodnění
konečného nařízení, navzdory snahám Komise žádný jiný výrobce ze
všech možných srovnatelných zemí při šetření nenabídl svou spolupráci.
(51)     Pokud jde o využití údajů
indického výrobce ve srovnatelné zemi pro určení běžné hodnoty, Sdružení
evropských distributorů (EFDA) tvrdilo, že tento postup je nevhodný, neboť
sortiment výrobků indického výrobce, jeho objem výroby, profil zákazníka,
způsob distribuce a postavení na trhu nejsou srovnatelné se situací
čínského vyvážejícího výrobce. Sdružení dále tvrdilo, že čínské ceny
jsou nízké, neboť se v nich odrážejí výhody výroby standardních
výrobků ve velkém objemu a čínští výrobci jsou specializovaní a
efektivní. Navíc požadovalo podrobnější informace o cenách indického
výrobce a objemu výroby standardních spojovacích prostředků. Sdružení
evropských distributorů nakonec předložilo údaje Eurostatu, aby
podpořilo svá tvrzení, podle nichž srovnání vývozních cen z ČLR
a Indie u dvou konkrétních KN kódů ukáže, že objem indického vývozu
těchto výrobků tvoří méně než 4 % objemu vývozu
z ČLR a že Indie pro vývozní trhy nepředstavuje věrohodného
dodavatele těchto výrobků.
(52)     Pokud jde o vhodnost
výběru indického výrobce ve srovnatelné zemi, odkazuje se na závěrečnou
část 49. bodu odůvodnění. V souvislosti s obecným
tvrzením, že se v čínských vývozních cenách odrážejí výhody výroby ve
velkém objemu, tato tvrzení nebyla podložena ani kvantifikována jakýmkoli
smysluplným způsobem, který by v této fázi přezkumu mohl pomoci
při provedení analýzy. Pokud se týká žádosti o doplňující informace ohledně
údajů indického výrobce, odkazuje se na 82. bod odůvodnění pojednávající
o důvěrnosti. Pokud jde o tvrzení, že vývoz z Indie během
OŠ a po OŠ nebyl srovnatelný s vývozem z ČLR, pro stanovení
běžné hodnoty se podle základního nařízení považují za relevantní
ceny na indickém trhu, a nikoli indické vývozní ceny. Zmíněná tvrzení Sdružení
evropských distributorů jsou tedy nepodložená.
(53)     Co se týče
povrchové úpravy použité indickým výrobcem, čínská obchodní komora a
čínský vyvážející výrobce v této věci vyjádřili své
pochybnosti a požádali Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem
důvěrné informace poskytly přesvědčivý důkaz o
tom, že indický výrobce na domácím trhu prodával pouze galvanicky pokovené
spojovací prostředky. Během inspekce indický výrobce poskytl
důkazy, jež Komisi umožnily vyvodit závěr, že standardní spojovací
prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly
typu povrchové úpravy „A“ původního PCN. Za těchto okolností se
Komise domnívá, že důkazy uvedené ve spisu jsou dostačující
k tomu, aby vyvodila závěr, že standardní spojovací prostředky
prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené. V této souvislosti
byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly v obsahu chromu, jak uvádí
81. bod odůvodnění.
2.5.        Další informace požadované po
sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(54)     Někteří
vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení a informace, aby
případně mohli vznést žádost o úpravy jejich vlastního dumpingového
rozpětí stanoveného při původním šetření, na základě
následujících skutečností:
a)      vlastností „typů výrobku“ (kódů
KN, třídy pevnosti, rozlišení standardní versus speciální části) použitých
k určení běžné hodnoty;
b)      dalších informací o vlastnostech
výrobků prodávaných indickým výrobcem využívaných k určení
běžné hodnoty;
c)      vysvětlení týkajícího se
důvodů, proč nebyly využity ostatní vlastnosti původního
PCN; a
d)      úprav, které je třeba provést
vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech.
(55)     Pokud jde o písm. a), jak je
uvedeno v informačním sdělení ze dne 30. května 2012,
třída pevnosti spojovacích prostředků prodávaných indickým
spolupracujícím výrobcem byla ukazatelem pevnosti uvedené v PCN, jež bylo
použito v dotazníku zaslaném všem stranám. Třída pevnosti byla
určena pomocí téže příslušné části PCN od indického výrobce
uvedené v záznamech o prodeji zkontrolovaných během inspekce na
místě.
(56)     Rozlišení mezi speciálními a
standardními spojovacími prostředky bylo vysvětleno v 54.
bodě odůvodnění konečného nařízení. „Speciální“
spojovací prostředky se vyrábějí podle nákresu zákazníka. „Standardní“
spojovací prostředky se vyrábějí do zásoby, a nikoli podle
požadavků jednotlivých zákazníků. Nutnost rozlišovat mezi
standardními a speciálními spojovacími prostředky vyráběnými indickým
spolupracujícím výrobcem byla plně uznána a, jak uvádí 51. a 54. bod
odůvodnění konečného nařízení, mezi spojovacími prostředky
„standardního“ typu bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty u
čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(57)     Pokud jde o záležitosti
uvedené v písmenu b), z důvodu důvěrnosti není možné
zveřejnit přesné typy modelů šroubů a svorníků
prodávaných indickým výrobcem. Jak bylo však naznačeno výše, srovnání bylo
provedeno na základě hmotnosti v rámci téže kategorie, ať už
standardních nebo speciálních výrobků, a v rámci téže třídy
pevnosti stanovené v PCN.
(58)     Opět v souvislosti
se záležitostmi uvedenými v písmenu b) některé zúčastněné
strany požadovaly více informací o povrchové úpravě. Údaje
z původního šetření byly dále analyzovány a ukázalo se, že
výrobky prodávané na indickém trhu jako „standardní“ měly základní
povrchovou úpravu, tj. byly galvanicky pokoveny. Tato informace byla
sdělena při slyšeních vyžádaných zúčastněnými stranami,
znovu poskytnuta těm zúčastněným stranám, které o tuto informaci
požádaly, a byla rovněž zanesena do spisu ke kontrole
zúčastněnými stranami.
(59)     Dva vyvážející výrobci
zařazení do vzorku požadovali více informací o úpravách
zohledňujících použití chromu při povrchové úpravě. Údaje o
prodeji poskytnuté indickým spolupracujícím výrobcem byly dále analyzovány, což
vedlo k úpravě běžné hodnoty s ohledem na rozdíl v obsahu
chromu, jak vysvětluje 81. bod odůvodnění. Titíž vyvážející
výrobci požadovali podrobnější objasnění toho, jakým způsobem
byla určena ziskovost u domácího prodeje indického spolupracujícího
výrobce; zda byly výrobní náklady uváděny na základě PCN, nebo zda
byly použity průměrné náklady; a jestli běžná hodnota zahrnovala
prodej případným společnostem ve spojení.
(60)     Veškeré relevantní informace
týkající se běžné hodnoty byly uvedeny v 94. bodě
odůvodnění konečného nařízení. Dále je upřesněno,
že byl použit pouze domácí prodej společnostem, které nebyly ve spojení.
(61)     Tito dva vyvážející výrobci
později tvrdili, že mají vážné pochybnosti o tom, zda byly zkoušky
ziskovosti a reprezentativnosti provedeny náležitým způsobem. V souvislosti
se zkouškou reprezentativnosti tito vyvážející výrobci konkrétně pochybovali
o tom, že u pozměněných skupin výrobků množství výrobků
prodaných indickým výrobcem na domácím trhu přesahovalo 5 % jejich objemu
vývozu. Co se týče zkoušky reprezentativnosti, bylo zjištěno, že
v případech, kdy u konkrétního typu výrobku nebyla splněna
podmínka 5 %, měl prodej na domácím trhu i tak dostatečně velký
objem na to, aby bylo možno provést náležité srovnání. Pokud jde o zkoušku
ziskovosti, potvrzuje se, že tato zkouška byla na základě druhu výrobku.
