               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.6.2019
            COM(2019) 246 final
            2019/0121(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro révu vinnou a víno (OIV)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na valné hromadě Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno (OIV) dne 19. července 2019 v souvislosti s plánovaným přijetím usnesení OIV, která mohou mít právní účinky na právo Unie.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Zvláštní status EU v rámci OIV

               V současnosti je členy OIV 47 států, z toho 20 členských států Unie. EU není členem OIV. Nicméně ode dne 20. října 2017 OIV udělil Unii zvláštní status podle článku 4 jednacího řádu OIV, který jí umožňuje zasahovat do činnosti komisí, subkomisí a expertních skupin a účastnit se zasedání valné hromady a výkonného výboru.

               2.2OIV

               Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno (OIV) je mezivládní vědecko-technická organizace, jež působí v odvětví vinné révy, vína, vinných nápojů, stolních hroznů, rozinek a ostatních výrobků z révy vinné. OIV má tyto cíle: i) informovat o opatřeních, která umožňují zohledňovat zájmy producentů, spotřebitelů a ostatních subjektů v odvětví révy vinné a vinných produktů; ii) poskytovat pomoc jiným mezinárodním organizacím zapojeným do normalizačních činností a iii) přispívat k mezinárodní harmonizaci stávajících postupů a norem.

               2.3Zamýšlený akt OIV

               Příští zasedání valné hromady OIV se bude konat dne 19. července 2019 ve Švýcarsku. V této souvislosti a na základě diskusí pořádaných v rámci setkání skupiny odborníků, které se konalo v březnu a dubnu 2019 v Paříži, lze očekávat, že na pořadu zasedání valné hromady bude přijetí těchto usnesení, která budou mít právní účinek na právo Unie:

               –návrh usnesení OENO-MICRO 16–594A, kterým se zavádí nový enologický postup, a návrh usnesení OENO-MICRO 17–611, kterým se aktualizují cíle stávajícího enologického postupu. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013
                  1
                a článkem 9 nařízení (ES) č. 606/2009
                  2
                budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie,

               –návrhy usnesení OENO-TECHNO 15–586, 17–612, 17–613, kterými se aktualizují žádosti a cíle příslušných enologických postupů, návrh usnesení OENO-TECHNO 18–633, kterým se přidává užití nové látky při provádění stávajícího enologického postupu, a návrh usnesení OENO-TECHNO 17–616, kterým se zavádí nový enologický postup produkce vína. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie,

               –návrhy usnesení OENO-SPECIF 17–617, 18–646 a 18–650, kterými se aktualizují monografie, které stanoví kritéria čistoty a identity látek užívaných při enologických postupech. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článkem 9 nařízení (ES) č. 606/2009 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie,

               –návrhy usnesení OENO-SCMA 16–596, 17–619, 17–621 a návrh usnesení OENO-SCMA 17–622, kterým se stanoví nové metody analýzy. Návrh usnesení OENO–SCMA 18-638, kterým se zavádí nová metoda analýzy a stanoví nový limit pro přítomnost olova ve víně. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 80 odst. 5 nařízení (EU) č. 1308/2013 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie.

                  Stejně jako v minulosti lze i nyní předpokládat, že program zasedání valné hromady OIV bude ještě upřesněn a že na pořad jednání budou zařazena i další usnesení, která budou mít právní účinky na právo Unie. Aby se zajistila účinnost práce valné hromady a zároveň byla dodržena pravidla Smluv, Komise včas doplní nebo změní tento předkládaný návrh, aby Radě umožnila přijmout postoj i k těmto dalším usnesením.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Návrhy usnesení, které budou předloženy k hlasování na příštím zasedání valné hromady OIV, podrobně projednali vědečtí a techničtí odborníci z odvětví vína. Tato usnesení přispívají k mezinárodní harmonizaci norem v odvětví vína a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou hospodářskou soutěž v obchodu s vinařskými produkty. Je tudíž třeba je podpořit.

               4.Právní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  3
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.“
                  4

               4.1.2Použití na stávající případ

               Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno (OIV) je mezivládní vědecko-technická organizace, jež působí v odvětví vinné révy, vína, vinných nápojů, stolních hroznů, rozinek a ostatních výrobků z révy vinné. V současnosti je členy OIV 46 států, z toho 20 členských států Unie. EU není členem OIV. Nicméně ode dne 20. října 2017 OIV udělil Unii zvláštní status podle článku 4 jednacího řádu OIV, který jí umožňuje zasahovat do činnosti komisí, subkomisí a expertních skupin a účastnit se zasedání valné hromady a výkonného výboru.

               Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 a nařízení Komise (ES) č. 606/2009 mají některá usnesení přijatá a zveřejněná organizací OIV právní účinky na právní předpisy EU. Postoj Unie k uvedeným usnesením týkajícím se otázek, jež spadají do její pravomoci, by tudíž měla přijmout Rada, a na zasedáních OIV by jej měly tlumočit členské státy, jež jsou členy OIV a jež by měly jednat společně v zájmu Unie.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.

               4.2.2Použití na stávající případ

               Hlavní cíl připravovaných návrhů usnesení se týká harmonizace norem v odvětví vína a tedy provádění společné zemědělské politiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 43 SFEU.

               4.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2019/0121 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro révu vinnou a víno (OIV)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno (OIV) přezkoumá a případně přijme usnesení, která budou mít dopad na právo Unie, na své příští valné hromadě dne 19. července 2019. Unie není členem OIV. Nicméně OIV udělil Unii dne 20. října 2017 zvláštní status podle článku 4 jednacího řádu OIV.

               (2)Členy OIV je 20 členských států. Tyto členské státy mají možnost navrhnout změny návrhů usnesení OIV a budou požádány o přijetí některých návrhů usnesení OIV na příští valné hromadě OIV dne 19. července 2019.

               (3)Postoj Unie k uvedeným usnesením týkajícím se otázek, jež spadají do její pravomoci, by tudíž měla přijmout Rada, a na zasedáních OIV by jej měly tlumočit členské státy, jež jsou členy OIV a jež by měly jednat společně v zájmu Unie.

               (4)Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013
                  5
                a nařízení Komise (ES) č. 606/2009
                  6
                mají některá usnesení přijatá a zveřejněná organizací OIV dopad na právní předpisy Unie.

               (5)V čl. 80 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1308/2013 se stanoví, že Komise při povolování enologických postupů pro víno zohledňuje enologické postupy a metody analýzy doporučené a zveřejněné OIV.

               (6)V čl. 80 odst. 5 nařízení (EU) č. 1308/2013 se stanoví, že stanovení metod analýzy pro určení složení produktů v odvětví vína musí Komise založit na příslušných metodách doporučených a zveřejněných OIV, pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl Unie neúčinné nebo nevhodné.

               (7)V čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 se stanoví, že výrobky odvětví vína dovážené do Unie se mají vyrábět podle enologických postupů povolených Unií podle uvedeného nařízení, nebo před jejich povolením podle enologických postupů doporučených a zveřejněných OIV.

               (8)V článku 9 nařízení (ES) č. 606/2009 se stanoví, že kritéria čistoty a identity pro látky užívané v enologických postupech, nejsou-li stanovena Komisí, jsou kritéria, která jsou stanovena a zveřejněna OIV.

