				|

		52012PC0035

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY  o statutu evropské nadace (FE) /* COM/2012/035 final - 2012/0022 (APP) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.
SOUVISLOSTI NÁVRHU

1.1. Obecné souvislosti
Nadace hrají v EU, zejména
v občanské společnosti, významnou roli. Svými rozmanitými
činnostmi v mnoha oblastech podporují základní hodnoty a cíle Unie,
jako je respektování lidských práv, ochrana menšin, zaměstnanost a
sociální pokrok, ochrana a zlepšování životního prostředí či podpora
vědeckého a technického pokroku. V těchto souvislostech
významným způsobem přispívají k dosažení ambiciózních cílů
inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění
vytýčených strategií Evropa 2020[1]. Posilují také a usnadňují
aktivnější zapojení občanů a občanské společnosti do
evropského projektu. Avšak při výkonu svých činností narážejí na
různé překážky po celé EU.
Sdělení k Aktu o jednotném trhu[2] přijatém v dubnu 2011
upozornilo na potřebu skoncovat s roztříštěností trhu a
odstranit překážky a zábrany pro volný pohyb služeb, pro inovace a
tvořivosti, aby se zajistily růst a zaměstnanost a
podpořila konkurenceschopnost. Zdůraznilo význam posilování důvěry
občanů v jednotný trh a potřeby zajistit, aby všechny jeho
výhody plynuly ve prospěch občanů. V souvislosti
s tím, jak nadace přispívají k sociální ekonomice a financování
veřejně prospěšných inovativních iniciativ, Akt o jednotném trhu
vyzývá, aby se odstranily překážky, s nimiž se nadace při svých
činnostech na přeshraničním základě setkávají. Stejná výzva
byla učiněna ve Zprávě o občanství EU za rok 2010:
„odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“[3], která zdůraznila význam
posílení evropského rozměru činností veřejně
prospěšných nadací s cílem podpořit občanskou akci na
úrovni EU.
Ve sdělení o „iniciativě pro
sociální podnikání“ (ISP) ze dne 25. října 2011[4] Komise
rovněž vyzdvihla význam rozvoje evropských právních forem pro subjekty
působící v sektoru sociální ekonomiky (např. nadace, družstva
nebo vzájemné společnosti). ISP ve sdělení usiluje o podporu rozvoje
podniků, které se prostřednictvím svých činností
zaměřují především na sociální dopad a svými akcemi rovněž
oslovují a podporují takové subjekty sociální ekonomiky (včetně
nadací), jež splňují všeobecná kritéria pro „sociální podnikání“ stanovená
v daném sdělení.
V reakci na Akt Komise o jednotném trhu
Evropský parlament vyzval ve svém usnesení k zavedení příslušného
právního rámce pro nadace (jakož i pro vzájemné společnosti a sdružení). V
písemném prohlášení 84/2010 z března 2011 podpořil zavedení
statutů pro tyto právnické osoby a v předcházejících usneseních
z let 2009 a 2006[5]
vybídl Komisi, aby své úsilí směřovala k tomuto cíli. Evropský hospodářský
a sociální výbor prosadil statut ve stanovisku z vlastní iniciativy
z roku 2010[6],
ve kterém přiblížil své úvahy o tom, jak by se měl takový statut
vytvořit, a výbor regionů podpořil oznámení Komise o
iniciativě týkající se nadací v Aktu o jednotném trhu[7].
1.2. Odůvodnění a cíle návrhu
Nadace nemohou v EU účinně
směrovat finanční prostředky na přeshraničním
základě. Pokud se nadace rozhodnou působit v zahraničí,
musí vynaložit část shromážděných zdrojů na právní poradenství a
splnění právních a správních požadavků stanovených různými
vnitrostátními právními předpisy.
Tato iniciativa vytváří novu evropskou
právní formu, která má usnadnit zakládání nadací a jejich činnost na
jednotném trhu. Nadace tak budou moci na přeshraničním základě
v rámci EU účinněji směrovat soukromé finanční
prostředky pro veřejně prospěšné účely. To by
mělo následně vést – například v důsledku nižších
nákladů pro nadace – k většímu objemu finančních
prostředků, jež budou dostupné pro veřejně prospěšné
činnosti, a tudíž mít pozitivní dopad na veřejný zájem evropských
občanů a hospodářství EU jako celek.
Cílem tohoto návrhu není zabývat se konkrétní
situací politických nadací přidružených k politickým stranám na evropské
úrovni. Na tyto nadace se od roku 2007 vztahují zvláštní pravidla podle práva
EU, zejména pokud jde o jejich přístup k financování prostředky EU
(spolu s politickými stranami na evropské úrovni)[8]. Komise nyní tato pravidla
reviduje a v průběhu roku 2012 přijme legislativní návrh jejich
novely[9].

2.
VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ
DOPADŮ

Při přípravě současného
návrhu se Komise široce opírala o externí poradenství a rozsáhle spolupracovala
s různými zainteresovanými subjekty.
V roce 2008 byla nejprve provedena a
zveřejněna studie proveditelnosti, již vypracovalo konsorcium
hamburského Institutu Maxe Plancka pro zahraniční a mezinárodní právo
soukromé a Univerzity v Heidelbergu (středisko pro sociální
investice)[10],
ve které byl statut evropské nadace (upravující daňové otázky či
nikoliv) navržen jako upřednostňovaná varianta politiky pro
řešení zjištěných problémů.
Následně Komise uspořádala
v období od února do května 2009 veřejnou konzultaci
o doporučeních studie proveditelnosti. Zatímco nadace vyjádřily
statutu silnou podporu, vnitrostátní orgány a do jisté míry i obchodní
organizace byly ohledně potřeby a proveditelnosti takové právní formy
skeptičtější. Obecnější konzultace o sdělení „Na cestě
k Aktu o jednotném trhu“ v letech 2010–2011 rovněž ukázala silný
zájem o statut ze strany neziskového sektoru.
Kromě toho Komise shromáždila další
informace o konkrétních problémech, s nimiž se setkala při
dvoustranných jednáních s nadacemi, a to zejména během „Evropského
týdne nadací“ konaného v červnu 2010 a prostřednictvím
kontaktů se Střediskem evropských nadací (SEN).
Komise rovněž shromáždila informace o
příslušných vnitrostátních právních předpisech prostřednictvím
dotazníků od vnitrostátních orgánů a na základě následných
jednání v rámci skupiny odborníků na právo obchodních
společností (CLEG)[11]
konaných v letech 2009, 2010 a 2011. Mnoho členských států
vyjádřilo ohledně potřeby nových právních forem včetně
formy pro nadace výhrady.
Při přípravě návrhu Komise
zohlednila výše uvedené připomínky a obavy tak, že vycházela
z analýzy potřeb nadací a z analýzy vnitrostátních právních
systémů a volila taková řešení (např. z hlediska rozsahu
iniciativy), u kterých by se mohlo snadněji dospět ke kompromisu
vzhledem k rozmanitosti vnitrostátních právních předpisů.
Posouzení dopadů vycházelo z dat
shromážděných výše uvedeným způsobem. Celkovým zjištěným
problémem byla skutečnost, že v důsledku rozmanitosti
vnitrostátních občanskoprávních a daňových pravidel jsou
přeshraniční operace nadací nákladné a nepružné a proto se
přeshraniční směrování finančních prostředků
skrze nadace pro veřejně prospěšné účely převážně
nevyužívá. Konkrétnější zjištěné problémy zahrnovaly nejistotu nadací
ohledně jejich uznání za veřejně prospěšné v jiných
členských státech, náklady na shromažďování a rozdělování
finančních prostředků na přeshraničním základě a
omezené přeshraniční dary.
Zvažovaly se tyto možnosti: 1) žádná nová
politická akce na úrovni EU; 2) informační kampaň a dobrovolná charta
kvality; 3) statut evropské nadace (upravující daňové otázky či
nikoliv); 4) omezená harmonizace právních předpisů o nadacích.
Možnost žádné politické akce by
počítala s probíhajícími iniciativami, včetně
případů nesplnění povinnosti a práce v daňové oblasti,
zajišťujícími úplnost provedení směrnice o službách, s
nelegislativními iniciativami v oblasti výzkumu a iniciativami
nadačního sektoru na podporu přeshraničních darů.
V případě informační
kampaně by se usilovalo o zlepšení znalostí nadací o jejich právech a
povinnostech podle vnitrostátních právních předpisů při výkonu
jejich činností na přeshraničním základě. Kromě toho
by charta kvality, kterou by nadace připravily na základě
dobrovolnosti, a přidružená „značka evropské kvality“, již by nadace
udělovaly v souladu s chartou, měly zajistit kvalitu a
důvěryhodnost činností nadací.
Možnost statutu
evropské nadace neupravující daňové otázky navrhuje alternativní
právní formu pro nadace, která by nevyžadovala změny stávajících forem
vnitrostátních nadací, a její použití by bylo dobrovolné. Statut by stanovil
určité požadavky (např. minimální počáteční kapitál,
veřejně prospěšné účely, tak jak jsou dohodnuté ve
většině členských států), aby se nadace mohla stát
evropskou nadací.
Možnost statutu
evropské nadace upravující daňové otázky by navíc požadovala, aby
členské státy vnímaly evropskou nadaci jako rovnocennou tuzemským
veřejně prospěšným nadacím a udělily jí tudíž stejné
daňové výhody, jaké poskytují těmto tuzemským nadacím. Stejné
řešení by se týkalo dárců a beneficientů evropské nadace.
Omezená harmonizace právních
předpisů o nadacích by znamenala
sladění těch požadavků, které nadace musí splnit, aby se mohly
zaregistrovat a vykonávat svoji činnost v zahraničí,
tj. sladění přijatelných účelů veřejně
prospěšné nadace, minimálního kapitálu, registračních požadavků
a určitých aspektů vnitřního řízení. Členské státy by
nadacím splňujícím jednotná kritéria musely umožnit působit ve své
zemi, aniž by jim ukládaly jakékoli další požadavky. Zvažovaly se rovněž
možnosti rozsáhlejší harmonizace vnitrostátních právních předpisů
o nadacích a harmonizace daňového režimu pro nadace a jejich
dárce.
Analýza dopadů navrhovaných možností
ukázala, že statut evropské nadace s automatickým uplatněním
nediskriminačního zdaňování by byl nejvhodnější volbou
odstraňující přeshraniční překážky pro nadace a dárce a podporující
účinné směrování finančních prostředků pro
veřejně prospěšné účely.