(62)     Pokud jde o záležitosti
uvedené v písmenu c), tj. důvody, proč nebylo pro srovnání
běžné hodnoty a vývozní ceny použito celé PCN, během šetření se
jasně ukázalo, že celé PCN by nebylo spolehlivým ukazatelem. Za prvé
proto, že čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují
10 KN kódů používaných k vymezení dotčeného výrobku. Za druhé,
jak je vysvětleno ve 48. bodě odůvodnění konečného
nařízení, řada stran tvrdila, že spojovací prostředky
vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci jsou běžnými výrobky
spadajícími převážně do rozmezí tříd pevnosti 4,8 až 8,8, které
nemají žádné zvláštní vlastnosti, pokud jde o suroviny, odolnost, povrchovou
úpravu nebo prvky související s certifikací/bezpečností; které byly
určeny pro méně náročné aplikace (jiné než odborné použití a
obecná distribuce) na rozdíl od špičkových aplikací; a nesplňovaly
přísné požadavky specifických konečných uživatelů,
například automobilového, chemického nebo leteckého průmyslu.
(63)     Pokud jde
o záležitosti uvedené v písmenu d), prvky jako „sledovatelnost“, norma ISO
9000, míra závadnosti výrobku a další kritéria, např. „tvrdost, ohyb, pevnost,
odolnost při nárazu a koeficient tření“, s nimiž přišli
ostatní dva vyvážející výrobci, nemohly být akceptovány, jelikož dotčené
společnosti neprokázaly, jakým způsobem tyto prvky ovlivňují
srovnatelnost běžné hodnoty a vývozní ceny.
(64)     S ohledem na neexistenci
konkrétních informací týkajících se chybějící srovnatelnosti, konstatované
spolu s doporučeními, jež při původním šetření
učinily zúčastněné strany, a vzhledem k omezenému množství
dalších dostupných informací o jiných technických vlastnostech, jako je
povrchová úprava, byl při původním šetření vyvozen závěr,
podle něhož hlavní činitele a rozdíly zdůrazněné samotnými
zúčastněnými stranami, zejména rozlišení standardní versus speciální a
třídy pevnosti, tvoří dostatečný základ pro srovnání běžné
hodnoty a vývozních cen.
2.6.        Další poskytnutí informací
týkajících se běžné hodnoty ze dne 11. července 2012
(65)     Dne 11. července 2012
Komise poskytla další informace o výše popsané reklasifikaci běžné hodnoty
a jí navrhovaném novém výpočtu dumpingových rozpětí na výše popsaném
základě, a požádala o připomínky.
(66)     Jak uvádí 32. bod
odůvodnění, indický výrobce při původním podání poskytl
záznamy o domácím prodeji bez PCN. Jediným ukazatelem každého prodeje byl kód
položky, který byl interním kódem každého výrobku, a textový řetězec
pro popis výrobku, například:
 M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
(67)     Jak bylo vysvětleno ve
48. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, indická
společnost svůj domácí prodej rozdělila na standardní a
speciální spojovací prostředky pomocí rozlišení uvedeného v 77. bodě
odůvodnění. V důsledku toho byly záznamy o domácím prodeji dodány
ve dvou spisech, z nichž jeden obsahoval „záznamy o standardním domácím
prodeji“ a druhý „záznamy o speciálním domácím prodeji“. Prodej, který nebylo
možné označit za standardní nebo speciální, nebyl do dalšího výpočtu
běžné hodnoty zařazen.
(68)     Během šetření se
také jasně ukázalo, že ke stanovení běžné hodnoty bude nutná
třída pevnosti daného spojovacího prostředku. Indická společnost
určila třídy pevnosti pro každý řádek spisů obsahujících
„záznamy o standardním domácím prodeji“ a „záznamy o speciálním domácím prodeji“
a tyto byly zveřejněny ve sloupci označeném jako „TŘÍDA“ a
uvádějícím třídu pevnosti, na příklad:
 POPIS || TŘÍDA
 M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB || 8,8
(69)     Na tomto základě byla
pomocí rozdělení na standardní versus speciální a pomocí třídy
pevnosti vypočtena původní běžná hodnota stanovená v prvním
zveřejnění přezkumu provádění ze dne 30. května 2012.
(70)     Jak je
uvedeno v 54. bodě odůvodnění, někteří vyvážející
výrobci požadovali další vysvětlení. Odkazovali se přitom na
chybějící srovnání na základě povrchové úpravy, průměru a
délky spojovacího prostředku a tvrdili, že by to mohlo mít vliv na úroveň
původně vypočtené běžné hodnoty.
(71)     Vzhledem
k chybějícímu PCN byl pro zjištění průměru a délky
prodávaného spojovacího prostředku u každé transakce analyzován textový
řetězec pro popis výrobku (poté, co byly do jedné skupiny zahrnuty
transakce se stejným textem popisu). Ve výše uvedeném příkladu M8
označuje průměr a 16 označuje délku. V tomto
případě je tedy popsán šroub o průměru 8 mm a délce 16 mm. Číselný
údaj 1,25 označuje vzdálenost závitů, jež nebyla ke klasifikaci dotčeného
výrobku použita.
(72)     Číslo PCN používané
čínskými vyvážejícími výrobci tyto údaje označuje poněkud
odlišně. Průměr a délka výše uvedeného šroubu by tak byly označeny
jako „080016“.
(73)     Aby bylo zajištěno, že běžná
hodnota a vývozní cena si budou odpovídat, Komise rozdělila průměr
a délku do tří rovnoměrných pásem uvedených ve druhém
informačním dopisu ze dne 5. července 2012:
 Ukazatel || Průměr || Délka
 Malý || M4 až M10 || 0 až 100 mm
 Střední || M12 až M20 || 100 až 200 mm
 Velký || M22 až M30 || 200 až 300 mm
(74)     Malé množství prodaných
výrobků od indického výrobce do těchto rozmezí nespadalo a nebylo
proto použito pro výpočet běžné hodnoty. Výše popsaný šroub by tedy
byl podle upraveného PCN označen jako „GSS“, což představuje
třídu pevnosti 8,8, malý průměr a malou délku.
(75)     Z výše uvedeného
příkladu bylo zjevné, že textový řetězec pro popis výrobku
neobsahuje žádné informace o povrchové úpravě použité indickým domácím
výrobcem. Byl tedy zkontrolován vyšetřovací spis, aby se zjistilo, zda
v něm nejsou nějaké důkazy o typu případné povrchové
úpravy použité indickým výrobcem k prodeji standardních spojovacích
prostředků na domácím trhu. Důvěrné důkazy ve spise,
ověřené v prostorách indického výrobce, prokázaly použití
galvanického pokovení (PCN typ A) u standardních spojovacích
prostředků na domácím trhu a tato skutečnost byla dne 5.
července 2012 sdělena všem stranám.
2.7.        Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze
dne 11. července 2012
(76)     Na výše uvedené poskytnutí informací
odpovědělo několik vyvážejících výrobců. Jak požadovali
tito vyvážející výrobci, proběhlo slyšení, jemuž předsedal
úředník pro slyšení GŘ pro obchod, se záměrem, aby pokračoval
dialog s Komisí a byly projednány body, které zmínění výrobci
nastolili. Vyvážející výrobci nastolili především následující otázky:
a)      metodika, pomocí které indický výrobce
rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální;
b)      jestliže některé spojovací
prostředky prodávané automobilovému průmyslu byly považovány za
standardní spojovací prostředky, pak by bylo žádoucí provést „významnou
úpravu“;
c)      úprava běžné hodnoty o nepřímé
daně uvalené na dovoz válcovaného drátu do Indie podle čl. 2 odst. 10
písm. b);
d)      přítomnost chromu VI
v povrchové úpravě standardních spojovacích prostředků;
e)      metodika uplatněná Komisí
v případě, že domácímu prodeji neodpovídala žádná konkrétní
vývozní transakce; a
f)       poskytnutí informací o kódech výrobků
prodávaných indickým výrobcem na domácím trhu.
(77)     Pokud
jde o písmeno a), indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na
standardní a speciální s ohledem na to, že spojovací prostředky
vyráběné podle nákresu zákazníka jsou speciálními spojovacími
prostředky, zatímco ostatní prodávané výrobky jsou standardními
spojovacími prostředky, tj. nejsou vyráběny podle konkrétního nákresu
nebo podle nákresu zákazníka.