               (9)Návrh usnesení OENO-TECHNO 16–594A stanoví nový enologický postup. Návrh usnesení OENO-MICRO 17-611 aktualizuje cíle stávajícího enologického postupu. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článkem 9 nařízení (ES) č. 606/2009 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie.

               (10)Návrhy usnesení OENO-TECHNO 15–586, 17–612, 17–613 aktualizují žádosti a cíle příslušných enologických postupů. Návrh usnesení OENO-TECHNO 18–633 přidává užití nové látky při provádění stávajícího enologického postupu. Návrh usnesení OENO-TECHNO 17–616 stanoví nový enologický postup produkce vína. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie.

               (11)Návrhy usnesení OENO–SPECIF 17–617, 18–646 a 18–650 aktualizují monografie, které stanoví kritéria čistoty a identity látek užívaných při enologických postupech. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článkem 9 nařízení (ES) č. 606/2009 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie.

               (12)Návrhy usnesení OENO–SCMA 16-596, 17–619, 17–621 a 17–622 stanoví metody analýzy. Návrh usnesení OENO–SCMA 18-638 zavádí novou metodu analýzy a stanoví nový limit pro přítomnost olova ve víně. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 80 odst. 5 nařízení (EU) č. 1308/2013 budou mít tato usnesení právní účinek na právo Unie.

               (13)Uvedené návrhy usnesení podrobně projednali vědečtí a techničtí odborníci z odvětví vína. Návrhy přispívají k mezinárodní harmonizaci norem v odvětví vína a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou hospodářskou soutěž v obchodu s vinařskými produkty. Je tudíž třeba je podpořit.

               (14)V zájmu nezbytné flexibility při jednáních před zasedáním valné hromady OIV by členské státy, jež jsou členy této organizace, měly být zmocněny souhlasit se změnami těchto usnesení, pokud tyto změny nemění jejich věcnou podstatu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na valné hromadě OIV dne 19. července 2019, je uveden v příloze a vyjádří jej členské státy, jež jsou členy OIV a jednají společně v zájmu Unie.

               Článek 2

               1.Pokud by nové vědecké nebo technické informace předložené před zasedáními OIV nebo během nich mohly ovlivnit postoj uvedený v článku 1, požádají členské státy, jež jsou členy OIV, aby bylo hlasování na valné hromadě OIV odloženo, dokud nebude stanoven postoj Unie na základě nových prvků.

               2.Členské státy, jež jsou členy OIV a jednají společně v zájmu Unie, mohou na základě společné dohody, zejména přímo na místě a bez dalšího rozhodnutí Rady, kterým se stanoví postoj Unie, souhlasit se změnami návrhů usnesení uvedených v příloze, jež nemění věcnou podstatu těchto usnesení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

                     (2)

                        Nařízení Komise (ES) č. 606/2009 ze dne 10. července 2009, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o druhy výrobků z révy vinné, enologické postupy a omezení, která se na ně použijí (Úř. věst. L 193, 24.7.2009, s. 1).

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

                     (6)

                        Nařízení Komise (ES) č. 606/2009 ze dne 10. července 2009, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o druhy výrobků z révy vinné, enologické postupy a omezení, která se na ně použijí (Úř. věst. L 193, 24.7.2009, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.6.2019
            COM(2019) 246 final
            PŘÍLOHA

            návrhuROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro révu vinnou a víno (OIV)

               PŘÍLOHA

               Seznam návrhů usnesení na úrovni 7, o nichž se bude hlasovat na valné hromadě OIV v červenci 2019

                        Usnesení

                        Úroveň

                        Název

                        OENO-MICRO 16–594A

                        7

                        Odstranění volně žijících mikroorganismů v hroznech a moštech diskontinuálními procesy paskalizace (HPP – ošetření vysokým hydrostatickým tlakem)

                        OENO-MICRO 17–611

                        7

                        Odkyselení pomocí bakterií mléčného kvašení

                        OENO-TECHNO 15–586

                        7

                        Aktualizace mezní hodnoty (karboxymethyl)celulosy stanovené OIV

                        OENO-TECHNO 17–612

                        7

                        Aktualizace enologického postupu přidávání taninů do moštu

                        OENO-TECHNO 17–613

                        7

                        Aktualizace enologického postupu přidávání taninů do moštu

                        OENO-TECHNO 17–616

                        7

                        Extrakce fenolických a/nebo aromatických sloučenin z hroznů pomocí ultrazvuku

                        OENO-TECHNO 18–633

                        7

                        Aktualizace ke spisu 2.3.2 Aktivátory fermentace: potravinářská celulóza (z úrovně 3)

                        OENO-SPECIF 17–617

                        7

                        Aktualizace monografie o koloidním oxidu křemičitém a příslušných přehledů Mezinárodního kodexu enologických postupů

                        OENO-SPECIF 18–646

                        7

                        Aktualizace ke spisu E-COEI-1-POTBIS o hydrogensiřičitanu draselném

                        OENO-SPECIF 18–650

                        7

                        Revize spisu F-COEI-1-OEUALB o vaječných albuminech – obsah sušiny a pH vaječných albuminů

                        OENO-SCMA 16–596

                        7

                        Validace analýzy ftalátů ve víně (OIV-OENO 477–2013)

                        OENO-SCMA 17–619

                        7

                        Metoda stanovení obsahu polyaspartátu draselného ve víně vysokoúčinnou kapalinovou chromatografií a zároveň fluorescenčním detektorem

                        OENO-SCMA 17–621

                        7

                        Stanovení obsahu kyseliny octové ve vínech automatizovanou enzymatickou metodou

                        OENO-SCMA 17–622

                        7

                        Stanovení obsahu kyseliny D-glukonové ve vínech a moštech enzymatickou metodou

                        OENO-SCMA 18–638

                        7

                        Aktualizace mezní hodnoty olova ve vínech (z úrovně 3)


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.7.2019
            COM(2019) 347 final
            2019/0159(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, v souvislosti se zamýšleným přijetím jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie (dále jen „Unie“) ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“)
                  1
               , v souvislosti se zamýšleným přijetím jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Prozatímní dohoda o hospodářském partnerství mezi EU a střední Afrikou

                  Cílem dohody je vytvořit výchozí rámec pro komplexní regionální dohodu o hospodářském partnerství v souladu s dohodou z Cotonou. Smluvní strana střední Afrika je zatím tvořena Kamerunskou republikou. Dohoda je prozatímně prováděna od 4. srpna 2014.

               2.2.Výbor dohody o hospodářském partnerství

                  Výbor dohody o hospodářském partnerství je společný institucionální orgán dohody. Článek 92 dohody stanoví, že Výbor dohody o hospodářském partnerství je odpovědný za správu všech oblastí, jichž se dohoda týká, a za realizaci všech úkolů v dohodě uvedených. Výbor přijímá svá rozhodnutí na základě konsensu. Fungování Výboru dohody o hospodářském partnerství je popsáno v jeho jednacím řádu
                     2
                  .

               2.3.Zamýšlený akt Výboru dohody o hospodářském partnerství

                  Výbor dohody o hospodářském partnerství musí na svém pátém zasedání dne [datum] přijmout rozhodnutí týkající se postupů řešení sporů (dále jen „zamýšlený akt“).