3.
PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
3.1.
Právní základ

Právním základem
navrženého nařízení statutu evropské nadace je článek 352 SFEU, který
poskytuje náležitý právní základ, zatímco žádné jiné ustanovení ve Smlouvě
neuděluje institucím EU nezbytné pravomoci k přijetí
opatření.
Článek 352 představuje právní základ
zvolený pro stávající evropské právní formy v oblasti práva obchodních
společností, tj. evropskou společnost, evropské zájmové hospodářské
sdružení, evropskou družstevní společnost. Evropský soudní dvůr
potvrdil své rozhodnutí[12]
o evropské družstevní společnosti, že článek 352 přestavuje
správný právní základ.

3.2.
Subsidiarita a proporcionalita

Navržené opatření plně dodržuje zásadu subsidiarity.
Opatření EU je zapotřebí, aby se odstranily současné
vnitrostátní překážky a omezení, na něž nadace při výkonu svých
činností v celé EU narážejí. Současná situace svědčí o tom,
že se problém náležitě neřeší na vnitrostátní úrovni a že jeho
přeshraniční charakter vyžaduje společný rámec, aby se zvýšila
mobilita nadací. Opatření ze strany samotných členských států by
neumožnilo, aby jednotný trh přinášel občanům EU optimální
výsledky. Tato iniciativa poskytuje nadacím možnost zvolit si navrženou evropskou
právní formu a realizovat své přeshraniční činnosti snazším
způsobem.
Navržené opatření by bylo
přiměřené a nepřekročilo by rámec toho, co je nezbytné
k uspokojivému dosažení stanovených cílů, tudíž by bylo
v souladu s principem proporcionality. Usiluje o
vytvoření nové právní formy vedle vnitrostátních forem, zatímco různé
stávající vnitrostátní právní předpisy ponechává beze změny. Na
členských státech by ponechalo volbu a rozsah, aby prosazovaly a rozvíjely
své vnitrostátní právní formy. Pokud jde o zdanění, nový soubor
harmonizovaných pravidel by navíc nenahrazoval právní předpisy
členských států o daňovém režimu pro veřejně
prospěšné nadace (a jejich dárce), ale pouze by zajišťoval, aby
stávající pravidla byla automaticky platná pro evropskou nadaci (a její dárce).
Navržené opatření by odstranilo největší překážky, se kterými se
nadace setkávají při své činnosti v zahraničí, aniž by
vyčerpávajícím způsobem stanovovalo všechna pravidla použitelná pro
evropskou nadaci a aniž by zavádělo nový soubor daňových pravidel.

3.3.
Volba právních nástrojů

Nařízení je
nejvhodnějším řešením, aby se zajistila jednotnost statutu ve všech
členských státech, jelikož evropská právní forma vyžaduje jednotné a
přímé uplatňování pravidel v celé EU.

4.
PODROBNÉ VYSVĚTLENÍ NÁVRHU

Kapitola I (Obecná ustanovení) obsahuje předmět, pravidla použitelná pro FE a
soubor definic, aby se zajistila jasná formulace podmínek použitých pro
účely nařízení.
Stanovuje hlavní rysy FE: FE je subjekt
s veřejně prospěšným účelem, právní subjektivitou a
plnou právní způsobilostí ve všech členských státech EU; má
přeshraniční povahu na základě svých činností, nebo má
statutární cíl vykonávat činnosti nejméně ve dvou členských
státech; její počáteční kapitál činí nejméně 25 000
euro. FE se smí zapojit do ekonomických činností, pokud podle
nařízení použije zisk v souladu se svým veřejně
prospěšným účelem (účely). Vyčerpávající seznam
veřejně prospěšných účelů uznaných podle občanskoprávních
a daňových právních předpisů ve většině členských
států se uvádí z důvodů právní jistoty.
Kapitola II (Založení) stanovuje způsoby založení FE, minimální obsah stanov a
registrační požadavky.
Co se týče založení, FE lze
založit ex nihilo (na základě závěti, notářského zápisu
nebo písemného prohlášení jakékoli fyzické osoby a/nebo právní osoby (osob)
nebo veřejného subjektu (subjektů) v souladu s platnými
vnitrostátními předpisy), sloučením veřejně
prospěšných subjektů zákonně zřízených v jednom nebo
více členských státech nebo přeměnou vnitrostátního
veřejně prospěšného subjektu zákonně zřízeného
v členském státě na FE.
Kapitola stanovuje seznam listin a údajů,
které by se měly přiložit k žádosti o registraci a které
by se měly zveřejnit. V zájmu usnadnění procesu registrace
jsou rejstříky navíc povinné v souvislosti s listinami a údaji FE
navzájem spolupracovat.
Kapitola III (Organizace evropské nadace) stanovuje pravidla pro správní radu, výkonné ředitele a
dozorčí radu včetně střetů zájmů. S cílem
zajistit spolehlivost a důvěryhodnost musí FE uplatňovat vysoké
standardy transparentnosti a odpovědnosti.
Kapitola IV (Sídlo a jeho
přemístění). FE může přemístit své
sídlo do jiného členského státu, přičemž si zachová právní
subjektivitu a nemusí být zrušena.
Kapitola V
(Zapojení zaměstnanců a dobrovolníků)
obsahuje pravidla týkající se informování a projednávání se zaměstnanci a
dobrovolníky v souladu s relevantními předpisy EU. Návrh neobsahuje pravidla pro účast
zaměstnanců v radě, jelikož taková účast na úrovni
rady ve veřejně prospěšných subjektech existuje ve velmi málo
členských státech.
Kapitola VI
(Zrušení FE). Nařízení dovoluje přeměnu
FE zpět na veřejně prospěšný subjekt spadající do
působnosti právních předpisů členského státu,
v němž má sídlo, pod podmínkou, že je přeměna podle stanov
FE přípustná. Obsahuje rovněž pravidla pro zrušení
v případech, kdy FE dosáhla svého účelu, nebo jej dosáhnout
nemůže, kdy období, na které byla založena, vypršelo, nebo kdy přišla
o celý svůj kapitál.
Kapitola VII (Dohled členských
států) poskytuje velké pravomoci příslušným
vnitrostátním dozorovým orgánům, aby mohly účinně dohlížet na
činnosti veřejně prospěšných subjektů, za něž
nesou odpovědnost. Mají například pravomoc schvalovat změnu
účelu FE, prošetřovat záležitosti FE, vydávat varování správní
radě a nařizovat správní radě, aby dodržovala stanovy FE,
nařízení a příslušné vnitrostátní právní předpisy, odvolat
člena rady či navrhnout jeho odvolání soudu nebo zrušit FE či
navrhnout její likvidaci soudu. Dozorové orgány jsou rovněž povinné
vzájemně spolupracovat a vyměňovat si informace, zahrnuta jsou
rovněž pravidla ohledně spolupráce rejstříků a dozorových
orgánů s daňovými orgány.
Kapitola VIII (Daňový režim). Nařízení stanovuje automatické použití stejných daňových
výhod pro FE a její dárce, jaké jsou poskytovány tuzemským veřejně
prospěšným subjektům. Důvodem toho je, aby členské státy
vnímaly FE jako rovnocenné tuzemským veřejně prospěšným
subjektům podle právních předpisů dotyčných členských
států. S dárci a příjemci FE by se mělo zacházet podle stejného
principu.
Kapitola IX (Závěrečná
ustanovení) ukládá členským státům, aby
stanovily pravidla pro ukládání sankcí za porušení ustanovení tohoto
nařízení a přijaly veškerá opatření nezbytná pro
zajištění jejich provádění. Nařízení obsahuje ustanovení o
revizi.

5.
ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet Evropské unie.