(78)     Pokud
jde o písmeno b), jak bylo uvedeno v poznámce ke spisu ze dne 13.
července 2012 zaslané zmíněným zúčastněným stranám po
slyšení konaném dne 11. července, Komise potvrdila, že vzhledem
k chybějícím jménům zákazníků, jak je uvedeno výše, Komise
odkazuje na 47. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že jak uvádí evropské
sdružení výrobců spojovacích prostředků: „Když si
v Evropě zákazník – zejména v automobilovém průmyslu –
objedná spojovací prostředek, který je vyroben podle nákresu a který
zároveň plně odpovídá mezinárodním normám (ISO, EN, DIN,
AFNOR, UNI), je tento výrobek v každém případě výrobcem
spojovacích prostředků považován za „speciální“ výrobek a v rámci
interní klasifikace příslušné společnosti je následně označen
jako „speciální“... Takový je zavedený postup všech výrobců
spojovacích prostředků po celém světě včetně
Indie.“ Komise si je proto jista, že standardní spojovací prostředky
určené pro automobilový průmysl nebyly zahrnuty do seznamu
standardních spojovacích prostředků zveřejněného během
původního šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(79)     Pokud
jde o písmeno c), při slyšení vyvážející výrobci nastolili otázku úpravy
podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, aby byla
zohledněna cla z dovozu válcovaného drátu do Indie, jež jsou zahrnuta
do běžné hodnoty, avšak nikoli do vývozní ceny výrobků
z Číny. Čínské společnosti zařazené do vzorku totiž
během původního šetření kupovaly válcovaný drát vyrobený
v Číně.
(80)     Suroviny
dovezené indickým výrobcem podléhaly základnímu clu (5 % vyčíslitelné
hodnoty) a vzdělávací dani (3 % hodnoty základního cla plus hodnota
vyrovnávacího cla). Podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení
lze však takovou úpravu o nepřímé daně požadovat pouze, pokud by
dovozní poplatky zahrnuté do ceny obdobného výrobku a materiálu,
z něhož je tvořen, je-li určen pro spotřebu na domácím
trhu, nebyly vybrány nebo byly vráceny, až bude obdobný výrobek vyvezen do
Evropské unie. Vzhledem k neexistenci tvrzení i důkazů, podle
nichž by vývoz výše uvedených vyvážejících výrobců do EU profitoval
z nevybraných nebo vrácených poplatků z dovozu surovin
(válcovaného drátu), je toto tvrzení nutno odmítnout. Mimoto takovou úpravu nelze
obvykle provést, pokud dotčený vyvážející výrobce, jak je tomu u tohoto
přezkumu, získává veškeré suroviny od domácích dodavatelů, a proto
nehradí žádné dovozní poplatky.
(81)     Pokud
jde o písmeno d), důkazy ve spisu o původním šetření prokázaly,
že standardní povrchová vrstva u standardních spojovacích prostředků
obsahovala chrom Cr3, což odpovídalo definici PCN, podle níž není do povrchové
vrstvy přidán chrom VI. Dumpingová rozpětí byla proto znovu
vyčíslena pro nejdražší typ chromového povrchu u vyvážených výrobků,
a to bez úpravy vývozní ceny. Dva vyvážející výrobci tvrdili, že informace o
povrchové úpravě se týkaly současné situace, a nikoli situace
v OŠ. Toto tvrzení je mylné. Při inspekci provedené
v průběhu původního šetření byly získány
ověřené důkazy svědčící o tom, že všechny standardní
spojovací prostředky prodávané během původního OŠ na indickém domácím
trhu byly galvanicky pokovené.
(82)     Pokud jde o písmeno e), potvrzuje se, že dumpingová
rozpětí byla vypočítána tak, že v případě, kdy
k vývozní transakci neexistoval odpovídající prodej na domácím trhu, byla
tato transakce z výpočtu dumpingu vyňata. Některé strany
tvrdily, že pro vynětí některých vývozních transakcí z výpočtu
dumpingového rozpětí neexistuje důvod. U všech čínských
vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však byla zjištěna
natolik významná spojitost mezi prodejem na domácím trhu a vývozním prodejem,
aby bylo zajištěno spravedlivé zastoupení prodeje uskutečněného
různými stranami.
(83)     Pokud se jde o písmeno f), čínská
obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že indický výrobce neuvedl
oprávněný důvod, proč Komisi nepovolil sdělit konkrétní
informace týkající se kódů výrobků prodávaných na domácím trhu.
Komise poskytla co nejvíce informací prostřednictvím řady poznámek ke
spisu, informačních sdělení dostupných všem zúčastněným
stranám a slyšení udělených čínské obchodní komoře i všem
čínským vývozcům, kteří o ně požádali, a zároveň
přitom respektovala pravidla důvěrnosti. Co se týče žádosti
o zveřejnění kódů výrobků indického výrobce,
předpokládá se, že zveřejnění těchto informací umožní
ostatním stranám s přiměřenou přesností vypočítat
ceny indického výrobce na domácím trhu, čemuž je třeba zabránit
s ohledem na ochranu důvěrných obchodních informací. Nezajištění
ochrany důvěrných informací by mohlo Komisi vystavit případným
žalobám na náhradu škody a společnosti ve srovnatelných zemích, jejichž
spolupráce je dobrovolná, odradit od spolupráce při šetřeních. Tato
žádost byla proto zamítnuta.
2.8.        Úpravy metodiky použité při
výpočtu běžné hodnoty v konečném nařízení
(84)     Vzhledem ke stanoviskům
vyjádřeným při tomto přezkumu čínskými vyvážejícími výrobci
a týkajícím se určení typů výrobku při výpočtu běžné
hodnoty výrobků z Indie, podle nichž jsou kromě rozlišení
standardní versus speciální a třídy pevnosti významnými parametry rovněž
průměr, délka a povrchová úprava, a vzhledem ke slyšením i dialogu,
probíhajícím za přítomnosti příslušného úředníka pro slyšení,
byly údaje indického výrobce přezkoumány.
(85)     Po tomto přezkumu Komise
mohla určit průměr i délku spojovacích prostředků
prodávaných na indickém domácím trhu. Aby bylo možno provést spravedlivé
srovnání těchto spojovacích prostředků s prostředky
vyváženými z ČLR, byly průměr i délka rozděleny do
několika rozmezí a běžná hodnota byla vypočítána pro každé
rozmezí zvlášť. To bylo podrobně vysvětleno ve dvou
informačních sděleních z 5. a 11. července 2012, která byla
dána k dispozici všem zúčastněným stranám. Prostřednictvím
rozmezí pro rozlišení hlavních rozměrů výrobků prodávaných
indickým výrobcem tato metodika umožnila spravedlivé srovnání s vývozem od
čínských společností, které požadovaly zúčastněné strany. Dva
vyvážející výrobci následně tvrdili, že nemají úplné informace, neboť
klasifikace je nejasná a nevhodná, a že tudíž nemají informace dostatečné
k tomu, aby požadovali úpravu z důvodu fyzických rozdílů.
Kromě těchto obecných prohlášení však tito dva vyvážející výrobci
nepředložili žádný odůvodněný alternativní návrh ani
ověřený důkaz. Příslušné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(86)     Sdružení evropských
distributorů tvrdilo, že použití průměru a délky neodpovídá
skutečnosti, a navrhlo alternativu, jež se týkala těchto dvou
kritérií, aby se podle jeho názoru zamezilo vyřazení některých
výrobků, aniž by však tento alternativní přístup něčím
doložilo. Klasifikace navrhovaná Komisí žádné typy výrobků
nevyřazovala (byly do ní zahrnuty všechny možné kombinace
průměru a délky), a toto tvrzení tudíž nemohlo být dále
prověřováno.