                  V čl. 80 odst. 1 dohody se stanoví, že „postupy řešení sporů podle kapitoly 3 této hlavy se řídí jednacím řádem a kodexem chování, které přijme Výbor dohody o hospodářském partnerství“.

                  Článek 88 dohody stanoví, že „Výbor dohody o hospodářském partnerství může rozhodnout o změně této hlavy a jejích příloh“.

                  Účelem zamýšleného aktu je stanovit pravidla a postupy pro provádění opatření stanovených v hlavě VI dohody k předcházení a řešení sporů, které mohou vzniknout mezi stranami. Přijetí těchto pravidel je zásadní pro dokončení operačního rámce ustanovení dohody týkajících se předcházení sporům a jejich řešení.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

                  Tento návrh rozhodnutí Rady stanoví postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, pokud jde o stanovení jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců.

                  Strany dohody se shodly na tomto návrhu rozhodnutí, parafovaly jej na čtvrtém zasedání Výboru dohody o hospodářském partnerství ve dnech 18. a 19. února 2019, a s výhradou rozhodovacích postupů Evropské unie by jej měly přijmout na příštím zasedání výboru, které by se mělo uskutečnit na konci roku 2019.

                  Toto rozhodnutí je zásadní pro uvedení ustanovení hlavy VI dohody, která se týkají předcházení sporům a jejich řešení, v účinnost, a tudíž pro zajištění hladkého provádění dohody.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

                  Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

                  Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                     3
                  .

               4.1.2Použití na stávající případ

                  Výbor dohody o hospodářském partnerství je orgánem zřízeným dohodou, a to Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé.

                  Akt, který má Výbor dohody o hospodářském partnerství přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s články 80 a 88 dohody.

                  Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

                  Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

                  Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se postoj jménem Unie zaujímá. Máli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Použití na stávající případ

                  Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají zejména společné obchodní politiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0159 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, v souvislosti se zamýšleným přijetím jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na Prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“)
                  4
               ,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda byla uzavřena jménem Evropské unie (dále jen „Unie“) rozhodnutím 2009/152/ES
                  5
                a prozatímně se provádí od 4. srpna 2014.

               (2)V souladu s čl. 80 odst. 1 dohody stanoví Výbor dohody o hospodářském partnerství jednací řád a kodex chování.

               (3)V souladu s článkem 88 dohody může Výbor dohody o hospodářském partnerství rozhodnout o změně hlavy VI dohody a jejích příloh.

               (4)Výbor dohody o hospodářském partnerství má na svém výročním zasedání dne [datum] přijmout rozhodnutí, kterým se stanoví jednací řád pro zprostředkování a pro rozhodčí řízení a kodex chování rozhodců.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství, neboť zamýšlené rozhodnutí bude pro Unii závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru dohody o hospodářském partnerství, vychází z návrhu rozhodnutí Výboru dohody o hospodářském partnerství o jednacích řádech a kodexu chování připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 2.

                     (2)

                        Úř. věst. L 17, 21.1.2017, s. 46.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 2.

                     (5)

                        Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.7.2019
            COM(2019) 347 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, v souvislosti se zamýšleným přijetím jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ č. x./2019 VÝBORU DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ
                  zřízeného Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství
                  mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně
                  a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé

               ze dne xx/2019.,

               kterým se přijímají jednací řád pro zprostředkování, jednací řád pro rozhodčí řízení a kodex chování rozhodců

               VÝBOR DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ,

               s ohledem na Prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“), podepsanou v Bruselu dne 15. ledna 2009 a prozatímně prováděnou ode dne 4. srpna 2014, a zejména na čl. 80 odst. 1 a článek 88 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Podle dohody a tohoto rozhodnutí je smluvní strana střední Afrika tvořena Kamerunskou republikou.

               (2)V čl. 80 odst. 1 dohody se stanoví, že postupy řešení sporů a kodex chování rozhodců podle kapitoly 3 (Postupy řešení sporů) hlavy VI (Předcházení sporům a jejich řešení) přijme Výbor dohody o hospodářském partnerství.

               (3)Článek 88 dohody stanoví, že Výbor dohody o hospodářském partnerství může rozhodnout o změně hlavy VI (Předcházení sporům a jejich řešení) a jejích příloh,

               ROZHODL TAKTO:

               Článek 1

               Jednací řád pro zprostředkování je stanoven v příloze IV dohody ve znění uvedeném v příloze I tohoto rozhodnutí.

               Jednací řád pro rozhodčí řízení je stanoven v příloze V dohody ve znění uvedeném v příloze II tohoto rozhodnutí.

               Kodex chování rozhodců je stanoven v příloze VI dohody ve znění uvedeném v příloze III tohoto rozhodnutí.

               Těmito jednacími řády a kodexem chování nejsou dotčena žádná zvláštní pravidla stanovená v dohodě ani pravidla, o kterých případně rozhodne Výbor dohody o hospodářském partnerství.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem podpisu.

               V xxx dne

                        Za Kamerunskou republiku

                        Za Evropskou unii

                        Alamine Ousmane MEY

                        Cecilia MALMSTRÖM

               PŘÍLOHA I

               JEDNACÍ ŘÁD PRO ZPROSTŘEDKOVÁNÍ

               Článek 1

               Oblast působnosti

               1.Ustanovení tohoto jednacího řádu doplňují a upřesňují Prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, zejména článek 69 uvedené dohody, týkající se zprostředkování.

               2.Níže uvedená ustavení řádu mají smluvním stranám umožnit řešit spory, které mezi nimi mohou vzniknout, nalezením vzájemně dohodnutého řešení prostřednictvím uceleného a rychlého zprostředkovacího řízení.

               3.Zprostředkováním ve smyslu tohoto jednacího řádu se rozumí jakýkoli postup, bez ohledu na jeho označení, v němž smluvní strany požádají mediátora, aby jim pomohl dosáhnout smírného řešení jejich sporu.

               Článek 2

               Zahájení řízení

               1.Kterákoli smluvní strana může kdykoli písemně požádat, aby smluvní strany zahájily zprostředkovací řízení. Žádost musí být dostatečně podrobná a musí jasně uvádět obavy žalující smluvní strany. Musí rovněž:

               a)uvádět konkrétní sporné opatření;

               b)obsahovat prohlášení o údajných nepříznivých účincích, které podle žalující strany toto opatření má nebo bude mít na obchod mezi smluvními stranami;

               c)objasňovat spojitost, která podle žalující smluvní strany existuje mezi uvedenými účinky a příslušným opatřením.

               2.Zprostředkovací řízení lze zahájit pouze na základě vzájemné dohody mezi smluvními stranami. V případě, kdy jedna smluvní strana požádá podle odstavce 1 o zprostředkování, zváží druhá strana tuto žádost a odpoví na ni písemně do pěti dnů od jejího doručení. V opačném případě je žádost považována za zamítnutou.

               Článek 3

               Výběr prostředníka

               1.Smluvní strany vyberou prostředníka po vzájemné dohodě hned na počátku zprostředkovacího řízení, a to nejpozději do 15 dnů od doručení odpovědi na žádost o zprostředkování.

               2.Prostředník není občanem žádné ze smluvních stran, nedohodnou-li se smluvní strany jinak.

               3.Prostředník potvrdí v písemném prohlášení svou nezávislost a nestrannost, jakož i to, že je k dispozici pro zajištění zprostředkovacího řízení.