6.
DALŠÍ INFORMACE

Navržené
nařízení je významné pro Evropský hospodářský prostor.
2012/0022 (APP)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY
o statutu evropské nadace (FE)
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 352 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[13],
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[14],

s ohledem na stanovisko Výboru regionů[15],
v souladu s řádným
legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Veřejně prospěšné subjekty podporují
svými rozmanitými činnostmi v mnoha oblastech základní hodnoty a cíle
Unie, jako je respektování lidských práv, ochrana menšin, zaměstnanost a
sociální pokrok, ochrana, zachování a zlepšování životního prostředí
či podpora vědeckého a technického pokroku.
(2)
Právní rámec, ve kterém veřejně
prospěšné subjekty vykonávají své činnosti v Unii, je založený
na vnitrostátních právních předpisech bez harmonizace na úrovni Unie. Mezi
občanskoprávními a daňovými právními předpisy
v jednotlivých členských státech navíc existují podstatné rozdíly.
V důsledku těchto rozdílů jsou přeshraniční
operace veřejně prospěšných subjektů nákladné a nepružné.
To má za následek, že se přeshraniční směrování finančních
prostředků pro veřejně prospěšné účely převážně
nevyužívá.
(3)
Vzhledem k problémům, se kterými se
veřejně prospěšné subjekty setkávají, a ke skutečnosti, že
neexistuje žádná jiná evropská právní forma, kterou by mohly pro své
činnosti použít, by měla být stanovena evropská forma navržená
zvlášť pro takové subjekty, kterou by bylo možné vytvářet v celé
Unii. Tato právní forma by měla být v celé Unii co
nejjednotnější, aby co nejlépe podporovala přeshraniční
veřejně prospěšné činnosti.
(4)
Evropský parlament přijal usnesení dne 6.
dubna 2011 o jednotném trhu pro Evropany[16],
dne 19. února 2009 o sociální ekonomice[17]
a dne 4. července 2006 o nedávném vývoji a vyhlídkách v oblasti
práva společností[18],
a dne 10. března 2011 vydal písemné prohlášení o vytvoření
evropských stanov pro vzájemné pojišťovny, sdružení a nadace[19], ve kterém vyzval k
vytvoření statutu evropské nadace.
(5)
Evropský hospodářský a sociální výbor vydal
dne 28. dubna 2010 stanovisko o statutu evropské nadace[20]. Výbor regionů vydal dne
1. dubna 2011 stanovisko k Aktu o jednotném trhu[21]. Obě stanoviska
podpořila iniciativu Komise zřídit statut evropské nadace.
(6)
Evropská nadace (dále jen „FE“) by se měla
řídit hmotněprávními předpisy stanovenými tímto nařízením a
stanovami FE. Ustanovení vnitrostátních právních předpisů použitelná
pro veřejně prospěšné subjekty by se měla vztahovat na
záležitosti, které nejsou tímto nařízením nebo stanovami FE upraveny nebo
které jsou jimi upraveny jen částečně.
(7)
FE by měla podporovat pouze veřejně
prospěšné účely chápané jako výhoda plynoucí široce definované
skupině beneficientů. Jelikož se činnosti veřejně
prospěšných subjektů zaměřují na oblasti, které jsou
významné pro evropské občany a evropské hospodářství, přinesla
by taková oblast působnosti nejvyšší sociální, hospodářské a
environmentální výhody. V zájmu zajištění
právní jistoty by veřejně prospěšné účely měly být
definovány na základě vyčerpávajícího seznamu účelů.
(8)
Hlavním účelem statutu je odstranit
překážky, se kterými se nadace setkávají při své činnosti
v zahraničí v rámci Unie. Proto by se opatření Unie
mělo zaměřit na takové veřejně prospěšné
subjekty, které činnosti v jiných členských státech již
vykonávají nebo, jak mají uvedené ve svých stanovách, tak zamýšlejí.
(9)
FE by měla disponovat aktivy určité
minimální hodnoty, aby působila důvěryhodně pro dárce a
veřejné orgány, prokázala vážnost svého účelu a zamezila zneužití
právní formy. Požadavek na minimální hodnotu aktiv by však neměl mít za
následek, že zřízení evropské nadace bude příliš nákladné a použití
takové právní formy tak bude obtížnější.
(10)
V zájmu plné funkčnosti by FE měla
mít právní subjektivitu a plnou právní způsobilost ve všech členských
státech a měla by být schopna vykonávat jakékoli činnosti nezbytné
pro naplnění jejího veřejně prospěšného účelu, pokud
jsou v souladu s jejími stanovami a tímto nařízením.
(11)
Způsobilost vykonávat ekonomické
činnosti, které mohou, ale nemusejí souviset s jejím
veřejně prospěšným účelem, by FE zajistila podstatný zdroj
financí a prostředků ke zvyšování zdrojů dostupných pro
veřejně prospěšné účely, a měla by být povolena.
V zájmu zajištění řádného užívání aktiv a
přiměřené ochrany věřitelů by však měl být
stanoven práh pro povolené ekonomické činnosti, jež nesouvisejí
s veřejně prospěšným účelem.
(12)
Aby FE mohla vykonávat své přeshraniční
činnosti, měla by mít v případě potřeby právo na
usazení ve smyslu článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(13)
V zájmu široké přístupnosti FE
investorům a nadacím by mělo být možné vytvořit FE ex nihilo,
sloučením veřejně prospěšných subjektů nebo
přeměnou vnitrostátního veřejně prospěšného subjektu
na FE. Aby se vytvoření FE přeměnou nebo sloučením
usnadnilo, mělo by nařízení stanovit pravidla pro jejich
příslušné postupy. Sloučení veřejně prospěšných
subjektů se sídlem ve stejném členském státě by se měla
řídit předpisy dotyčného členského státu.
(14)
Aby veřejně prospěšné subjekty
nebyly zbytečně zatěžovány, měly by být náležitosti
registrace FE omezeny na požadavky, jež jsou nezbytné k zajištění
právní jistoty. Vnitrostátní rejstříky by měly své zapsané FE oznámit
Komisi.
(15)
S cílem umožnit FE používat právní struktury,
které lze přizpůsobit jejím potřebám a velikosti a které jsou
schopné se vyvíjet s rozvojem činnosti, by FE měla mít volnost
se ve svých stanovách rozhodnout pro vnitřní organizaci, jež nejlépe
odpovídá jejím potřebám. Nařízením by však měla být stanovena
některá závazná pravidla řízení, zejména pravidla pro roli a
povinnosti správní rady a minimální počet jejích členů. FE by
měla být schopna zřídit dozorčí radu nebo jiné řídicí
orgány. V zájmu podpory nezávislých stanovisek a kritického pohledu by
správní rada a dozorčí rada FE měly být dostatečně rozmanité
co do věku, pohlaví, vzdělání a profesních zkušeností. Zvlášť
významné je vyvážené zastoupení žen a mužů, má-li být zajištěno
adekvátní zastoupení obyvatelstva. Vzhledem k rozdílům mezi
vnitrostátními režimy by se odpovědnost ředitelů měla
řídit platnými vnitrostátními právními předpisy.
(16)
Je nezbytné, aby svá aktiva FE používala na podporu
svého veřejně prospěšného účelu. Měla by být stanovena
jednoznačná pravidla, aby se předešlo jakémukoli střetu
zájmů, jenž by tuto zásadu ohrozil. V tomto ohledu je třeba
poznamenat, že nejen skutečný střet zájmů, ale rovněž pouhé
zdání střetu zájmů může mít dopad na pověst a dobré jméno
FE.
(17)
V zájmu spolehlivosti a důvěryhodnosti
musí FE uplatňovat vysoké standardy transparentnosti a odpovědnosti.
FE by měla vést záznamy o svých finančních transakcích a
výročních účetních závěrkách. U těchto závěrek by
měla být provedena kontrola v souladu s požadavky stanovenými ve
směrnici 2006/43ES Evropského parlamentu a Rady ze dne
17. května 2006 o povinném auditu výročních a konsolidovaných
účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS
a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS[22], a tyto závěrky by se
měly zveřejnit.
(18)
S cílem umožnit FE získat plný užitek
z jednotného trhu by mělo být možné přemístit její sídlo
z jednoho členského státu do jiného.
(19)
Na FE by měl vzhledem k její zvláštní
charakteristice dohlížet státní dozorový orgán. To v současné
době platí ve všech členských státech pro vnitrostátní
veřejně prospěšné subjekty. V zájmu využití postupů
již vypracovaných vnitrostátními orgány by se dohled měl
uskutečňovat na vnitrostátní úrovni. Nařízení by mělo
stanovit minimální, avšak silné pravomoci dohledu, aby se zaručily
patřičné a dostatečně jednotné pravomoci pro dozorové
orgány v celé Unii. V zájmu účinnosti dohledu by se měla
zajistit spolupráce mezi dozorovými orgány členských států.
(20)
Členské státy mají široký prostor při
rozhodování o daňovém režimu použitelném pro veřejně
prospěšné subjekty a jejich dárce, co se týče daně z příjmu
a daně z kapitálových zisků, darovací a dědické daně,