(87)     Bylo zjištěno, že všechny
prodávané standardní spojovací prostředky byly galvanicky pokovené, a
proto byla běžná hodnota vypočítána podle povrchové úpravy
odpovídající PCN kódu „A“. V případě, že čínský vyvážející
výrobce zařazený do vzorku nevyvezl spojovací prostředky
s povrchovou úpravou typu A, byl použit nejbližší typ povrchové úpravy,
aniž by byla jakkoli upravena vývozní cena.
(88)     Údaje o třídách pevnosti
a rozdělení na standardní a speciální výrobky zůstaly
nezměněny.
(89)     Dva vyvážející výrobci
požadovali zásah úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby ověřil
důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce a poskytl záruku
ohledně důvěrného charakteru jeho prodeje na domácím trhu, jakož
i v otázce povrchové úpravy standardních spojovacích prostředků,
přítomnosti chromu v povrchové vrstvě a získávání informací
týkajících se délky a průměru standardních spojovacích
prostředků. Poté, co úředník pro slyšení ověřil
důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce, poskytl jasné
odpovědi na otázky položené dvěma vyvážejícími výrobci. Zpráva
úředníka pro slyšení byla zařazena do spisu ke kontrole
zúčastněnými stranami.
(90)     Navzdory výše uvedeným
doplňujícím informacím, vysvětlením, slyšením a dialogu některé
strany nadále tvrdily, že nemají informace k tomu, aby mohly požádat o
úpravy k zajištění spravedlivého srovnání. Komise stranám poskytla
podrobné informace o skupinách výrobků použitých při stanovení
běžné hodnoty, jak to požadoval odvolací orgán[6]. Komise
navíc v prodloužené lhůtě od 30. května 2012 do 19.
července 2012 poskytovala informace a odpovídala na všechny otázky
vznesené všemi stranami. Mimoto byla všem stranám poskytnuta dodatečná
lhůta 20 dnů k vyjádření připomínek ke konečnému
zveřejnění.
(91)     Tytéž strany tvrdily, že
Komise, v rozporu se zprávou odvolacího orgánu, odmítla poskytnout informace
o konkrétních výrobcích indického výrobce, jež byly použity při stanovení
běžné hodnoty, aniž by k tomu uvedla oprávněné důvody. Ustanovení
čl. 6 odst. 5 antidumpingové dohody stanoví, že s informacemi, které
jsou důvěrné nebo které jsou důvěrně poskytnuty, musí
orgány provádějící šetření zacházet jako s důvěrnými
informacemi. V tomto případě byly informace o typech
výrobků prodávaných na domácím trhu indickým výrobcem poskytnuty jako
důvěrné a příslušná společnost zopakovala svou žádost o
důvěrné zacházení adresovanou Komisi, v níž konstatovala, že
tyto informace nadále považuje za přísně důvěrné, jak uvádí
82. bod odůvodnění. Tyto strany také tvrdily, že Komise nebyla
schopna poskytnout smysluplné nedůvěrné shrnutí informací
poskytnutých indickým výrobcem, jak požadovaly zmíněné zprávy. Během
pokračujícího dialogu však Komise, jak uvádí výše uvedené body
odůvodnění, v mezích důvěrnosti zúčastněným
stranám poskytla všechny relevantní informace týkající se indického výrobce,
takže tyto mohly hájit své zájmy.
2.9.        Určení běžné hodnoty
u vyvážejících výrobců v ČLR, běžná hodnota, vývozní ceny,
srovnání
(92)     Běžná hodnota byla
vypočítána a srovnána s vývozní cenou výše uvedeným způsobem. Úpravy
vývozní ceny byly provedeny za účelem odstranění cenových
rozdílů v případě, že do povrchové vrstvy dotčených
spojovacích prostředků byl přidán chrom VI. Srovnání běžné
hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu jako při
původním šetření.
2.10.      Požadavky na úpravy na
základě vlastností výrobku
(93)     Jeden vyvážející výrobce
požadoval úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení
kvůli fyzickým rozdílům u různých typů dotčeného
výrobku (šroubů se šestihrannou hlavou, vrutů do dřeva,
svorníků atd.). Jelikož dotčený vyvážející výrobce kvůli
důvěrnosti nemá přístup k úplným údajům o běžné
hodnotě, spoléhala se příslušná společnost na vlastní vývozní
ceny, aby ukázala, do jaké míry se liší ceny jednotlivých typů spojovacích
prostředků.
(94)     Při původním
šetření bylo srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny provedeno pomocí
rozlišení mezi standardními a speciálními typy spojovacích
prostředků, uvedeném v 102. bodě odůvodnění
konečného nařízení, a také pomocí určení třídy pevnosti. Celá
kontrolní čísla výrobku (PCN) nebyla v tomto případě
použita, protože výrobce ve srovnatelné zemi neposkytl informace
roztříděné podle PCN, jak bylo požadováno. Jedna z částí
původního PCN měla sloužit k určení různých typů
spojovacích prostředků podle toho, pod jaký kód KN spadají. Jelikož
indický výrobce tyto informace neposkytl, nebylo při původním
šetření možné tuto část využít ke srovnání.
(95)     Informace
poskytnuté vyvážejícím výrobcem, tyto naznačovaly, že by mohl existovat
důvod k úpravám kvůli rozdílům u různých typů
spojovacích prostředků. Navrhovaná metoda však nebyla považována za
vhodnou, jelikož příslušná společnost neposkytla přesné
informace o typu výrobku roztříděné podle kódu KN, jak
vysvětluje 34. bod odůvodnění a jak bylo původně
požadováno. Jako alternativa byly zkoumány rozdíly v cenách výrobního
odvětví Unie na trhu Unie, aby se zjistilo, zda mezi různými typy
spojovacích prostředků existují cenové rozdíly. Informace poskytnuté
výrobním odvětvím Unie byly úplné a roztříděné podle PCN, jak
bylo původně požadováno. Toto zkoumání potvrdilo, že ceny na trhu EU
se liší podle typu spojovacího prostředku. Na základě toho bylo
považováno za vhodné upravit běžné hodnoty tak, aby odrážely tyto rozdíly.
Pro úpravy byla průměrná cena výrobků prodávaných výrobním
odvětvím Unie na trhu Unie vyčíslena jako „1“ a všem typům
výrobků byla přidělena konkrétní hodnota v závislosti na
vztahu mezi jejich cenou a průměrnou cenou. Tyto hodnoty byly poté
vztaženy k běžné hodnotě použité při srovnání se všemi typy
vyváženými vyvážejícím výrobcem.
(96)     Jelikož byly tyto úpravy provedeny
na základě tržní hodnoty rozdílů ve fyzických vlastnostech
výrobků na trhu EU, bylo považováno za vhodné provést podobné úpravy i
při výpočtu dumpingových rozpětí všech vyvážejících
výrobců.
(97)     Po zveřejnění
obecného informačního dokumentu čínská obchodní komora a čínský
vývozce tvrdili, že Komise stále porušuje čl. 2 odst. 4 a čl. 6 odst.
2 a 4 antidumpingové dohody WTO tím, že včas neposkytla informace, na
jejichž základě bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty,
a vyzvali Komisi, aby poskytla podrobné informace o typech výrobků
použitých k určení běžné hodnoty a splnila tak svou povinnost
umožnit čínským vyvážejícím výrobcům, aby hájili své zájmy a se vší
znalostí věci bránili svůj zájem, a zajistit spravedlivé srovnání
vývozních cen a běžné hodnoty na základě úplných informací.
Zmíněné strany proto Komisi požádaly, aby znovu zvážila:
a)      poskytnutí úplného seznamu typů
výrobků použitých k určení běžné hodnoty;
b)      zaručení, že standardní spojovací
prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou
srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem
za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích;
c)      poskytnutí důkazů o
odůvodnění žádostí o úpravy;
d)      poskytnutí informací o tom, jak byly
provedeny některé úpravy; a
e)      zohlednění povinnosti EU
přihlédnout ke všem vývozním transakcím.
(98)     Pokud jde o písmeno a),
vzhledem k informacím poskytnutým prostřednictvím informačních
sdělení ze dne 30. května 2012, 11. července 2012 a 13.
července 2012, obecného informačního dokumentu odeslaného dne 31.