               4.Prostředník plní požadavky kodexu chování rozhodců s nezbytnými úpravami.

               Článek 4

               Průběh zprostředkovacího řízení

               1.Prostředník smluvním stranám nestranným a transparentním způsobem pomáhá objasnit opatření a jeho možné účinky na obchod a dospět k vzájemně dohodnutému řešení.

               2.Prostředník může rozhodnout o nejvhodnějším způsobu objasnění dotčeného opatření a jeho možných účinků na obchod. Může zejména organizovat setkání smluvních stran, konzultovat je společně nebo jednotlivě, konzultovat příslušné odborníky a zúčastněné strany či požádat o jejich pomoc a poskytovat jakoukoli další pomoc, o kterou smluvní strany požádají. Předtím, než požádá o pomoc či konzultaci příslušné odborníky a zúčastněné strany, se však prostředník poradí se smluvními stranami. Pokud si prostředník přeje setkat se s některou ze smluvních stran a/nebo jejím poradcem nebo s ní/ním komunikovat odděleně, uvědomí o tom druhou smluvní stranu předem nebo co nejdříve po svém setkání nebo jednostranné komunikaci s druhou smluvní stranou.

               3.Prostředník může poskytnout rady a navrhnout řešení smluvním stranám ke zvážení; ty je mohou přijmout nebo odmítnout nebo se mohou dohodnout na jiném řešení. Prostředník však nesmí v žádném případě poskytovat rady nebo se vyjadřovat ohledně souladu předmětného opatření s dohodou.

               4.Řízení proběhne na území smluvní strany, jíž byla adresována žádost, nebo po vzájemné dohodě smluvních stran na jakémkoli jiném místě či jiným způsobem.

               5.Smluvní strany se pokusí o dosažení vzájemně dohodnutého řešení do 60 dnů od jmenování prostředníka. Než bude dosaženo konečné dohody, mohou smluvní strany zvážit případná prozatímní řešení, zejména týká-li se opatření zboží podléhajícího rychlé zkáze.

               6.Takové řešení lze přijmout na základě rozhodnutí Výboru dohody o hospodářském partnerství. Vzájemně dohodnutá řešení se zpřístupní veřejnosti, pokud smluvní strany nerozhodnou jinak. Zveřejněná verze však nesmí obsahovat informace, které jedna ze smluvních stran považuje za důvěrné.

               7.Na žádost smluvních stran předloží prostředník smluvním stranám písemný návrh věcné zprávy, v níž shrne sporné opatření, jehož se týká daný postup, a jakékoli vzájemně dohodnuté řešení, které představuje konečný výsledek řízení, včetně případných prozatímních řešení. Prostředník smluvním stranám poskytne lhůtu 15 dnů, aby se k návrhu zprávy vyjádřily. Po zvážení připomínek, které smluvní strany během této lhůty učiní, předloží prostředník smluvním stranám do 15 dnů písemně konečné znění věcné zprávy. Věcná zpráva nesmí obsahovat výklad dohody.

               Článek 5

               Ukončení zprostředkovacího řízení

               Řízení je ukončeno:

               a)přijetím vzájemně dohodnutého řešení smluvními stranami, a to v den jeho přijetí;

               b)písemným prohlášením prostředníka po konzultaci se smluvními stranami, že pokračování zprostředkování by již nevedlo k žádnému výsledku, a to k datu takového prohlášení;

               c)písemným prohlášením jedné ze smluvních stran po posouzení vzájemně dohodnutých řešení v rámci zprostředkovacího řízení a po zvážení veškerých rad a návrhů řešení od prostředníka, a to k datu takového prohlášení. Toto prohlášení není možné předložit před uplynutím lhůty stanovené v čl. 4 odst. 5 tohoto jednacího řádu;

               d)na základě vzájemné dohody smluvních stran v kterékoli fázi řízení, a to k datu takové dohody.

               Článek 6

               Provedení vzájemně dohodnutého řešení

               1.Pokud se smluvní strany dohodnou na řešení, přijme každá smluvní strana opatření nezbytná k jeho provedení ve stanovené lhůtě.

               2.Provádějící smluvní strana ve stanovené lhůtě písemně informuje druhou smluvní stranu o veškerých krocích nebo opatřeních, jež učinila, aby vzájemně dohodnuté řešení provedla.

               Článek 7

               Důvěrnost a vztah k postupu řešení sporů

               1.Veškeré informace týkající se zprostředkovacího řízení musejí zůstat důvěrné, pokud jejich zveřejnění nevyžadují právní předpisy nebo pokud jejich zveřejnění není nezbytné v důsledku provedení či uplatňování dohody vzešlé ze zprostředkování.

               2.Nedohodnou-li se smluvní strany jinak a aniž je dotčen čl. 4 odst. 6 tohoto jednacího řádu, jsou všechny fáze řízení, včetně všech rad či navržených řešení, důvěrné. Kterákoli smluvní strana však může zveřejnit informaci o tom, že zprostředkování probíhá. Povinnost zachovávat důvěrnost se nevztahuje na věcné informace, které již jsou veřejné.

               3.Zprostředkovacím řízením nejsou dotčena práva ani povinnosti smluvních stran vyplývající z ustanovení o řešení sporů v dohodě nebo v kterékoli jiné dohodě.

               4.Před zahájením zprostředkovacího řízení není třeba provést žádné konzultace. Smluvní strany by však před zahájením zprostředkovacího řízení měly využít ostatních relevantních ustanovení této dohody týkajících se spolupráce nebo konzultací.

               5.Rozhodčí tribunál nebere v úvahu a smluvní strany – v jiných postupech řešení sporů stanovených v této či jakékoli jiné dohodě – jako důkaz nepředloží následující prvky ani se o ně neopírají:

               a)stanoviska, jež během zprostředkovacího řízení zaujala druhá strana, nebo informace získané podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 tohoto jednacího řádu;

               b)skutečnost, že druhá strana vyjádřila ochotu přijmout řešení týkající se opatření, jež je předmětem zprostředkování;

               c)rady nebo návrhy prostředníka.

               6.Nedohodnou-li se strany jinak, nesmí být prostředník členem rozhodčího tribunálu v postupu řešení sporu zahájeného podle této dohody nebo Dohody o WTO týkajícím se téže záležitosti, ohledně níž působí jako prostředník.

               Článek 8

               Použití jednacího řádu pro rozhodčí řízení

               Články 3 (Oznamování, aniž je dotčen čl. 4 odst. 2), 15 (Náklady), 16 (Jazyk řízení, překlad a tlumočení) a 17 (Výpočet lhůt) jednacího řádu pro rozhodčí řízení se použijí obdobně.

               Článek 9

               Přezkum

               Pět let po dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost se smluvní strany poradí ohledně potřeby změnit mechanismus zprostředkování s ohledem na získané zkušenosti a na vývoj příslušných mechanismů WTO.