majetkové a pozemkové daně, daně z převodu, poplatků
za registraci, kolkovného a obdobných daní. Současně je nezbytné
zajistit, aby členské státy neznevýhodňovaly zahraniční
veřejně prospěšné subjekty a jejich dárce.
(21)
Mnoho členských států stanovuje pro
veřejně prospěšné subjekty a jejich dárce výhodnější
daňový režim. Proto by se v zájmu zajištění co nejvyšší
přidané hodnoty pro veřejně prospěšné subjekty v Unii
měla FE těšit stejným daňovým výhodám, které členský stát,
v němž má FE sídlo, poskytuje tuzemským veřejně
prospěšným subjektům. Takový nediskriminační režim by měl
platit rovněž pro dárce a příjemce FE na vnitrostátní i
přeshraniční úrovni. Tento režim by se měl za všech okolností
použít bez jakékoli potřeby ze strany FE nebo jejích dárců či
příjemců prokazovat, že FE je rovnocenná tuzemským veřejně
prospěšným subjektům.
(22)
Členské státy by měly přiznat FE
stejný daňový režim pro jejich ekonomické činnosti, včetně
povolených nesouvisejících činností, jako tuzemským veřejně
prospěšným subjektům. Jakýkoli zvýhodněný daňový režim pro
ekonomické činnosti včetně povolených nesouvisejících ekonomických
činností by měl dodržovat ustanovení Smlouvy týkající se
hospodářské soutěže, včetně předpisů o státní
podpoře.
(23)
Musí být přijata ustanovení, aby se
v situacích, kdy FE má významný počet zaměstnanců
v různých členských státech, zaručilo právo
zaměstnanců FE být informován a konzultován na odpovídající
mezinárodní úrovni. S cílem zajistit vhodnost pro konkrétní situaci každé
FE by praktická opatření pro mezinárodní informování a projednávání se
zaměstnanci měla být stanovena především na základě dohody
mezi stranami FE, nebo v případě její neexistence na
základě uplatnění souboru podpůrných ustanovení obsažených ve
směrnici 2009/38/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne
6. května 2009 o zřízení evropské rady zaměstnanců,
případně na základě postupu pro informování a projednání se
zaměstnanci používaného v podnicích působících na území Společenství
a ve skupinách podniků působících na území Společenství[23]. Vzhledem k významu
dobrovolnictví v nadacích by do informačního a konzultačního
procesu v FE měli být zapojeni dlouhodobě spolupracující
dobrovolníci.
(24)
V zájmu účinného uplatňování tohoto
nařízení by členské státy měly zajistit, že ustanovení, která
přijmou ve vztahu k tomuto nařízení, nebudou mít za následek
nepřiměřená regulační omezení s ohledem na FE nebo
diskriminační režim pro FE ve srovnání s veřejně
prospěšnými subjekty spadajícími do působnosti vnitrostátních
právních předpisů.
(25)
Členské státy by měly stanovit pravidla
pro sankce použitelné při porušení ustanovení tohoto nařízení,
včetně nedodržení povinnosti upravit ve stanovách FE věci
předepsané tímto nařízením, a měly by zajistit jejich uplatňování.
Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(26)
Smlouva o fungování Evropské unie nestanoví k
přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci, než jsou pravomoci uvedené v
článku 352.
(27)
Jelikož cílů navrhovaného opatření, aby
se usnadnily přeshraniční činnosti veřejně
prospěšných subjektů, nemůže být dosaženo uspokojivě na
úrovni členských států vzhledem k tomu, že zahrnují vytvoření
formy veřejně prospěšného subjektu se společnými znaky v
celé Unii, a z důvodu rozsahu uvedeného opatření jich lze proto lépe
dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu
se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V
souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení
těchto cílů.
(28)
Tímto nařízením zůstávají nedotčena
pravidla pro politické nadace na evropské úrovni stanovená nařízením
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o
statutu a financování politických stran na evropské úrovni[24],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Předmět, použitelná pravidla a definice
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky, jimiž se
řídí zakládání a činnost Evropské nadace (Fundatio Europaea,
dále jen „FE“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí
tyto definice:
1)           „aktivy“ se rozumí jakýkoli hmotný
nebo nehmotný zdroj, který lze vlastnit nebo ovládat za účelem
vytváření hodnoty;
2)           „nesouvisející ekonomickou
činností“ se rozumí ekonomická činnost FE, která neslouží přímo
veřejně prospěšnému účelu veřejně
prospěšného subjektu;
3)           „závětí“ se rozumí právní akt
podle vnitrostátních právních předpisů členského státu, v
němž má zůstavitel bydliště, ve kterém se uvádí, jak bude
majetek zůstavitele spravován a rozdělen po jeho smrti;
4)           „veřejným subjektem“ se rozumí
jakýkoli subjekt bez ohledu na to, zda je, či není zákonnou součástí
orgánů státní, vnitrostátní, regionální nebo místní správy, nebo jiného
zákonně zřízeného veřejného orgánu, který poskytuje veřejné
služby nebo vykonává veřejné funkce na základě zákona;
5)           „veřejně prospěšným
subjektem“ se rozumí nadace s veřejně prospěšným
účelem a/nebo podobná veřejně prospěšná právnická osoba
nevyžadující členství vytvořená podle právních předpisů
jednoho z členských států;
6)           „domovským členským státem“ se
rozumí členský stát, ve kterém má FE sídlo bezprostředně
před přemístěním svého sídla do jiného členského státu;
7)           „hostitelským členským státem“
se rozumí členský stát, do kterého je přemístěno sídlo FE.
Článek 3
Pravidla použitelná pro FE
1.
FE se řídí tímto nařízením a stanovami
FE.
2.
Ve věcech, které nejsou upraveny tímto
nařízením a/nebo stanovami FE, nebo jsou jimi upraveny jenom
částečně, se FE řídí těmito pravidly:
(a)
ustanoveními přijatými členskými státy
v zájmu zajištění účinného uplatňování tohoto
nařízení.
(b)
ve věcech, na které se nevztahuje bod a),
ustanoveními vnitrostátních právních předpisů použitelnými na
veřejně prospěšné subjekty.
Článek 4
Zveřejňování
1.
Informace týkající se FE, které musejí být podle
tohoto nařízení zveřejněny, se zveřejní podle platných
vnitrostátních předpisů způsobem, jenž je snadno přístupný
veřejnosti.
2.
Obchodní dopisy a objednávkové listy FE bez ohledu
na to, zda jsou v papírové nebo elektronické formě, popřípadě
internetové stránky FE obsahují tyto údaje:
(a)
informace nezbytné k identifikaci rejstříku
uvedeného v čl. 22 odst. 1 a číslo zápisu FE do tohoto
rejstříku;
(b)
název FE, členský stát, ve kterém má FE sídlo,
adresu jejího sídla, a
(c)
případně skutečnost, že FE se
nachází v úpadkovém řízení či v řízení o zrušení.
Oddíl 2
obecné požadavky na FE
Článek 5
Veřejně prospěšný účel
1.
FE je samostatným subjektem
s veřejně prospěšným účelem.
2.
FE slouží obecně veřejnému zájmu.
Může být vytvořena pouze pro tyto
účely, na něž jsou neodvolatelně určena její aktiva:
(a)
umění, kultury nebo ochrany historických
památek;
(b)
ochrany životního prostředí;
(c)
občanských nebo lidských práv;
(d)
odstranění diskriminace z důvodu
pohlaví, rasy, etnického původu, náboženství, zdravotního postižení,
sexuální orientace nebo jakékoli jiné zákonně popsané formy diskriminace;
(e)
sociální péče včetně
předcházení chudobě či pomoci chudým;
(f)
humanitární pomoci nebo podpory při
katastrofách;
(g)
rozvojové pomoci a rozvojové spolupráce;
(h)
pomoci uprchlíkům nebo
přistěhovalcům;
(i)
ochrany a podpory dětí, mládeže nebo starších
osob;
(j)
pomoci zdravotně postiženým osobám nebo jejich
ochrany;
(k)
ochrany zvířat;
(l)
vědy, výzkumu a inovací;
(m)
vzdělávání a odborné přípravy;
(n)
porozumění Evropě a mezi národy;
(o)
zdraví, dobrých životních podmínek a zdravotní
péče;
(p)
ochrany spotřebitelů;
(q)
pomoci zranitelným a znevýhodněným osobám nebo
jejich ochrany;
(r)
rekreačních sportů;
(s)
podpory infrastruktury pro veřejně
prospěšné organizace.
Článek 6
Přeshraniční prvek
V okamžiku registrace vykonává FE
činnosti nejméně ve dvou členských státech, anebo má takový
statutární cíl.
Článek 7
Aktiva
3.
Aktiva FE se vyjadřují v eurech.
4.
FE má aktiva rovnající se nejméně 25 000
EUR.
Článek 8
Odpovědnost
Odpovědnost FE je omezena jejími aktivy.
Oddíl 3
Právní subjektivita a právní způsobilost
Článek 9
Právní subjektivita
FE má právní subjektivitu ve všech
členských státech.
FE nabývá právní subjektivitu dnem, kdy je