července 2012, a zejména 77. až 96. bodu odůvodnění a slyšení
konaných během konzultačního procesu, se má za to, že veškeré
informace, které bylo možno poskytnout v mezích požadavků týkajících
se důvěrnosti, byly zúčastněným stranám poskytnuty.
(99)     Pokud jde o písmeno b),
týkající se nutnosti zaručit, že standardní spojovací prostředky
vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se
spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za
účelem jejich využití ve špičkových aplikacích, tímto aspektem se
zabýval 78. bod odůvodnění. Vzhledem k neexistenci jakýchkoli
nových důkazů a k pouhým tvrzením výše zmíněných stran o možné
existenci spojovacích prostředků určených pro špičkové
aplikace mimo automobilový průmysl se Komise domnívá, že informace uvedené
ve spisu jsou dostatečně spolehlivé, aby bylo možné zaručit, že
k určení běžné hodnoty použité ke srovnání s vývozními
cenami zmíněného čínského vývozce byly použity pouze standardní
spojovací prostředky.
(100)   Pokud jde o písmeno c) a
tvrzení, podle nichž Komise neposkytla informace o tom, jak by čínští vyvážející
výrobci mohli doložit své žádosti o úpravy související se „sledovatelností“,
normu ISO 9000, míru závadnosti výrobku a ostatní kritéria, jakou jsou „tvrdost,
ohyb, pevnost, odolnost při nárazu, koeficient tření“ (viz 63. bod
odůvodnění) a dovozní cla (viz 79. a 80. bod odůvodnění),
Komise podotýká následující. Za prvé připomíná, že na tato kritéria
upozornily zúčastněné strany, aniž by uvedly jakékoli další podrobnosti.
Během slyšení pořádaného úředníkem pro slyšení dne 11.
července 2012 Komise vyzvala zúčastněné strany, aby poskytly
doplňující informace týkající se výše uvedených kritérií, žádné
doplňující informace však poskytnuty nebyly. Co se týče žádosti o
úpravy vývozních cen zohledňující cla na dovoz válcovaného drátu do Indie
a obecně levnější přístup čínských vyvážejících
výrobků k surovinám, Komise v 80. bodě odůvodnění
podrobně vysvětlila, proč tuto úpravu nebylo možné akceptovat. Dále,
jak uvádí 63. bod odůvodnění původního nařízení, cena
hlavní suroviny – ocelového válcovaného drátu– v podstatě nevycházela
z tržních hodnot. Bylo zjištěno, že ceny ocelových válcovaných
drátů na domácím trhu byly výrazně nižší než ceny na jiných trzích.
Tyto zkreslené ceny proto nemohou být použity jako základ pro úpravy, jak
požadovaly zmíněné strany. Za těchto okolností Komisi není
zřejmé, jaké další doplňující informace by podle mínění
čínské obchodní komory a vyvážejícího výrobce mohly být poskytnuty
k doložení těchto dvou žádostí o úpravy.
(101)   Pokud jde o písmeno d), Komise
připomíná, že informace týkající se „typů výrobků
vyráběných výrobci v EU, které byly použity k určení
běžné hodnoty, a jejich cen, jakož i dopadu výsledných úprav na typy
výrobků srovnatelného výrobce použité k určení běžné
hodnoty“ jsou důvěrné a nemohou být poskytnuty. Čínská obchodní
komora a jeden čínský vyvážející výrobce požadovali dodatečné
vysvětlení toho, jak byly provedeny úpravy zohledňující rozdílné ceny
povrchové úpravy. Je však třeba poznamenat, že, jak uvádí 92. bod odůvodnění,
Komise v příslušném informačním dokumentu uvedla, u kterých
typů vyvážených výrobků byly úpravy provedeny, čímž
zúčastněným stranám umožnila porozumět tomu, jakým způsobem
byly úpravy provedeny.
(102)   Pokud jde o písmeno e) a údajnou
nutnost přihlédnout při výpočtu dumpingu k veškerým
srovnatelným vývozním transakcím, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání
cen podle článku 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, Komise podotýká, že
běžná hodnota použitá pro určení dumpingových rozpětí byla
upravena právě v návaznosti na žádost a návrhy předložené
zmíněnými stranami. Použitá metoda byla vysvětlena v 93. až 96.
bodě odůvodnění a důvody pro vyjádření výše
zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí
použitých při výpočtu výše dumpingu popsané v 107. a 108. bodě odůvodnění
jsou zcela v souladu s článkem 2.4.2 antidumpingové dohody WTO,
který pojednává o srovnatelných vývozních transakcích. V tomto
případě byly pro srovnání použity veškeré srovnatelné transakce
(určené dle typu výrobku). Vyjádření výše zjištěného dumpingu
jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu
výše dumpingu tedy bylo odůvodněné.
(103)   Po zveřejnění
obecných informací dva čínští vyvážející výrobci zopakovali své tvrzení,
že by měly být provedeny úpravy zohledňující údajné rozdíly
v účinnosti spotřeby surovin a snazší přístup
k surovinám, účinnější spotřebu elektrické energie a nižší
produktivitu na zaměstnance. Připomíná se, že v původním šetření
nebylo žádnému z čínských vyvážejících výrobců přiznáno s zacházení
jako v tržním hospodářství a struktura jejich nákladů nevychází
z tržních hodnot, které lze použít jako základ pro úpravy, zejména pokud jde
o přístup k surovinám. Dále je třeba poznamenat, že bylo
zjištěno, že výrobní postupy v ČLR jsou srovnatelné
s postupy indického výrobce a že výše zmíněné rozdíly jsou velmi malé.
V tomto případě bylo zjištěno, že indický výrobce na
indickém domácím trhu soutěžil s mnoha jinými výrobci a má se za to,
že jeho ceny plně odrážely situaci na domácím trhu. Jak uvádí 41. bod odůvodnění,
ke stanovení běžné hodnoty musela být použita náhrada za náklady a ceny
výrobců ve fungujících tržních ekonomikách.
(104)   Titíž dva čínští
vyvážející výrobci tvrdili, že při shrnutí údajů o průměru
a délce Komise neměla ke srovnání používat rozmezí, nýbrž samotná
čísla udávající délku a průměr. Za prvé, jak uvádí 70. bod
odůvodnění, Komise v reakci na slyšení s týmiž stranami
konané dne 26. června 2012 souhlasila s rozdělením údajů o
průměru a délce do rozmezí, aby byl zohledněn dopad fyzických
vlastností na ceny výrobků. Zmíněné strany samy navrhly některá možná
rozmezí, avšak Komise během slyšení naznačila, že tato navrhovaná
rozmezí by měla být změněna, aby bylo možné všem vyváženým
typům výrobků přiřadit jim co nejvíce podobné typy
výrobků indického výrobce. Za druhé, zmíněné strany ve svém
prohlášení učiněném během slyšení konaného dne 3. července
2012 pro příklad uvedly, že průměr má jen malý dopad na
spotřebu surovin. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.11.      Dumpingová rozpětí
(105)   Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání
vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné
vývozní ceny.
(106)   Konečné dumpingové
rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na
hranice Unie před proclením, je pro vyvážejícího výrobce, který je
předmětem tohoto přezkumu, stanoveno takto:
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd || 0,0 %
(107)   Pozměněná
konečná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl
z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, jsou stanovena
takto:
 Vyvážející výrobce v ČLR || Současné dumpingové rozpětí || Pozměněné dumpingové rozpětí
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 69,9 % || 43,4 %
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 93,2 % || 63,7 %
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 74,5 % || 64,3 %
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 105,3 % || 69,7 %
 Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 63,1 % || 38,3 %
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0 % || 0 %
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 26,5 % || 22,9 %
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0 % || 0 %
 Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku || 78,1 % || 54,1 %
 Všechny ostatní společnosti || 115,4 % || 74,1 %
(108)   Jeden vyvážející výrobce
tvrdil, že při výpočtu jeho dumpingového rozpětí by celková
zjištěná výše dumpingu měla být vyjádřena jako procentní podíl
z celkové hodnoty CIF všech vývozních transakcí, a nikoli jako procentní
podíl z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu.