               PŘÍLOHA II

               JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

               Článek 1

               Definice

               Pro účely tohoto jednacího řádu se rozumí:

               poradcem: osoba, kterou si smluvní strana najala, aby jí radila nebo pomáhala v souvislosti s rozhodčím řízením;

               rozhodčím tribunálem: tribunál ustavený podle článku 71 dohody;

               rozhodcem: člen rozhodčího tribunálu ustaveného podle článku 71 dohody;

               asistentem: fyzická osoba, která v souladu s mandátem rozhodce provádí pro tohoto rozhodce šetření nebo je rozhodci nápomocna při plnění jeho úkolů;

               dnem: kalendářní den, není-li uvedeno jinak;

               zástupcem smluvní strany: zaměstnanec nebo jakákoli fyzická osoba jmenovaná ministerstvem nebo vládním orgánem nebo jakýmkoli jiným veřejným subjektem smluvní strany, která zastupuje tuto smluvní stranu ve sporu podle této dohody;

               žalovanou stranou: smluvní strana, která údajně porušila ustanovení uvedená v článku 67 dohody;

               žalující stranou: kterákoli smluvní strana, která požaduje ustavení rozhodčího tribunálu podle článku 70 dohody.

               Článek 2

               Oblast působnosti

               1.Ustanovení tohoto jednacího řádu doplňují a upřesňují Prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, zejména článek 70 a následující články uvedené dohody týkající se rozhodčího řízení.

               2.Tento jednací řád má smluvním stranám umožnit řešit spory, které mezi nimi mohou vzniknout, nalezením vzájemně dohodnutého řešení prostřednictvím mechanismu rozhodčího řízení.

               3.Kterákoli smluvní strana může využít rozhodčího řízení v souvislosti s prováděním Prozatímní dohody o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé k řešení sporů, které mezi nimi mohou vzniknout.

               Článek 3

               Oznamování

               1.Jakákoliv žádost, oznámení, písemné podání nebo jiný dokument:

               a)rozhodčího tribunálu se zašle současně oběma smluvním stranám;

               b)smluvní strany, který je určen rozhodčímu tribunálu, se zašle v kopii současně druhé smluvní straně a

               c)smluvní strany, který je určen druhé smluvní straně, se případně zašle v kopii současně rozhodčímu tribunálu.

               2.Veškerá oznámení podle odstavce 1 tohoto článku se zasílají e-mailem nebo případně jinými telekomunikačními prostředky, které umožňují prokázat zaslání dokumentu. Není-li prokázáno jinak, takové oznámení se považuje za doručené v den odeslání.

               3.Veškerá oznámení se zasílají Generálnímu ředitelství pro obchod Evropské komise a ministerstvu Kamerunu odpovědnému za provádění dohody o hospodářském partnerství.

               4.Drobné chyby – překlepy v žádostech, oznámeních, písemných podáních nebo jiných dokumentech vztahujících se k rozhodčímu řízení – mohou být opraveny doručením nového dokumentu s jasně označenými změnami.

               5.Pokud poslední den pro doručení dokumentu připadne na den pracovního klidu nebo den pracovního klidu ve smluvní straně střední Afrika nebo v Evropské unii, může být dokument doručen následující pracovní den. Dokumenty, oznámení ani žádosti bez ohledu na jejich povahu nelze považovat za doručené v den pracovního klidu.

               6.V závislosti na ustanoveních, která jsou předmětem sporu, se kopie všech žádostí a oznámení adresovaných Výboru dohody o hospodářském partnerství podle tohoto jednacího řádu zašlou také ostatním příslušným institucionálním orgánům.

               Článek 4

               Jmenování rozhodců

               1.Pokud je podle článku 71 dohody rozhodce vybírán losem, předseda Výboru dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce neprodleně smluvní strany informuje o datu, času a místě losování.

               2.Smluvní strany jsou losování přítomny.

               3.Předseda Výboru dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce písemně informuje každou vybranou osobu o jejím jmenování do funkce rozhodce. Každá osoba oběma smluvním stranám do pěti (5) dnů ode dne, kdy byla o svém jmenování informována, potvrdí, že funkci rozhodce může zastávat.

               4.Pokud v době podání žádosti podle čl. 71 odst. 2 dohody nebude sestaven žádný seznam uvedený v článku 85 dohody nebo nebude obsahovat dostatečný počet jmen, budou rozhodci vybráni losem předsedou Výboru dohody o hospodářském partnerství z osob, které byly formálně navrženy jednou či oběma smluvními stranami a které splňují podmínky uvedené v čl. 85 odst. 2 dohody.

               Článek 5

               Konzultace mezi smluvními stranami a rozhodčím tribunálem

               1.Nedohodnou-li se smluvní strany jinak, setkají se s rozhodčím tribunálem do sedmi (7) dnů od jeho ustavení, aby rozhodly o otázkách, které smluvní strany nebo rozhodčí tribunál považují na vhodné, včetně:

               a)odměn a výdajů, které budou vyplaceny rozhodcům, a to v souladu s normami WTO;

               b)odměn, které budou vyplaceny každému asistentovi rozhodce, jejichž celková částka nesmí překročit 50 % celkových odměn vyplacených danému rozhodci;

               c)harmonogramu řízení.

               Rozhodci a zástupci smluvních stran se tohoto jednání mohou zúčastnit prostřednictvím telefonu nebo videokonference.

               2.Pokud se smluvní strany do pěti (5) dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu nedohodnou jinak, je jeho mandátem:

               „S ohledem na příslušná ustanovení dohody přezkoumat záležitost uvedenou v žádosti o ustavení rozhodčího tribunálu, rozhodovat o slučitelnosti daného opatření s ustanoveními článku 67 dohody a přijmout rozhodnutí v souladu s články 73, 83 a 84 dohody.“

               3.Smluvní strany rozhodčímu tribunálu sdělí dohodnutý mandát do tří (3) dnů ode dne, kdy se na něm dohodly.

               Článek 6

               Písemná podání

               Žalující strana učiní své úvodní písemné podání nejpozději dvacet (20) dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu. Žalovaná strana učiní písemné protipodání nejpozději dvacet (20) dnů ode dne úvodního písemného podání.

               Článek 7

               Práce rozhodčích tribunálů

               1.Předseda rozhodčího tribunálu předsedá všem jeho jednáním. Rozhodčí tribunál může svého předsedu zmocnit k přijímání správních a procesních rozhodnutí v dané oblasti.

               2.Slyšení probíhají za osobní účasti. Není-li v dohodě ani v tomto jednacím řádu stanoveno jinak a aniž je dotčen čl. 9 odst. 5 tohoto jednacího řádu, může rozhodčí tribunál své další činnosti provádět libovolnými prostředky, například telefonem, faxem nebo počítačovým spojením.

               3.Porad rozhodčího tribunálu se smí účastnit pouze rozhodci, rozhodčí tribunál však může povolit svým asistentům, aby byli na těchto poradách přítomni.

               4.Návrhy jakýchkoli rozhodnutí vyhotovuje výlučně rozhodčí tribunál a tato odpovědnost nesmí být delegována.

               5.Pokud vyvstane procesní otázka, která není upravena v hlavě VI dohody (Předcházení sporům a jejich řešení), může rozhodčí tribunál po konzultaci se smluvními stranami přijmout odpovídající postup, který je slučitelný s uvedenou hlavou a který smluvním stranám zaručuje rovné zacházení.