zapsána do rejstříku podle článků 21, 22 a 23.
Článek 10
Právní způsobilost
1.
FE má plnou právní způsobilost ve všech
členských státech.
FE má veškerá práva nezbytná k výkonu svých
činností, včetně práva na vlastnictví hmotného a nehmotného
majetku, udělování grantů, získávání finančních
prostředků, přijímání a držení darů jakéhokoli druhu
včetně akcií a dalších převoditelných cenných papírů,
pozůstalostí a věcných darů jakéhokoli zákonného původu
včetně darů ze třetích zemí.
V případě potřeby pro výkon
svých činností má FE právo na usazení v kterémkoli členském
státě.
2.
FE může sledovat svůj cíl jakýmkoli
zákonným způsobem podle svých stanov, jenž je v souladu s jejím
veřejně prospěšným účelem a tímto nařízením.
3.
FE může vykonávat své činnosti
v jakékoli třetí zemi, pokud to neomezují její stanovy.
Článek 11
Ekonomické činnosti
1.
Pokud to neomezují stanovy FE, je FE způsobilá
a svobodná k výkonu obchodní činnosti nebo jiných ekonomických
činností za předpokladu, že se jakýkoli zisk použije výhradně
v souladu s jejím veřejně prospěšným účelem
(účely).
2.
Ekonomické činnosti nesouvisející
s veřejně prospěšným účelem FE jsou dovolené do výše
10 % ročního čistého obratu FE s tím, že výsledky
z nesouvisejících činností se v účetnictví uvádějí
odděleně.
Kapitola II
Založení
Oddíl 1
způsoby založení
Článek 12
Způsoby založení
1.
FE může být vytvořena jedním
z těchto způsobů:
(a)
na základě závěti jakékoli fyzické osoby
podle článku 13;
(b)
na základě notářského zápisu nebo
písemného prohlášení jakékoli fyzické a/nebo právnické osoby (osob) nebo
veřejného subjektu (subjektů) v souladu s platnými
vnitrostátními předpisy podle článku 13;
(c)
sloučením veřejně prospěšných
subjektů zákonně zřízených v jenom nebo více členských
státech podle článků 14, 15 a 16;
(d)
přeměnou vnitrostátního veřejně
prospěšného subjektu zákonně zřízeného v členském
státě na FE podle článků 17 a 18.
2.
FE se zakládá na dobu neurčitou, nebo pokud je
tak výslovně stanoveno v jejích stanovách, na dobu určitou
v trvání nejméně dvou let.
Článek 13
Založení na základě závěti,
notářského zápisu nebo písemného prohlášení
Závět, notářský zápis nebo písemné
prohlášení minimálně:
(a)
vyjadřují záměr zřídit FE;
(b)
vyjadřují záměr poskytnout
prostředky FE;
(c)
stanovují počáteční aktiva FE;
(d)
stanovují veřejně prospěšný
účel FE.
Článek 14
Založení sloučením
1.
FE může být vytvořena sloučením
veřejně prospěšných subjektů zákonně zřízených
v jednom nebo více členských státech za předpokladu, že jsou
splněny tyto podmínky:
(a)
sloučení vnitrostátních veřejně
prospěšných subjektů je povolené podle platných vnitrostátních
předpisů;
(b)
sloučení je povolené podle stanov obou
spojujících se subjektů.
2.
O sloučení rozhoduje správní rada každého
spojujícího se subjektu. Rozhodnutí splňuje kvorum a požadavky na
většinu, jež platí pro vnitrostátní veřejně prospěšný
subjekt, který se chce spojit s jiným vnitrostátním veřejně
prospěšným subjektem, nebo v případě, že taková pravidla
neexistují, splňuje požadavky, které platí pro vnitrostátní
veřejně prospěšný subjekt, který chce změnit své stanovy.
3.
Aniž je dotčen článek 16, sloučení
veřejně prospěšných subjektů zákonně zřízených ve
stejném členském státě se uskutečňuje podle platných
vnitrostátních právních předpisů.
Sloučení veřejně prospěšných
subjektů zákonně zřízených v různých členských
státech se uskutečňuje podle článku 15.
Článek 15
Žádost o přeshraniční
sloučení
1.
Podrobnou žádost o sloučení, o které rozhodly
správní rady podle čl. 14 odst. 2, předkládají oba slučující se
subjekty příslušnému orgánu v členském státu, ve kterém jsou
zákonně zřízené, a popřípadě ji podle pravidel
dotyčného členského státu zveřejňují.
2.
Žádost o sloučení zahrnuje rozhodnutí správní
rady podle čl. 14 odst. 2 a společný návrh podmínek sloučení,
který obsahuje alespoň tyto údaje:
(a)
název a adresu každého slučujícího se
veřejně prospěšného subjektu;
(b)
název a adresu zamýšleného sídla FE;
(c)
navrhované stanovy FE;
(d)
formy opatření na ochranu práv
věřitelů a zaměstnanců slučujících se
subjektů.
3.
Každý příslušný orgán přistupuje
k žádosti o sloučení podle stejných postupů a zásad, jako by
přistupoval k žádosti o sloučení, jehož výsledkem by byl
vnitrostátní veřejně prospěšný subjekt.
4.
Příslušný orgán v každém dotčeném
státě vystaví bez zbytečného prodlení potvrzení o provedení
právních úkonů předcházejících sloučení a splnění
formálních požadavků.
5.
Po registraci FE podle článků 21, 22 a 23
rejstřík neprodleně informuje příslušné orgány uvedené
v odstavci 1 a popřípadě orgán odpovědný za registraci
veřejně prospěšných subjektů zrušených sloučením.
Případné vymazání staré registrace se provede
neprodleně, nikoliv však dříve, než bude obdrženo oznámení.
Článek 16
Důsledky sloučení
1.
V případě sloučení splynutím se
všechna aktiva a odpovědnosti každého veřejně prospěšného
subjektu převedou na novou FE a slučující se subjekty přestávají
existovat.
2.
V případě sloučení pohlcením se
všechna aktiva a odpovědnosti pohlcovaného veřejně
prospěšného subjektu převádějí na pohlcující veřejně
prospěšný subjekt, pohlcovaný subjekt přestává existovat a pohlcující
právnický subjekt se stává FE.
Článek 17
Založení přeměnou
1.
FE může být vytvořena přeměnou
veřejně prospěšného subjektu zákonně zřízeného ve
členském státě za předpokladu, že to stanovy
přeměňujícího se subjektu dovolují.
2.
O přeměně na FE a o nezbytných
změnách stanov rozhoduje správní rada subjektu.
3.
Založení FE přeměnou nevede ke zrušení
přeměňujícího se veřejně prospěšného subjektu, ke
ztrátě ani přerušení jeho právní subjektivity ani jím nejsou
dotčena práva a povinnosti existující před přeměnou.
Článek 18
Žádost o přeměnu
1.
Podrobná žádost o přeměnu, o které
rozhodla správní rada podle čl. 17 odst. 2, se předkládá
příslušnému orgánu v členském státě, ve kterém je subjekt
zákonně zřízen, a popřípadě se podle pravidel
dotyčného členského státu zveřejní.
2.
Žádost o přeměnu zahrnuje rozhodnutí
správní rady podle čl. 17 odst. 2 a návrh podmínek přeměny,
který obsahuje alespoň tyto údaje:
(a)
jméno a adresu přeměňujícího se
veřejně prospěšného subjektu;
(b)
název a adresu zamýšleného sídla FE;
(c)
navrhované stanovy FE;
(d)
formy opatření na ochranu práv
zaměstnanců přeměňujícího se veřejně
prospěšného subjektu.
3.
Příslušný orgán přistupuje k žádosti
o přeměnu podle stejných postupů a zásad, jako by
přistupoval k žádosti o změnu stanov veřejně
prospěšného subjektu.
4.
Příslušný orgán vystaví bez zbytečného
prodlení potvrzení o provedení právních úkonů předcházejících
přeměně a splnění formálních požadavků.
5.
Po registraci FE podle článků 21, 22 a 23
rejstřík neprodleně informuje příslušný orgán uvedený
v odstavci 1 a popřípadě orgán odpovědný za registraci
přeměňujícího se veřejně prospěšného subjektu.
Případné vymazání staré registrace se provede
neprodleně, nikoliv však dříve, než bude obdrženo oznámení.
Oddíl 2
Stanovy
Článek 19
Minimální obsah stanov
1.
Stanovy FE zahrnují přinejmenším:
(a)
jména zakladatelů,
(b)
název FE,
(c)
adresu sídla,
(d)
popis veřejně prospěšných
účelů,
(e)
aktiva v čase založení,
(f)
finanční rok FE,
(g)
počet členů správní rady,
(h)
pravidla pro jmenování a odvolání správní rady,
(i)
orgány FE kromě správní rady a
popřípadě jejich funkce,
(j)
postup pro změny stanov,
(k)
vymezení doby, po kterou bude FE existovat, není-li
založena na dobu neomezenou,
(l)
rozdělení čistých aktiv po zrušení,
(m)
den, ke kterému byly stanovy přijaty.
2.
Stanovy FE mají písemnou podobu a jsou
podřízené formálním podmínkám platných vnitrostátních právních
předpisů.
Článek 20
Změna stanov
1.
Pokud se stávající stanovy stanou nevyhovujícími
pro fungování FE, může správní rada rozhodnout o změně stanov.
2.
Účel FE lze změnit pouze tehdy, jestliže
bylo dosaženo současného účelu, nebo jej nelze dosáhnout, nebo
současný(é) účel(y) zjevně přestal(y) skýtat vhodnou a
efektivní metodu využití aktiv FE.
3.
Jakákoli změna stanov, která ovlivní účel
FE, musí být v souladu s vůlí zakladatele.
4.
Správní rada přijme jednomyslně jakoukoli
změnu účelu FE a předloží ji dozorovému orgánu ke schválení.
Oddíl 3
Registrace
Článek 21