Jiný postup by podle názoru této společnosti znamenal předpoklad dumpingu
u těch vývozních transakcí, které nebyly použity při určení
dumpingu.
(109)   V této souvislosti je
třeba poznamenat, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty bylo
provedeno na základě váženého průměru pouze u typů vyvezených
čínským vyvážejícím výrobcem, jimž odpovídající typ byl vyroben a prodán
indickým výrobcem. To bylo považováno za nejspolehlivější způsob
stanovení případné úrovně dumpingu tohoto vyvážejícího výrobce. Pokus
přiřadit všechny ostatní vyvážené typy k jim velmi podobným
typům indického výrobce by býval vedl k nepřesným
zjištěním. Z tohoto důvodu je správné vyjádřit výši
zjištěného dumpingu jako procentní podíl z těch vývozních
transakcí, jež byly použity při výpočtu výše dumpingu – toto
zjištění se považuje za reprezentativní pro všechny vyvážené typy. Tentýž
přístup byl uplatněn také při výpočtu dumpingových
rozpětí ostatních vyvážejících výrobců.
3.           Vymezení výrobního
odvětví Unie
(110)   Jak je uvedeno v oznámení o
zahájení řízení, Komise znovu posoudila definici výrobního odvětví
Unie, aby byla zohledněna doporučení uvedená ve zprávách OŘS,
jež naznačovaly, že EU jednala v rozporu s čl. 4 odst. 1
antidumpingové dohody WTO tím, že z definice výrobního odvětví Unie
vyřadila ty výrobce, kteří nechtěli být zařazeni do vzorku,
a tím, že hranici 25 % stanovenou v čl. 4 odst. 1 základního
nařízení automaticky považovala za „podstatnou část“ celkové výroby dotčeného
výrobku v Unii. V odstavci 430 zprávy odvolacího orgánu vydané dne
15. července 2011 se uznává, že „roztříštěnost výrobního
odvětví spojovacích prostředků však mohla zapříčinit
takto malý podíl daný nemožností získat více informací za předpokladu, že
postup, kterým Komise vymezila příslušné výrobní odvětví, nevedl
k podstatnému nebezpečí zkreslení. […] omezením definice domácího
výrobního odvětví na výrobce ochotné být součástí vzorku Komise vyřadila
výrobce, kteří poskytli relevantní informace“ (zdůraznění
aut.). Právě tito posledně jmenovaní výrobci jsou nyní do definice
výrobního odvětví Unie zahrnováni.
(111)   Při původním
šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří
souhlasili se zařazením do vzorku a plně spolupracovali při
původním šetření, tvořila 27,0 % celkové výroby dotčeného
výrobku v Unii. Mělo se tedy za to, že tyto společnosti
představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a
čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(112)   V návaznosti
na závěry zpráv OŘS a na základě všech platných podání
obdržených od všech výrobců v EU, kteří se přihlásili ve
lhůtě stanovené v odst. 6 písm. b) bodu i) oznámení o zahájení
antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích
prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské
lidové republiky ([7]), a bez ohledu na to, zda uvedli, že jsou připraveni být
součástí vzorku, Komise vypočítala, že výrobní odvětví Unie
v roce 2006 ve skutečnosti tvořilo 36,3 % celkové výroby
dotčeného výrobku v Unii.
(113)   Poté, co Komise
přezkoumala definici výrobního odvětví Unie, ověřila, zda
procentní podíl spojovacích prostředků vyrobených tímto odvětvím
na celkové odhadované výrobě představuje podstatnou část ve
smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO.
(114)   Jak uvádí 112. bod odůvodnění konečného
nařízení, šetřením bylo zjištěno, že obdobný výrobek vyrábí
v Unii velké množství výrobců, odhadované na více než 300
převážně malých a středních podniků (dále jen „MSP“), ale
zahrnující také několik větších společností či skupin
společností. V době zahájení původního šetření Komise kontaktovala
všechny tyto známé výrobce a požádala je, aby se účastnili šetření a
poskytli některé informace o své činnosti. Ani oznámení o zahájení
řízení zveřejněné při zahájení původního šetření
ani průvodní dopis zaslaný v den zahájení řízení všem známým
výrobcům v EU se nezmiňovaly o tom, že informace předložené
výrobci v EU, kteří nechtěli spolupracovat, nebudou brány
v úvahu.
(115)   Jak
bylo uvedeno, většinu výrobců spojovacích prostředků
v EU tvoří malé podniky, ne-li mikropodniky (rodinné firmy), které
mají obvykle omezené prostředky, včetně finančních a
lidských zdrojů, nejsou členy vnitrostátních ani unijních sdružení,
která by je mohla během šetření reprezentovat, a jak tomu u MSP
často bývá, nemají prostředky na to, aby si najaly specializované
obchodní právníky a účetní. Malé společnosti mají rovněž vážné
obavy týkající se ochrany jejich důvěrných údajů
v průběhu těchto šetření, kterou považují za zcela
zásadní. Přesto se přihlásil nemalý počet výrobců (celkem
63 výrobců v EU), kteří poskytli požadované informace. Je
třeba poznamenat, že k těmto výrobcům patřily jak MSP, tak
větší společnosti rozmístěné po celé EU. S ohledem na výše
uvedené skutečnosti a vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto
případu, lze tyto výrobce, kteří představovali 36,3 % celkové
výroby dotčeného výrobku v EU, považovat za podstatnou část
celého výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové
dohody WTO. Jelikož se navíc, jak bylo uvedeno, všichni největší známí
výrobci v EU přihlásili ve lhůtě stanovené
v původním oznámení o zahájení řízení, lze vzorek vybraný při
původním šetření pokládat za reprezentativní, a to i po zahrnutí
dalších 18 výrobců v EU do definice výrobního odvětví Unie.
(116)   Čínská obchodní komora
tvrdila, že Komise nemůže používat pouze údaje získané od výrobců
v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě uvedené v 112. bodu
odůvodnění, neboť někteří výrobci v EU se mohli
rozhodnout, že se nepřihlásí, jelikož nechtěli být součástí
vzorku, a tudíž věděli, že jejich odpovědi nebudou brány
v úvahu. Sdružení čínských vývozců požádalo Komisi, aby „celý
proces výběru znovu zopakovala a kontaktovala všechny výrobce v EU,
aniž by se zmiňovala o tom, že výrobci musí být ochotni stát se
součástí vzorku“[8].
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se však mělo za to, že
není třeba znovu zahajovat proces výběru konečného vzorku, jelikož
největší známí výrobci v EU se přihlásili ve fázi zahájení
řízení. Po zveřejnění informací čínská obchodní komora
zopakovala své tvrzení, že nelze vyloučit, že mnozí výrobci na dotazník
pro výběr vzorku zkrátka neodpověděli „právě proto, že
věděli, že jejich neochota být součástí vzorku automaticky
povede k jejich vyřazení z definice domácího výrobního
odvětví“. Je třeba podotknout, že tytéž argumenty během
původního šetření uváděli čínští vyvážející výrobci a
evropští dovozci, kteří protestovali proti stávajícímu vzorku. Jak je
vysvětleno ve 26. bodě odůvodnění konečného
nařízení, Komise po zahájení řízení kontaktovala velké množství
výrobců v Unii a jen několik z nich odpovědělo. Je
třeba podotknout, že o jejich možném zařazení či nezařazení
do konečného vzorku se Komise vůbec nezmínila. Případné
zařazení výrobců v Unii do konečného vzorku ve
skutečnosti nemělo žádný vliv na jejich rozhodnutí přihlásit se
během řízení, neboť jejich rozhodnutí bylo motivováno jinými
faktory, které jsou zdůrazněny v 115. bodě odůvodnění.
Žádost adresovaná Komisi, podle níž měla Komise posouzení újmy provést
znovu, byla proto zamítnuta.