               6.Pokud se rozhodčí tribunál domnívá, že je nezbytné změnit jakékoli lhůty pro řízení, kromě lhůt stanovených v hlavě VI dohody (Předcházení sporům a jejich řešení), nebo učinit jakoukoli jinou procesní nebo správní úpravu, informuje písemně smluvní strany o důvodech změny nebo úpravy a uvede, jaká lhůta nebo jaká úprava jsou nutné. Rozhodčí tribunál smí po konzultaci se smluvními stranami takové změny nebo úpravy přijmout.

               7.Na žádost jedné ze smluvních stran může rozhodčí tribunál změnit lhůty použitelné v řízení a zároveň zajistí, aby bylo zachováno rovné zacházení se smluvními stranami.

               8.Na společnou žádost smluvních stran tribunál kdykoli pozastaví řízení na dobu, na které se smluvní strany dohodnou a která nepřesáhne dvanáct (12) po sobě následujících měsíců. Tribunál obnoví řízení kdykoli na základě společné písemné žádosti smluvních stran nebo na konci dohodnuté doby pozastavení na písemnou žádost jedné ze smluvních stran. Žádost se oznámí předsedovi rozhodčího tribunálu a případně druhé smluvní straně. Pokud bylo řízení tribunálu pozastaveno na více než dvanáct (12) po sobě následujících měsíců, pravomoc ustavit tribunál zanikne a jeho řízení se ukončí. Smluvní strany se mohou kdykoli dohodnout, že řízení tribunálu ukončí. Tuto dohodu strany společně oznámí předsedovi tribunálu. V případě pozastavení se příslušné lhůty prodlouží o dobu, která odpovídá období, na které bylo řízení tribunálu pozastaveno.

               9.Ukončením práce rozhodčího tribunálu nejsou dotčena práva smluvních stran v jiném řízení podle hlavy VI dohody (Předcházení sporům a jejich řešení) týkajícím se téže věci.

               Článek 8

               Nahrazení rozhodce

               1.Pokud se rozhodce nemůže účastnit řízení, odstoupí nebo musí být nahrazen, vybere se náhradník v souladu s článkem 71 dohody.

               2.Pokud se některá ze smluvních stran domnívá, že rozhodce neplní požadavky kodexu chování, a měl by být proto nahrazen, tato smluvní strana to oznámí druhé smluvní straně do patnácti (15) dnů od okamžiku, kdy se dozvěděla o okolnostech porušení kodexu chování rozhodcem.

               3.Smluvní strany se konzultují do patnácti (15) dnů. Smluvní strany informují rozhodce o jeho údajném neplnění požadavků a mohou ho požádat, aby přijal opatření nezbytná k nápravě situace. Na základě vzájemné dohody mohou smluvní strany rovněž rozhodce odvolat a vybrat nového rozhodce postupem stanoveným v čl. 71 odst. 2 dohody.

               4.Pokud se smluvní strany neshodnou na nutnosti nahradit rozhodce jiného, než je předseda rozhodčího tribunálu, může kterákoli smluvní strana požádat, aby byla záležitost postoupena předsedovi rozhodčího tribunálu, jehož rozhodnutí je konečné.

               Pokud v souladu s žádostí předseda shledá, že rozhodce neplní požadavky kodexu chování, vybere se nový rozhodce v souladu s čl. 71 odst. 3 dohody.

               5.Pokud se smluvní strany neshodnou na nutnosti nahradit předsedu, může kterákoli smluvní strana požádat, aby byla záležitost postoupena jedné z osob, které jsou uvedeny na seznamu osob sestaveném podle článku 85 dohody a které byly pro funkci předsedy rozhodčího tribunálu vybrány. Její jméno vylosuje předseda Výboru dohody o hospodářském partnerství. Takto vybraná osoba učiní rozhodnutí, zda předseda splňuje požadavky stanovené v kodexu chování, či nikoli. Její rozhodnutí je konečné.

               V případě rozhodnutí, že předseda nesplňuje požadavky stanovené v kodexu chování, se vybere nový předseda postupem stanoveným v čl. 71 odst. 3 dohody.

               Článek 9

               Slyšení

               1.Na základě časového rozvrhu určeného podle čl. 5 odst. 1 a po konzultacích se smluvními stranami a dalšími rozhodci oznámí předseda rozhodčího tribunálu smluvním stranám datum, čas a místo slyšení. Tyto informace smluvní strana odpovědná za logistické zabezpečení řízení zpřístupní veřejnosti s výhradou článku 11 tohoto jednacího řádu.

               2.Nedohodnou-li se smluvní strany jinak, koná se slyšení v Bruselu, je-li žalující stranou smluvní strana střední Afrika, a v Yaoundé, je-li žalující stranou Evropská unie.

               3.Pokud s tím smluvní strany souhlasí, může rozhodčí tribunál svolat další slyšení.

               4.Všichni rozhodci jsou přítomni po celou dobu slyšení.

               5.Nezávisle na tom, zda je řízení přístupné veřejnosti, mohou mu být přítomny tyto osoby:

               a)zástupci smluvních stran;

               b)poradci smluvních stran;

               c)administrativní pracovníci, tlumočníci, překladatelé a soudní zapisovatelé;

               d)asistenti rozhodců;

               e)znalci, v případě rozhodnutí rozhodčího tribunálu podle článku 81 dohody.

               6.Nejpozději pět (5) dnů před datem slyšení doručí každá smluvní strana rozhodčímu tribunálu a druhé smluvní straně jmenný seznam fyzických osob, které jejím jménem přednesou při slyšení argumenty nebo prezentace, a dalších zástupců nebo poradců, kteří se slyšení zúčastní.

               7.Rozhodčí tribunál dbá o to, aby žalující i žalovaná strana měly stejnou dobu k argumentaci. Slyšení vede následujícím způsobem:

               Argumenty

               a)
                     argumentace žalující strany;

               b)
                     argumentace žalované strany.

               Protiargument

               a)
                     odpověď žalující strany;

               b)
                     reakce žalované strany.

               8.Rozhodčí tribunál může kdykoli během slyšení klást otázky kterékoli straně.

               9.Rozhodčí tribunál zajistí pořízení protokolu z každého slyšení a jeho doručení smluvním stranám v přiměřené době po slyšení. Smluvní strany mohou k protokolu předložit poznámky a rozhodčí tribunál je může zvážit.

               10.Každá smluvní strana může do deseti (10) dnů ode dne slyšení rozhodcům a druhé smluvní straně předložit doplňující písemné podání ohledně jakékoli záležitosti, která vyvstala během slyšení.

               Článek 10

               Písemné dotazy

               1.Rozhodčí tribunál může kdykoli během řízení adresovat písemné dotazy jedné nebo oběma smluvním stranám. Obě smluvní strany obdrží kopie všech dotazů rozhodčího tribunálu.

               2.Každá smluvní strana rovněž poskytne druhé smluvní straně kopii svých písemných odpovědí na dotazy rozhodčího tribunálu. Každá strana dostane příležitost předložit písemné připomínky k odpovědi druhé smluvní strany do pěti (5) dnů ode dne doručení.

               Článek 11

               Transparentnost a důvěrnost

               1.Každá smluvní strana a rozhodčí tribunál zachází se všemi informacemi, které druhá smluvní strana předložila rozhodčímu tribunálu a označila za důvěrné, jako s důvěrnými informacemi. Pokud podání, které smluvní strana předloží rozhodčímu tribunálu, obsahuje důvěrné informace, poskytne tato smluvní strana do patnácti (15) dnů také nedůvěrnou verzi podání, která může být zveřejněna.