Registrace
1.
FE se registruje v jednom členském
státě.
2.
FE vytvořená sloučením dvou
veřejně prospěšných subjektů zákonně zřízených ve
stejném členském státě se registruje v dotyčném
členském státě.
3.
FE vytvořená přeshraničním
sloučením se registruje v jednom z členských států, ve
kterých byly slučující se subjekty zákonně zřízené.
4.
FE vytvořená přeměnou se registruje
v členském státě, ve kterém byl přeměněný subjekt
původně zákonně zřízen.
Článek 22
Rejstřík
1.
Každý členský stát určí rejstřík pro
účely registrace FE a oznámí to Komisi.
2.
Rejstříky určené podle odstavce 1 jsou
odpovědné za uchovávání informací o registrovaných FE.
Rejstříky vzájemně spolupracují
s ohledem na listiny, informace a údaje týkající se FE.
3.
Do 31. března každého roku rejstříky
oznámí Komisi jméno, adresu sídla, registrační číslo, odvětví
činnosti FE, které byly v předchozím kalendářním roce
v rejstříku registrované, které byly vymazané a rovněž celkový
počet registrovaných FE k 31. prosinci předchozího roku.
Článek 23
Formální náležitosti související s
registrací
1.
K žádosti o registraci FE se přiloží tyto
listiny a údaje v požadovaném jazyce podle platných vnitrostátních
předpisů:
(a)
název FE a adresa zamýšleného sídla v Evropské
unii,
(b)
zakládací listiny,
(c)
podepsaný výkaz aktiv vyhrazených pro účely FE
nebo jiný důkaz o poskytnutí peněžitého nebo nepeněžitého
protiplnění a jeho podrobnosti,
(d)
stanovy FE,
(e)
jména a adresy a jakékoli jiné informace nezbytné
podle platných vnitrostátních předpisů k určení totožnosti
i)        všech členů správní rady a
jejich případných náhradníků,
ii)       jakékoli jiné osoby, která je
oprávněna zastupovat FE vůči třetím osobám a
v soudních řízeních,
iii)      auditora (auditorů) FE;
(f)
zda osoby uvedené v bodech i) a ii) písmene e)
zastupují FE jednotlivě nebo společně,
(g)
jména, účely a adresy zakládacích organizací,
pokud se jedná o právnické osoby, nebo podobné důležité informace týkající
se veřejných subjektů,
(h)
názvy a adresy případných kanceláří FE a
informace nezbytné k identifikaci příslušného rejstříku a
referenční číslo zápisu,
(i)
pokud byla FE vytvořena sloučením,
přiloží se tyto listiny:
i)        podmínky sloučení,
ii)       potvrzení uvedená v čl. 15
odst. 4 vystavená méně než šest měsíců před datem podání
žádosti;
iii)      důkaz, že byly splněny
požadavky platných vnitrostátních právních předpisů související
s ochranou práv věřitelů a zaměstnanců;
(j)
pokud byla FE vytvořena přeměnou,
přiloží se tyto listiny:
i)        podmínky přeměny;
ii)       potvrzení uvedené v čl. 18
odst. 4 vystavené méně než šest měsíců před datem podání
žádosti;
iii)      důkaz, že byly splněny
požadavky platných vnitrostátních právních předpisů související
s ochranou práv zaměstnanců;
(k)
potvrzení rejstříku trestů a prohlášení
členů správní rady, že nejsou nezpůsobilí k výkonu funkce
člena správní rady.
Členské státy nevyžadují pro registraci žádné
jiné listiny nebo údaje.
Rejstřík nebo případně jiný
příslušný orgán ověří, zda jsou listiny a údaje v souladu
s požadavky tohoto nařízení a příslušných vnitrostátních
předpisů.
2.
Rejstřík nebo případně jiný
příslušný orgán ověří, zda žadatel splňuje požadavky tohoto
nařízení.
3.
Rejstřík zaregistruje FE, pokud byly
předloženy veškeré listiny a údaje uvedené v odstavci 1 a pokud jsou
do dvanácti týdnů od data žádosti splněny požadavky tohoto
nařízení.
Žádné další povolení ze strany členského
státu se pro registraci nevyžaduje.
4.
Rozhodnutí rejstříku společně
s informacemi uvedenými v písmenech a) a d) až h) odstavce 1 tohoto
článku se zveřejní.
Článek 24
Změny listin a údajů
předložených k registraci
1.
Správní rada nebo jakákoli osoba oprávněná
zastupovat FE předloží rejstříku jakoukoli změnu týkající se
listin nebo údajů uvedených v čl. 23 odst. 1 do
14 kalendářních dnů ode dne, kdy změna nastala.
2.
Po každé změně stanov předloží FE
rejstříku úplné znění stanov v platném znění. K jakékoli
změně zapsaných informací se přiloží listinné důkazy, že
změna byla učiněna v souladu s právními předpisy.
3.
Zápis změn týkajících se listin a údajů
uvedených v čl. 23 odst. 4 se zveřejní.
Článek 25
Název FE
1.
Název FE zahrnuje zkratku „FE“.
2.
Pouze FE smí ve svém názvu používat zkratku „FE“.
Avšak subjekty, jejichž názvy obsahují „FE“, nebo
mají zkratku „FE“ za svými názvy, a které byly registrovány
v členském státě před dnem vstupu tohoto nařízení
v platnost, nemusejí své názvy ani takovou zkratku měnit.
Článek 26
Odpovědnost za úkony provedené
před zápisem FE do rejstříku
Odpovědnost za úkony provedené před
zápisem FE do rejstříku se řídí platnými vnitrostátními předpisy.
Kapitola III
Organizace FE
Článek 27
Správní rada
1.
FE řídí správní rada složená z lichého
počtu nejméně tří členů, jak je stanoveno ve stanovách
FE.
2.
Každý člen rady má při hlasování o
usneseních jeden hlas.
3.
Pokud není stanoveno jinak ve stanovách FE nebo
v tomto nařízení, rada rozhoduje většinou hlasů svých
členů.
Článek 28
Členové správní rady
1.
Členové správní rady jsou plně
právně způsobilí a podle právních předpisů kteréhokoli
členského státu nebo podle soudního či správního rozhodnutí
v jakémkoli členském státě nejsou nezpůsobilí k výkonu
funkce člena rady.
2.
Členové správní rady mohou kdykoli odstoupit.
Člen správní rady odstoupí v kterékoli
z těchto situací:
(l)
člen nesplňuje požadavky stanovené
v odstavci 1;
(m)
člen nesplňuje požadavky na jmenování
stanovené v zakládacích listinách nebo stanovách FE;
(n)
člen byl soudem shledán vinným
z nevhodného finančního jednání;
(o)
na základě jednání nebo nedbalostí člena
se ukázalo, že je zcela nevhodný pro plnění povinností člena rady.
3.
Pokud je tak ve stanovách FE stanoveno, správní
rada nebo dozorčí rada mohou odvolat člena správní rady
z důvodů uvedených v druhém pododstavci odstavce 2.
Dozorový orgán může odvolat člena
správní rady z důvodů uvedených ve druhém pododstavci odstavce
2, nebo může, pokud je tak stanoveno v platných vnitrostátních
právních předpisech, navrhnout odvolání příslušnému soudu.
Článek 29
Povinnosti správní rady a jejích
členů
1.
Správní rada má tyto povinnosti:
(a)
nést odpovědnost za řádnou správu,
řízení a výkon činností FE;
(b)
zajistit dodržování stanov FE, tohoto nařízení
a platných vnitrostátních právních předpisů.
2.
Členové správní rady jednají v nejlepším
zájmu FE a jejího veřejně prospěšného účelu a při
výkonu svých povinnosti dodržují závazek k loajalitě.
Článek 30
Výkonní ředitelé
1.
Správní rada může jmenovat jednoho nebo více
výkonných ředitelů podléhajících jejím pokynům, jež mají
odpovídat za každodenní řízení FE.
Předseda a většina členů
správní rady nejsou současně výkonnými řediteli.
2.
Výkonní ředitelé jednají v nejlepším
zájmu FE a jejího veřejně prospěšného účelu a při
výkonu svých povinnosti dodržují závazek k loajalitě.
Článek 31
Ostatní orgány FE
Stanovy FE mohou stanovit dozorčí radu a
jiné orgány.
Článek 32
Střet zájmů
1.
Zakladatel a ostatní členové rady, kteří
mohou mít se zakladatelem nebo mezi sebou obchodní, rodinný nebo jiný vztah,
jenž by mohl představovat skutečný nebo potenciální střet
zájmů tím, že by narušil jejich rozhodnutí, nepředstavují
většinu správní rady.
2.
Žádná osoba nemůže být současně
členem správní a dozorčí rady.
3.
Žádnému zakladateli, členovi správní nebo
dozorčí rady, výkonnému řediteli nebo auditorovi a dále ani žádné
osobě, jež je s nimi v obchodním nebo úzkém rodinném vztahu,
nesmí být vyplacena žádná přímá ani nepřímá odměna, pokud se
nejedná o odměnu za výkon jeho/jejích povinnosti v rámci FE.
Článek 33
Zastupování FE vůči třetím
osobám
Správní rada, jakož i jakákoli jiná osoba, již
správní rada pověřila a která se řídí jejími pokyny, může
FE zastupovat vůči třetím osobám a v soudních
řízeních.
Článek 34
Transparentnost a odpovědnost
1.
FE vede úplné a přesné záznamy všech
finančních transakcí.
2.
FE vypracuje a předá příslušnému
vnitrostátnímu rejstříku a dozorovému orgánu výroční účetní
závěrku a výroční zprávu o činnosti do šesti měsíců po
skončení účetního roku.
První vykazované období je od data, k němuž
je FE zapsána do rejstříku v souladu s články 21, 22 a 23, do
posledního dne účetního roku podle stanov FE.