4.           Situace výrobního
odvětví Unie
(117)   V návaznosti na zprávy
byla na úrovni výrobního odvětví Unie, vymezené ve 114. bodu odůvodnění,
přezkoumána zjištění o újmě týkající se vývoje výroby, výrobní
kapacity, využití kapacity, objemu prodeje, jednotkových cen, podílu na trhu,
zaměstnanosti a produktivity, a to na základě informací
shromážděných od 6 výrobců zařazených do vzorku a dalších 57
výrobců, kteří jsou nyní součástí výrobního odvětví Unie. Pokud
jde o ostatní ukazatele újmy zjištěné u vybraného výrobního odvětví
Unie, informace o zásobách, ziskovosti, peněžním toku, investicích,
návratnosti investic, schopnosti získat kapitál a mzdách byly získány
z ověřených odpovědí šesti výrobců zařazených do
vzorku na dotazník, a proto se příslušná zjištění tímto
přezkumem potvrzují.
4.1.        Výroba, výrobní kapacita a
využití kapacity
(118)   Výroba, výrobní kapacita a
využití kapacity výrobního odvětví Unie se na základě všech
dostupných informací (viz 112. bod odůvodnění) vyvíjely takto:
 Výrobní odvětví Unie celkem || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || OŠ
 Objem výroby (v Mt) || 489 993 || 524 571 || 493 924 || 519 880 || 537 877
 Index || 100 || 107 || 100 || 106 || 110
 Výrobní kapacita (v Mt) || 859 766 || 881 454 || 902 741 || 919 485 || 944 817
 Index || 100 || 102 || 105 || 107 || 110
 Využití kapacity (v %) || 57 % || 60 % || 55 % || 57 % || 57 %
(119)   Navzdory značnému nárůstu
poptávky o 29 % mezi rokem 2004 a OŠ objem výroby výrobního odvětví Unie
po celé posuzované období kolísal a v OŠ byl o 9 % vyšší než v roce
2003, oproti 6 % při původním šetření, tj. byl nadále
výrazně nižší než nárůst poptávky činící 29 %.
(120)   Pokud jde o výrobní kapacitu a
využití kapacity, závěry, k nimž dospělo původní
šetření, se potvrdily, i když na základě jiného souboru údajů
(viz 130. až 133. bod odůvodnění konečného nařízení).
4.2.        Objem prodeje, podíl na trhu,
růst a průměrné jednotkové ceny v Unii
(121)   Níže uvedené údaje představují
prodej výrobního odvětví Unie nezávislým odběratelům v Unii
na základě všech dostupných informací (o objemu a hodnotě):
 Výrobní odvětví Unie celkem || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || OŠ
 Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v tis. EUR) || 990 540 || 1 050 039 || 1 102 684 || 1 198 794 || 1 289 940
 Index || 100 || 106 || 111 || 121 || 130
 Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v Mt) || 445 769 || 494 307 || 468 892 || 506 752 || 507 750
 Index || 100 || 111 || 105 || 114 || 114
 Jednotková prodejní cena výrobního odvětví Unie v Unii (v EUR/Mt) || 2 222 || 2 124 || 2 351 || 2 365 || 2 540
 Index || 100 || 96 || 106 || 106 || 114
 Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v Mt) || není k dispozici || 28 % || 27 % || 24 % || 22 %
 Index || není k dispozici || 100 || 96 || 86 || 80
(122)   Pozměněné údaje
uvedené v tabulce výše potvrzují zjištění zmíněná ve 137. až
140. bodě odůvodnění konečného nařízení vzhledem
k tomu, že jsou potvrzeny všechny závěry o vývoji újmy. Objem prodeje
výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšil o 14 %,
místo 12 % zjištěných při původním šetření, a jeho hodnota se
zvýšila o 30 %, místo 21 %. Ve skutečnosti byl zjištěn velmi podobný
vývoj jako při původním šetření. Tentýž pokles objemu prodeje
v letech 2004 a 2005 potvrzuje závěr uvedený ve 139. bodě
odůvodnění konečného nařízení, podle něhož se
výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít zvýšení spotřeby
v Unii, a podíl výrobců v Unii na trhu se tak za méně než 3
roky snížil o 20 %.
4.3.        Zaměstnanost a
produktivita
(123)   Zaměstnanost a
produktivita se ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
 Výrobní odvětví Unie celkem || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || OŠ
 Počet zaměstnanců || 7 530 || 8 340 || 8 559 || 8 549 || 8 581
 Index || 100 || 111 || 114 || 114 || 114
 Produktivita (Mt/zaměstnanec) || 65 || 63 || 58 || 61 || 63
 Index || 100 || 97 || 89 || 93 || 96
4.4.        Závěr ohledně újmy
(124)   Vhledem
k výše uvedeným skutečnostem se potvrdily závěry zmíněné v
153. až 161. bodě odůvodnění konečného nařízení.
5.           Objem dumpingového dovozu
(125)   Jak je uvedeno v oznámení
o zahájení řízení, Komise vzala v úvahu závěry zpráv OŘS naznačující,
že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové
dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při
původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(126)   Komise následně
přezkoumala své posouzení újmy vzhledem ke skutečnosti, že bylo
zjištěno, že někteří vyvážející výrobci se v OŠ dumpingu
nedopustili. Je třeba připomenout, že při původním
šetření nebyl dumping zjištěn u dvou čínských vyvážejících
výrobců. Jak uvádí 105. bod odůvodnění, při tomto přezkumu
byl zjištěn další vyvážející výrobce, který se dumpingu nedopustil.
Celkový objem dovozu těchto tří vyvážejících výrobců se
v OŠ pohyboval pouze mezi 0,01 % až 0,40 % celkového dovozu dotčeného
výrobku z ČLR. Analýza újmy týkající se vývoje dovozu
z ČLR, jež byla provedena na základě objemu dumpingového dovozu
s vyloučením nedumpingového dovozu ukázala pouze zanedbatelné
změny ve vývoji popsaném v 121. bodě odůvodnění
konečného nařízení.
 Zdroj : Eurostat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || OŠ
 Objem dovozu z ČLR (v Mt) || 216 085 || 295 227 || 387 783 || 485 435 || 577 811
 Index || 100 || 137 || 179 || 225 || 267
 Podíl ČLR na trhu || není k dispozici || 17 % || 22 % || 23 % || 25 %
6.           Příčinná souvislost
– vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(127)   Jak se uvádí v oznámení o
zahájení řízení, Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných
souvislostí, aby zohlednila závěry zpráv naznačující, že EU jednala
v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO tím, že
vycházela ze statistických údajů o celkovém vývozu uváděných Eurostatem
místo konkrétní vývozní výkonnosti výrobního odvětví EU.
(128)   Vývozní výkonnost výrobního
odvětví Unie byla analyzována v 175. bodě odůvodnění
konečného nařízení. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí
v roce 2006 představoval pouze 11 % celkové výroby obdobného výrobku
výrobním odvětvím Unie. Jak ale upozorňují zprávy OŘS, použité
údaje se týkaly vývozu všech výrobců do Unie, zjištěného dle
údajů Eurostatu, a nikoli vývozu výrobního odvětví Unie. V návaznosti
na zprávy OŘS Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných
souvislostí a zkoumala, zda vývozní výkonnost nově vymezeného výrobního
odvětví Unie mohla být jedním z činitelů způsobené
újmy. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v OŠ
představoval pouze 3,7 % výroby obdobného výrobku nově vymezeným
výrobním odvětvím Unie, spíše než 11 %, jak uvádí 175. bod
odůvodnění konečného nařízení. Tento vývoz se mezi rokem
2003 a OŠ zvýšil přibližně o 4 %. Tento vývoz se mimoto
důsledně uskutečňoval za ceny, které byly výrazně
vyšší než prodejní ceny na trhu Unie.
 Výrobní odvětví Unie celkem || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || OŠ
 Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v Mt) || 19 599 || 23 613 || 21 098 || 20 967 || 20 400
 Index || 100 || 120 || 108 || 107 || 104
 Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v tis. EUR) || 47 261 || 55 657 || 52 958 || 58 831 || 55 477
 Index || 100 || 118 || 112 || 124 || 117
 Jednotková cena: (EUR/Mt): || 2 411 || 2 357 || 2 510 || 2 806 || 2 719
(129)   Lze tedy vyvodit závěr, že
výkonnost vývozu do třetích zemí nebyla u výrobního odvětví Unie
zdrojem podstatné újmy. Potvrzuje se proto konečný závěr uvedený v
184. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle nějž
dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu
odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního
nařízení.