               2.Tento jednací řád nebrání smluvní straně zveřejnit prohlášení o svých vlastních postojích, a to do té míry, v níž při odkazování na informace podané druhou stranou nezveřejní žádné informace, které druhá strana označila za důvěrné.

               3.Rozhodčí tribunál jedná na uzavřeném zasedání v případech, kdy podání a argumenty jedné ze smluvních stran obsahují důvěrné obchodní informace. Smluvní strany jsou povinny zachovat důvěrnost slyšení rozhodčího tribunálu, probíhá-li slyšení na uzavřeném zasedání.

               Článek 12

               Jednostranné kontakty

               1.Rozhodčí tribunál se nesejde s jednou smluvní stranou ani ji nekontaktuje v nepřítomnosti druhé smluvní strany.

               2.Rozhodci nesmí hovořit o žádných aspektech záležitosti, která je předmětem řízení, se smluvní stranou nebo s oběma smluvními stranami v nepřítomnosti ostatních rozhodců.

               Článek 13

               Podání amicus curiae

               1.Nevládní subjekty usazené na území některé ze smluvních stran jsou oprávněny v souladu s následujícími odstavci předkládat rozhodčímu tribunálu podání amicus curiae.

               2.Pokud se smluvní strany do pěti (5) dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu nedohodnou jinak, smí rozhodčí tribunál přijímat nevyžádaná písemná podání za předpokladu, že jsou učiněna do deseti (10) dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu, že v žádném případě nepřesahují patnáct (15) stran strojopisu včetně případných příloh a že přímo souvisejí s otázkou, kterou se rozhodčí tribunál zabývá.

               3.Podání musí obsahovat popis fyzické či právnické osoby, která jej předkládá, včetně povahy její činnosti a zdroje jejího financování, a musí specifikovat povahu zájmu, který tato osoba má na rozhodčím řízení. Podání musí být vyhotoveno v jazycích vybraných stranami v souladu s čl. 16 odst. 1 a čl. 16 odst. 2 tohoto jednacího řádu.

               4.Taková podání doručí rozhodčí tribunál smluvním stranám k vyjádření. Smluvní strany mohou rozhodčímu tribunálu předložit své připomínky do deseti (10) dnů od doručení podání.

               5.Rozhodčí tribunál uvede ve svém rozhodnutí seznam všech podání, která obdržel a která odpovídají tomuto jednacímu řádu. Rozhodčí tribunál není povinen se ve svém rozhodnutí zabývat argumenty uvedenými v těchto podáních. Rozhodčí tribunál předloží veškerá podání, která obdrží, smluvním stranám k vyjádření připomínek.

               Článek 14

               Naléhavé případy

               V naléhavých případech uvedených v čl. 73. odst. 2 rozhodčí tribunál po konzultaci se smluvními stranami podle svého uvážení provede úpravy lhůt uvedených v tomto jednacím řádu a tyto úpravy smluvním stranám oznámí.

               Článek 15

               Náklady

               1.Každá smluvní strana nese své náklady spojené s účastí na rozhodčím řízení.

               2.Žalovaná strana je odpovědná za logistické zabezpečení rozhodčího řízení, zejména za organizaci slyšení, není-li dohodnuto jinak, a nese veškeré náklady vyplývající z logistického zabezpečení tohoto slyšení. Smluvní strany však společně stejným dílem nesou ostatní správní náklady rozhodčího řízení, jakož i odměny a výdaje rozhodců a jejich asistentů.

               Článek 16

               Pracovní jazyk řízení, překlady a tlumočení

               1.Během konzultací uvedených v čl. 71 odst. 2 dohody a ne později než na schůzi uvedené v čl. 5 odst. 1 tohoto jednacího řádu se smluvní strany snaží dohodnout na společném pracovním jazyce pro řízení rozhodčího tribunálu.

               2.Pokud se strany nedokážou dohodnout na společném pracovním jazyce, každá strana zajistí překlad svých písemných podání do jazyka, který si zvolí druhá strana, nejsou-li tato podání vyhotovena v jednom z úředních jazyků společných smluvním stranám dohody o hospodářském partnerství. Co se týče tlumočení ústních podání do jazyků, které si smluvní strany zvolily, toto tlumočení musí zajistit žalovaná strana za předpokladu, že si zvolily jeden z úředních jazyků společných smluvním stranám. Pokud si jedna ze smluvních stran zvolí jiný jazyk než jeden ze společných úředních jazyků, musí tlumočení ústních podání plně zajistit tato strana.

               3.Zprávy a rozhodnutí rozhodčího tribunálu se vyhotovují v jazyce nebo jazycích, které si smluvní strany zvolily. Pokud se strany nedohodnou na společném pracovním jazyce, předloží se průběžná zpráva, závěrečná zpráva a rozhodnutí rozhodčího tribunálu v jednom z úředních jazyků společných smluvním stranám dohody.

               4.Veškeré náklady na překlad rozhodnutí rozhodčího tribunálu do jazyka nebo jazyků zvolených smluvními stranami ponesou obě smluvní strany rovným dílem.

               5.Kterákoli smluvní strana může předložit připomínky k přesnosti překladu dokumentu, který byl vyhotoven podle tohoto jednacího řádu.

               6.Každá smluvní strana nese náklady na překlad svých písemných podání.

               Článek 17

               Výpočet lhůt

               Všechny lhůty uvedené v hlavě VI dohody (Předcházení sporům a jejich řešení) a v tomto jednacím řádu, včetně lhůt pro oznamovaní rozhodnutí rozhodčích tribunálů, mohou být změněny po vzájemné dohodě smluvních stran a počítají se v kalendářních dnech ode dne následujícího po úkonu nebo skutečnosti, na kterou odkazují, není-li stanoveno jinak.

               Článek 18

               Jiné postupy

               Lhůty uvedené v tomto jednacím řádu se upraví v souladu se zvláštními lhůtami stanovenými pro přijetí rozhodnutí rozhodčího tribunálu v řízeních podle článků 74 až 78 dohody.

               PŘÍLOHA III

               KODEX CHOVÁNÍ ROZHODCŮ

               Článek 1

               Definice

               Pro účely tohoto kodexu chování se rozumí:

               rozhodcem: člen rozhodčího tribunálu ustaveného podle článku 71 dohody;

               asistentem: fyzická osoba, která v souladu s mandátem rozhodce provádí pro tohoto rozhodce šetření nebo je rozhodci nápomocna při plnění jeho úkolů;

               kandidátem: osoba, jejíž jméno je na seznamu rozhodců podle článku 85 dohody a která připadá v úvahu pro výběr rozhodce podle článku 71 dohody;

               prostředníkem: fyzická osoba, která vede zprostředkování v souladu s článkem 69 dohody;

               pracovníky: ve vztahu k rozhodci fyzické osoby, které tento rozhodce řídí a kontroluje, s výjimkou asistentů.