3.
Výroční zpráva o činnosti obsahuje
přinejmenším toto:
a)      informace o činnostech FE;
b)      popis, jakým byl během daného
účetního roku podporován veřejně prospěšný účel, pro
který byla FE založena;
c)      seznam rozdělených darů
s přihlédnutím k právu na soukromí příjemců.
4.
Roční účetní závěrky FE jsou
ověřovány jednou nebo více osobami, které jsou pověřené prováděním
povinných auditů v souladu s vnitrostátními pravidly
přijatými podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES.
5.
Roční účetní závěrka
řádně schválená správní radou se spolu s výroční zprávou a
zprávou osoby pověřené ověřením účetní závěrky
zveřejní.
Kapitola IV
Sídlo a jeho přemístění
Článek 35
Sídlo FE
FE má sídlo a ústřední správu nebo hlavní
provozovnu v Evropské unii.
Článek 36
Přemístění sídla
1.
FE může přemístit své sídlo
z jednoho členského státu do jiného.
Takové přemístění nevede ke zrušení FE
nebo ke vzniku nové právnické osoby, ani nemá vliv na práva nebo povinnosti,
které existovaly před přemístěním.
2.
Přemístění nabývá účinnosti dnem
zápisu FE v hostitelském členském státě.
3.
FE sídlo nepřemístí, pokud je
předmětem uplatnění dohlížecí pravomoci stanovené ve druhém
pododstavci čl. 46 odst. 2, pokud je v řízení o zrušení podle
článku 40, nebo jestliže proti ní bylo zahájeno řízení
ohledně likvidace, úpadku nebo podobné řízení, nebo pokud je přemístění
v rozporu se stanovami FE, nebo by mohlo ohrozit plnění účelu
FE.
4.
Zápis v hostitelském členském státě
a vymazání z rejstříku v domovském členském státě se
zveřejní.
Článek 37
Postup pro přemístění
1.
Správní rada FE předloží návrh
přemístění příslušnému orgánu v domovském členském
státě.
2.
Návrh přemístění obsahuje alespoň
tyto údaje:
(a)
název FE, adresu jejího sídla v domovském
členském státě, informace nezbytné k identifikaci rejstříku
uvedenému v čl. 22 odst. 1 a registrační číslo FE
v dotyčném rejstříku;
(b)
 navrhovaný název FE a adresu zamýšleného nového
sídla v hostitelském členském státě;
(c)
případné změny stanov FE;
(d)
zamýšlený harmonogram přemístění;
(e)
zprávu vysvětlující a odůvodňující
právní a ekonomické aspekty navrženého přemístění a vysvětlující
důsledky přemístění pro věřitele a zaměstnance
FE.
3.
Příslušný orgán domovského členského
státu se přesvědčí, že nejsou splněny situace uvedené
v čl. 36 odst. 3., a neprodleně vystaví osvědčení
potvrzující splnění úkonů a formalit, jež musejí být provedeny
před přemístěním.
4.
Příslušnému úřadu hostitelského
členského státu FE předloží tyto listiny a údaje:
(a)
osvědčení uvedené v odstavci 3;
(b)
návrh na přemístění schválený správní
radou;
(c)
listiny a údaje uvedené v čl. 23 odst. 1.
5.
Příslušný orgán hostitelského členského
státu bez zbytečného prodlení ověří, zda jsou splněny
hmotněprávní i formální podmínky stanovené v této kapitole pro
přemístění sídla a oznámí své rozhodnutí příslušnému
rejstříku hostitelského členského státu.
Příslušný orgán hostitelského členského
státu může odmítnout přemístění pouze z důvodů
nesplnění podmínek uvedených v předchozím pododstavci.
6.
Příslušný rejstřík hostitelského
členského státu FE zapíše. Příslušný orgán hostitelského
členského státu neprodleně informuje rejstřík domovského
členského státu o registraci FE v hostitelském členském
státě.
Příslušný rejstřík domovského
členského státu neprodleně vymaže FE z rejstříku, nikoliv
však dříve, než obdrží oznámení.
Kapitola V
Zapojení zaměstnanců a
dobrovolníků
                                                                   Článek
38
Zastupování zaměstnanců a
dobrovolníků
1.
Pokud celkový počet zaměstnanců FE a
jejích kanceláří v rámci Unie dosáhne nebo přesáhne 50 osob a
v každém z nejméně dvou členských států dosáhne
nejméně 10 osob, FE založí evropskou radu zaměstnanců zastupující
zaměstnance FE podle odstavce 2.
2.
FE mající až 200 zaměstnanců založí na
žádost nejméně 20 svých zaměstnanců v nejméně dvou
členských státech nebo zástupců uvedených zaměstnanců
evropskou radu zaměstnanců.
FE s více než 200 zaměstnanci založí
evropskou radu zaměstnanců na žádost nejméně 10 % svých
zaměstnanců v nejméně dvou členských státech nebo na
žádost zástupců těchto zaměstnanců.
Pro založení evropské rady zaměstnanců
se použijí vnitrostátní opatření týkající se podpůrných pravidel
stanovených v písmenech a) až e) bodu 1 přílohy I směrnice
Evropského parlamentu a Rady 2009/38/ES.
3.
Zástupcům dobrovolníků zapojeným po
určitou dobu do oficiálních dobrovolnických činností v FE se
uděluje postavení pozorovatele v evropské radě
zaměstnanců.
V každém členském státě, ve kterém
je přítomno nejméně 10 takových dobrovolníků, je minimálně
jeden takový zástupce.
Článek 39
Informování a projednávání se
zaměstnanci a dobrovolníky
1.
Zaměstnanci a dobrovolníci FE jsou informováni
a konzultováni na úrovni Unie ohledně situace, vývoje, organizačních
a zaměstnaneckých záležitostí své FE prostřednictvím evropské rady
zaměstnanců podle článku 38.
2.
Evropská rada zaměstnanců a správní rada
nebo případně výkonní ředitelé FE mohou uzavřít dohodu o
praktických opatřeních týkajících se informování a projednávání se
zaměstnanci v rámci FE.
3.
Pokud žádná taková dohoda uzavřená není, nebo
pokud se na dané záležitosti taková smlouva nevztahuje, platí vnitrostátní
opatření pro podpůrná pravidla stanovená v bodech 2-6
přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/38/ES.
Kapitola VI
Zrušení FE
Článek 40
Způsoby zrušení
FE může být zrušena jedním
z těchto způsobů:
a)           přeměnou FE na
veřejně prospěšný subjekt podle vnitrostátních právních
předpisů stanovených v článcích 41 a 42;
b)           likvidací FE podle článků
43 a 44.
Článek 41
Zrušení přeměnou
1.
FE se může přeměnit na
veřejně prospěšný subjekt řídicí se právními předpisy
členského státu, v němž má sídlo, za předpokladu, že
stanovy FE přeměnu povolují.
Přeměna se může uskutečnit
teprve až po dvou letech od registrace FE.
2.
O přeměně a nezbytných změnách
stanov rozhodne správní rada FE.
3.
Přeměna nevede ke zrušení subjektu nebo
ke vzniku nové právnické osoby, ani nemá vliv na práva nebo povinnosti, které
existovaly před přeměnou.
Článek 42
Žádost o zrušení přeměnou
1.
FE předloží podrobnou žádost o zrušení
přeměnou příslušnému úřadu v členském státě, ve
kterém má sídlo, podle právních předpisů dotyčného
členského státu.
2.
Žádost o zrušení přeměnou zahrnuje
rozhodnutí správní rady FE podle čl. 41 odst. 2, jméno a adresu sídla
přeměňující se FE, navržené jméno, adresu a stanovy nového
veřejně prospěšného subjektu a formy opatření na ochranu
práv zaměstnanců přeměňující se FE.
3.
Pokud příslušný orgán žádost o zrušení
přeměnou schválí, předá ji rejstříku a případně
orgánu odpovědnému za registraci nového veřejně prospěšného
subjektu.
4.
Na základě přijetí schválené žádosti o
zrušení přeměnou rejstřík neprodleně vymaže FE
z rejstříku za předpokladu, že bylo dokončeno právní
založení nového veřejně prospěšného subjektu.
5.
Přeměna nabývá účinnosti ke dni, ke
kterému je FE vymazána z příslušného rejstříku.
Přeměna se zveřejní.
Článek 43
Rozhodnutí o likvidaci
1.
Správní rada FE může rozhodnout o likvidaci FE
v jednom z těchto případů:
a)      účelu FE bylo dosaženo, nebo jej
dosáhnout nelze;
b)      doba, na kterou byla založena, uplynula;
c)      došlo ke ztrátě veškerých aktiv.
Správní rada předloží své rozhodnutí o likvidaci
FE dozorovému orgánu ke schválení.
2.
Dozorový orgán může po vyslechnutí správní
rady FE rozhodnout o likvidaci FE, nebo je-li tak stanoveno v platných
vnitrostátních právních předpisech, navrhnout její likvidaci
příslušnému soudu, a to v jedné z těchto situací:
(a)
pokud správní rada nejedná v případech
uvedených v odstavci 1;
(b)
pokud FE nepřetržitě porušuje své
stanovy, toto nařízení nebo platné vnitrostátní právní předpisy.
Článek 44
Likvidace
1.
Pokud dozorový orgán schválí rozhodnutí správní
rady podle druhého pododstavce čl. 43 odst. 1, nebo pokud dozorový
orgán, popřípadě soud rozhodnou o likvidaci FE, použijí se aktiva FE
v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
2.
Jakmile budou věřitelé FE vyplaceni
v plné výši, převedou se zbývající aktiva FE na další
veřejně prospěšný subjekt s podobným veřejně