7.           Zacházení
s důvěrnými informacemi
(130)   Jak se uvádí v oznámení o
zahájení řízení, Komise se zavázala znovu posoudit závěry
učiněné na základě rozhodnutí ve zprávách naznačujících, že
EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním
pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení
s důvěrnými informacemi.
(131)   V návaznosti na zprávy
Komise vyzvala dva příslušné výrobce v Unii, aby uvedli řádné
důvody, proč nebyly důvěrné informace doplněny o
shrnutí, které nemá důvěrnou povahu. Tito dva výrobci
veřejně poskytli doplňující informace a
v případě, že určitou informaci nebylo možno shrnout,
konstatovali, proč tomu tak je. Informace poskytnuté těmito výrobci
byly zaslány všem zúčastněným stranám. Jedno sdružení zastupující
dovozce v Evropské unii tvrdilo, že informace poskytnuté dvěma
zmíněnými výrobci v Unii jsou nesrozumitelné a že je nebude možné
zkontrolovat pomocí údajů veřejně dostupných na stránkách Eurostatu.
K tomuto argumentu je třeba poznamenat, že jelikož se informace
poskytnuté oněmi dvěma výrobci týkají konkrétních společností,
je nepravděpodobné, že existuje nějaký veřejný zdroj, který by
umožnil provést křížovou kontrolu.
(132)   Čínská obchodní komora a Sdružení
evropských distributorů tvrdily, že poskytnuté doplňující informace jsou
neúplné, neboť v tabulkách č. 22, 23 a 32 až 34 stále chybí
některé údaje, což neodpovídá způsobu, jakým by měly být
uplatněny závěry OŘS. Po zveřejnění těchto
doplňujících informací nedůvěrné povahy nebyly obdrženy žádné
další připomínky. Jelikož tabulky 32 až 34 obsahují podrobné údaje o
prodeji a nákladech vynaložených dotčenou společností, byly tyto
informace, jež mají důvěrnou povahu, shrnuty, aby byly poskytnuty
určité informace o jejich obsahu, aniž by došlo ke zveřejnění
důvěrných informací. Ostatní informace označené za
chybějící v tabulce č. 22 (druhy dodaných surovin a objem
zakoupené suroviny) a v tabulce č. 23 (uvedeny jsou pouze indexované
hodnoty rozpětí zisku před zdaněním, a nikoli samostatné údaje o
prodeji v EU a mimo ni) byly dotčenou společností v Unii
znovu předloženy, aby bylo možno těmto informacím správně
porozumět, a příslušná odpověď byla přiložena ke spisu
ke kontrole zúčastněnými stranami. Na závěr se má za to, že
doporučení ve zprávách týkajících se této záležitosti byla beze zbytku
provedena.
(133)   Sdružení evropských
distributorů dále tvrdilo, že z tabulky č. 24 dodané výrobcem
v Unii nebylo možno vyvodit závěr, že tato společnost
utrpěla podstatnou újmu, neboť tabulka ukazuje stálý nárůst
zisku, využití kapacity a výkonu. Komise přesto opět provedla
posouzení újmy pomocí údajů o šesti výrobcích v EU zařazených do
vzorku a dospěla k závěru, že k podstatné újmě došlo,
jak potvrzuje 124. bod odůvodnění. Výše zmíněné tvrzení je tedy
nepodložené.
(134)   Konečně, jak uvádí 6.
bod oznámení o zahájení řízení, v návaznosti na zjištění
týkající se čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvního pododstavce antidumpingové
dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi, Komise
dne 30. května 2012 zveřejnila údaje Eurostatu o celkové výrobě
spojovacích prostředků v EU, jak byly původně
předloženy.
8.           Ostatní doporučení a
rozhodnutí
(135)   Jak je uvedeno v oznámení,
Komise se zavázala zvážit připomínky zúčastněných stran
v šetření týkajícím se spojovacích prostředků, které tvrdí,
že byly poškozeny zveřejněním zjištění týkajících se přiznání
zacházení jako v tržním hospodářství nebo jakýchkoli jiných
doporučení či rozhodnutí OŘS.V souladu
s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního
nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS Komise jedné společnosti přiznala
individuální zacházení.
F. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(136)   Všechny zúčastněné
strany byly informovány o výše uvedených zjištěních. Po poskytnutí informací
jim byl rovněž dán čas pro podání připomínek a stanovisek. Po poskytnutí
informací bylo obdrženo několik připomínek.
(137)   Z výše uvedených
skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření vztahující se na
dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli
pocházejících z Čínské lidové republiky, která byla uložena
nařízením (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009, by měla být
zachována a že dovoz od společnosti Bulten Fasteners China by měl
podléhat clu ve výši 0 %.
G. ZÁVĚR
(138)   Na
základě výše uvedeného přehodnocení je učiněn závěr,
že škodlivý dumping zjištěný při původním šetření byl
potvrzen. Jednomu vyvážejícímu výrobci však bylo přiznáno individuální
zacházení v souladu s doporučeními ve zprávách OŘS, která
se týkají čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Ustanovení čl. 1
odst. 2 konečného nařízení by tedy mělo být změněno. Tentýž
článek by měl být změněn také proto, aby zohlednil pozměněná
antidumpingová cla, jež jsou pro některé společnosti uvedené
v tabulce v čl. 1 odst. 2 konečného nařízení
vyčíslena takto:
 Vyvážející výrobce v ČLR || Dumpingové rozpětí || Rozpětí újmy || Konečná opatření
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 43,4 % || 99,9 % || 43,4 %
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 63,7 % || 79,5 % || 63,7 %
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 64,3 % || 64,4 % || 64,3 %
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 69,7 % || 78,3 % || 69,7 %
 Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 38,3 % || 65,3 % || 38,3 %
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0,0 % || 0,3 % || 0,0 %
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 22,9 % || 133,2 % || 22,9 %
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0,0 % || 0,0 % || 0,0 %
 Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku || 54,1 % || 77,5 % || 54,1 %
 Všechny ostatní společnosti || 74,1 % || 85,0 % || 74,1 %
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tabulka obsahující sazby konečného
antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice
Unie před proclením pro výrobky vyrobené společnostmi uvedenými
v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 91/2009 se nahrazuje touto
tabulkou:
 Společnost || Clo ( %) || Doplňkový kód TARIC
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai || 43,4 % || A924
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou || 0,0 % || A918
 Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu || 38,3 % || A919
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City || 22,9 % || A920
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan || 63,7 % || A921
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City || 64,3 % || A922
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. Jiangshan Town || 69,7 % || A923
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai || 0,0 % || A925
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing || 0,0 % || A997
 Společnosti uvedené v příloze I || 54,1 % || A928
 Všechny ostatní společnosti || 74,1 % || A999
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 201, 26.7.2001, s. 10.
[2]               Úř. věst. L 29, 31.1.2009, s. 1.
[3]               WTO, zpráva odvolacího orgánu, AB-2011-2, WT/DS397/AB/R,
15. července 2011. WTO, zpráva skupiny odborníků, WT/DS397/R, 3.
prosince 2010.
[4]               Úř. věst. C 66, 6.3.2012, s. 29.
[5]               Úř. věst. C 160, 6.6.2012, s. 19.
[6]               Zpráva odvolacího orgánu: odstavec 512, podle kterého
„čl. 2 odst. 4 zavazuje orgány provádějící šetření (...)
přinejmenším informovat strany o skupinách výrobků použitých pro
účely srovnání cen“.
[7]               Úř. věst. C 267, 9.11.2007, s. 31.
[8]               „Slyšení o přezkumu platných antidumpingových
opatření vztahujících se na dovoz spojovacích prostředků
pocházejících z ČLR“, slyšení pořádané úředníkem pro
slyšení s čínským sdružením výrobců spojovacích
prostředků, 11. července 2012.