prospěšným účelem, nebo se použijí pro jiné veřejně prospěšné
účely co možná nejbližší těm, pro které byla FE vytvořena.
3.
Správní rada nebo likvidátor odpovědný za
likvidaci pošle konečnou účetní závěrku ke dni, ke kterému
likvidace nabyla účinku, spolu se zprávou zahrnující informace
o rozdělení zbývajících aktiv, dozorovému orgánu. Tyto dokumenty se
zveřejní.
Kapitola VII
Dohled členských států
Článek 45
Dozorový orgán
Každý členský stát určí dozorový
orgán pro účely dohledu nad FE zapsanými v dotyčném
členském státě a oznámí jej komisi.
Článek 46
Pravomoci a povinnosti dozorového orgánu
1.
Dozorový orgán zajistí, aby správní rada jednala
v souladu se stanovami FE, tímto nařízením a platnými vnitrostátními
právními předpisy.
2.
Dozorový orgán má pravomoc schvalovat změnu
účelu FE podle čl. 20 odst. 4 a zrušení FE podle druhého pododstavce
čl. 43 odst. 1.
Pro účely odstavce 1 má dozorový orgán
alespoň tyto pravomoci:
(a)
pokud má dozorový orgán oprávněné důvody
se domnívat, že správní rada FE nejedná v souladu se stanovami FE, tímto
nařízením nebo platnými vnitrostátními právními předpisy,
prošetřovat záležitosti FE za tímto účelem, požadovat po
ředitelích a zaměstnancích FE, jakož i po jejím auditorovi
(auditorech), aby zpřístupnili veškeré nezbytné informace a důkazy;
(b)
pokud existují důkazy nevhodného
finančního jednání, vážného špatného hospodaření nebo zneužívání,
jmenovat nezávislého odborníka, aby na náklady FE tyto záležitosti
prošetřil;
(c)
pokud existuje důkaz, že správní rada nejedná
v souladu se stanovami FE, tímto nařízením nebo platnými
vnitrostátními právními předpisy, vydávat varování správní radě a
nařizovat správní radě, aby dodržovala stanovy FE, toto nařízení
a platné vnitrostátní právní předpisy;
(d)
odvolat člena správní rady, nebo je-li tak
stanoveno platnými vnitrostátními právními předpisy, navrhnout odvolání
příslušnému soudu podle druhého pododstavce čl. 28 odst. 3;
(e)
rozhodnout o zrušení FE, nebo je-li tak stanoveno
platnými vnitrostátními právními předpisy, navrhnout zrušení FE
příslušnému soudu podle čl. 43 odst. 2.
3.
Bez ohledu na odstavec 2 nemá dozorový orgán žádnou
pravomoc zasahovat do správy FE.
Článek 47
Spolupráce mezi dozorovými orgány
1.
Za účelem vykonávání pravomocí a
provádění nezbytných kroků stanovených v článku 46 dozorový
orgán členského státu, ve kterém má FE sídlo, a dozorové orgány
členských států, ve kterých FE vykonává své činnosti, navzájem
spolupracují.
2.
Dozorové orgány si v případě, že FE
porušuje, nebo se má za to, že porušuje své stanovy, toto nařízení nebo
platné vnitrostátní právní předpisy, navzájem poskytují veškeré
důležité informace.
3.
Na žádost dozorového orgánu členského státu,
ve kterém FE vykonává své činnosti, prošetří dozorový orgán
členského státu, ve kterém má FE sídlo, porušení ze strany FE, na něž
existuje podezření.
Dožadovaný dozorový orgán informuje dožadující
dozorový orgán o závěrech, které učinil na základě dostupných
informací a jakýchkoli učiněných kroků.
Článek 48
Spolupráce s daňovými orgány
1.
Dozorový orgán členského státu, ve kterém má
FE sídlo, informuje daňové orgány dotyčného členského státu,
jakmile začne prošetřovat nesrovnalosti, na něž existuje
podezření, podle bodu a) druhého pododstavce čl. 46 odst. 2, jakož i
v případě, kdy určí nezávislého odborníka podle bodu b) druhého
pododstavce čl. 46 odst. 2.
2.
Daňové orgány rovněž informuje o vývoji a
výsledku šetření, jakož i o vydaných varováních nebo uložených
sankcích.
3.
Rejstřík i dozorový orgán členského
státu, ve kterém má FE sídlo, zpřístupní daňovému orgánu
v kterémkoli členském státě na jeho žádost jakékoli listiny nebo
informace týkající se FE.
Kapitola VIII
Daňový režim
Článek 49
Daňový režim pro FE
1.
Co se týče daně z příjmu a daně
z kapitálových zisků, darovací a dědické daně, majetkové a
pozemkové daně, daně z převodu, poplatků za
registraci, kolkovného a obdobných daní, členský stát, ve kterém má FE
sídlo, uplatní pro FE stejný daňový režim, jaký je použitelný pro
veřejně prospěšné subjekty založené v dotyčném
členském státě.
2.
Co se týče daní uvedených v odstavci 1,
členské státy jiné než, ve kterém má FE sídlo, uplatní pro FE stejný
daňový režim, jaký je použitelný pro veřejně prospěšné
subjekty založené v těchto členských státech.
3.
Pro účely odstavců 1 a 2 se FE považuje
za rovnocennou veřejně prospěšným subjektům založeným podle
právních předpisů dotyčných členských států.
Článek 50
Daňový režim pro dárce FE
1.
Na jakoukoli fyzickou nebo právnickou osoba, která
poskytne FE prostředky na vnitrostátní nebo přeshraniční úrovni,
se vztahuje stejný daňový režim, co se týče daně
z příjmu, darovací daně, daně z převodu,
poplatků za registraci, kolkovného a obdobných daní, jaký je použitelný
pro dary poskytnuté veřejně prospěšným subjektům založeným
v členském státě, ve kterém je dárce rezidentem pro daňové
účely.
2.
Pro účely odstavce 1 se FE přijímající
dar považuje za rovnocennou veřejně prospěšným subjektům
založeným podle právních předpisů členského státu, ve kterém je
dárce rezidentem pro daňové účely.
Článek 51
Daňový režim pro příjemce FE
S příjemci
FE se ohledně darů a jiných přijatých dávek zachází stejně,
jako kdyby dávky obdrželi od veřejně prospěšného subjektu
založeného v členském státě, ve kterém je příjemce
rezidentem pro daňové účely.
Kapitola IX
Závěrečná ustanovení
Článek 52
Účinné uplatňování
Členské státy učiní veškerá vhodná
opatření pro účinné uplatňování tohoto nařízení
nejpozději do dvou let po jeho vstupu v platnost.
Článek 53
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro
ukládání sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou
veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí tato opatření Komisi nejpozději do [dvou
let po vstupu nařízení v platnosti] a bez zbytečného prodlení ji
informují o jakékoli následné změně, která se jich týká.
Článek 54
Přezkum nařízení
Sedm let po vstupu tohoto nařízení
v platnost předloží Komise Radě a Evropskému parlamentu zprávu o
uplatňování nařízení a případné návrhy na změny.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od [dvou let od jeho vstupu v
platnost].
Toto
nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
členských státech.
V Bruselu dne 8.2.2012.
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               KOM(2010) 2020.
[2]               KOM(2011) 206.
[3]               KOM(2010) 603.
[4]               KOM(2011) 682
[5]               Usnesení EP ze dne 6. dubna 2011 o jednotném trhu
pro Evropany (2010/2278(INI)), písemné prohlášení 84/2010,
P7_DCL(2010)0084, usnesení EP ze dne 19. února 2009 o
sociální ekonomice (2008/2250(INI)) a usnesení EP ze dne
4. července 2006 o nedávném vývoji a vyhlídkách v oblasti práva
obchodních společností (2006/2051(INI)).
[6]               INT/498 – CESE 634/2010 – duben 2010.
[7]               CdR 330/2010 v konečném znění.
[8]               Viz nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 1524/2007 ze dne
18. prosince 2007, kterým se mění nařízení (ES)
č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na
evropské úrovni, ze dne 4. listopadu 2003.
[9]               Pracovní program Komise na rok 2012, položka č.76.
[10]             Viz http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/eufoundation/feasibilitystudy_en.pdf,
dále jen „studie proveditelnosti“.
[11]             CLEG spojuje odborníky na právo obchodních
společností z vnitrostátních orgánů a setkává se třikrát
ročně pod vedením GŘ pro vnitřní trh a služby.
[12]             C-436/03 Evropský parlament v. Rada Evropské unie.
[13]             Úř. věst. C , , s. .
[14]             Úř. věst. C , , s. .
[15]             Úř. věst. C , , s. .
[16]             2010/2278(INI).
[17]             2008/2250(INI).
[18]             2006/2051(INI).
[19]             Písemné prohlášení 84/2010, P7_DCL(2010)0084.
[20]             INT/498 – CESE 634/2010 – duben 2010.
[21]             CdR 330/2010 v konečném znění.
[22]             Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87.
[23]             Úř. věst. L 122, 16.5.2009, s. 28.
[24]             Úř. věst. L 297,
15.11.2003, s. 1.