               Článek 2

               Hlavní zásady

               1.Za účelem zachování nedotknutelnosti a nestrannosti mechanismu pro řešení sporů musí být každý kandidát na rozhodce obeznámen s tímto kodexem chování. Jeho povinností je:

               a)být nezávislý a nestranný;

               b)vyvarovat se přímého i nepřímého střetu zájmů;

               c)vyvarovat se nevhodného chování i vyvolávání dojmu nevhodného chování nebo podjatosti;

               d)dodržovat přísné normy chování;

               e)nenechat se ovlivnit vlastními zájmy, vnějším tlakem, politickými zřeteli, požadavky veřejnosti, loajalitou vůči některé smluvní straně ani obavami z kritiky.

               2.Rozhodce se přímo ani nepřímo nezaváže ani nepřijme žádné výhody, které by jakkoli narušily řádný výkon jeho povinností nebo by budily dojem narušení řádného výkonu jeho povinností.

               3.Rozhodce nevyužije svého postavení v rozhodčím tribunálu k prosazování jakýchkoli osobních nebo soukromých zájmů. Rozhodce se vyvaruje jednání, které by mohlo vytvořit dojem, že jiní lidé jsou ve zvláštním postavení, ve kterém ho mohou ovlivnit.

               4.Rozhodce nesmí umožnit, aby jeho jednání nebo úsudek ovlivňovaly dřívější či současné finanční, obchodní, profesionální, osobní nebo sociální vztahy nebo odpovědnost.

               5.Rozhodce se musí vyvarovat toho, aby vstupoval do jakýchkoli vztahů nebo aby mu vznikl jakýkoli finanční zájem, u nichž je pravděpodobné, že by ovlivňovaly jeho nestrannost, nebo které by mohly důvodně vyvolávat dojem nevhodného jednání nebo podjatosti.

               Článek 3

               Oznamovací povinnosti

               1.Než je potvrzen výběr kandidáta za rozhodce podle článku 71 dohody, poskytne tento kandidát informace o veškerých zájmech, vztazích nebo záležitostech, které mohou mít vliv na jeho nezávislost či nestrannost nebo které by mohly důvodně vyvolat zdání nevhodného jednání nebo podjatosti během řízení. Za tímto účelem kandidát vyvine veškeré přiměřené úsilí, aby si byl všech takových zájmů, vztahů nebo záležitostí, včetně finančních, profesních, pracovních či rodinných, vědom.

               2.Oznamovací povinnost podle odstavce 1 tohoto článku je trvalou povinností, která vyžaduje, aby rozhodce poskytoval informace o všech takových zájmech, vztazích nebo záležitostech, které mohou vzniknout v průběhu kterékoli fáze řízení.

               3.Kandidát nebo rozhodce sdělí veškeré záležitosti týkající se skutečného nebo potenciálního porušení tohoto kodexu chování Výboru dohody o hospodářském partnerství, aby je mohly smluvní strany zvážit, a to co nejdříve poté, co se o nich dozví.

               Článek 4

               Povinnosti rozhodců

               1.Poté, co rozhodce přijme své jmenování, musí být k dispozici pro plnění svých povinností, které plní po celou dobu řízení důsledně, efektivně, poctivě a pečlivě.

               2.Rozhodce se zabývá pouze otázkami, které byly vzneseny v rámci řízení a jsou nezbytné pro přijetí rozhodnutí a tuto povinnost nesmí delegovat na žádnou jinou osobu.

               3.Rozhodce podnikne všechny vhodné kroky k tomu, aby zajistil, že jeho asistenti a pracovníci znají články 2, 3 a 6 tohoto kodexu chování a že tyto články dodržují.

               Článek 5

               Povinnosti bývalých rozhodců

               Všichni bývalí rozhodci se musí zdržet jednání, které by mohlo vyvolávat dojem, že byli při vykonávání svých povinností podjatí nebo že z rozhodnutí rozhodčího tribunálu získali výhody.

               Článek 6

               Důvěrnost informací

               1.Rozhodce ani bývalý rozhodce nikdy nezpřístupní ani nevyužije žádné neveřejné informace týkající se řízení nebo získané v průběhu řízení s výjimkou případů, kdy je to pro účely tohoto řízení, a v žádném případě takové informace nezpřístupní ani nevyužije k získání osobních výhod nebo výhod pro jiné osoby ani k poškození zájmů jiných osob.

               2.Rozhodce nezpřístupní rozhodnutí ani část rozhodnutí rozhodčího tribunálu před jeho zveřejněním v souladu s čl. 84 odst. 2 dohody.

               3.Rozhodce nebo bývalý rozhodce nikdy nezpřístupní informace o poradách rozhodčího tribunálu ani o názorech kteréhokoli rozhodce.

               Článek 7

               Výdaje

               Každý rozhodce zaznamenává čas, který věnoval řízení, a své výdaje, jakož i vynaložený čas a výdaje svého asistenta a předkládá konečný výkaz.

               Článek 8

               Prostředníci

               Tento kodex chování se použije obdobně pro prostředníky.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.7.2019
            COM(2019) 348 final
            2019/0160(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, pokud jde o přijetí seznamu rozhodců

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie (dále jen „Unie“) ve Výboru dohody o hospodářském partnerství, zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“)
                  1
               , v souvislosti se zamýšleným přijetím seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Prozatímní dohoda o hospodářském partnerství mezi EU a střední Afrikou

                  Cílem dohody je vytvořit výchozí rámec pro komplexní regionální dohodu o hospodářském partnerství v souladu s dohodou z Cotonou. Smluvní strana střední Afrika je doposud tvořena Kamerunskou republikou. Dohoda je prozatímně prováděna od 4. srpna 2014.

               2.2Výbor dohody o hospodářském partnerství

                  Výbor dohody o hospodářském partnerství je společný institucionální orgán dohody. Článek 92 dohody stanoví, že Výbor dohody o hospodářském partnerství je odpovědný za správu všech oblastí, jichž se dohoda týká, a za realizaci všech úkolů v dohodě uvedených. Výbor přijímá svá rozhodnutí na základě konsensu. Fungování Výboru dohody o hospodářském partnerství je popsáno v jeho jednacím řádu
                     2
                  .

               2.3Zamýšlený akt Výboru dohody o hospodářském partnerství

                  Výbor dohody o hospodářském partnerství musí na svém pátém zasedání dne [datum] přijmout rozhodnutí týkající se přijetí seznamu rozhodců v souladu s článkem 85 dohody (dále jen „zamýšlený akt“).

                  Podle čl. 85 odst. 1 dohody „sestaví Výbor dohody o hospodářském partnerství seznam 15 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců“.

                  Účelem zamýšleného aktu je sestavit seznam patnácti osob, které mohou zastávat funkci rozhodce v rámci postupu pro řešení sporů podle hlavy VI dohody. Přijetí tohoto seznamu je zásadní pro dokončení operačního rámce ustanovení dohody týkajících se předcházení sporům a jejich řešení.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

                  Tento návrh rozhodnutí Rady stanoví postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství, zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, v souvislosti se sestavením seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců, podle článku 85 dohody.

                  Strany dohody schválily tento návrh rozhodnutí, parafovaly jej na čtvrtém zasedání Výboru dohody o hospodářském partnerství ve dnech 18. a 19. února 2019 a s výhradou postupů rozhodování Evropské unie by jej měly přijmout na příštím zasedání Výboru, které by se mělo uskutečnit na konci roku 2019.

                  Toto rozhodnutí je zásadní pro uvedení ustanovení hlavy VI dohody týkajících se předcházení sporům a jejich řešení v účinnost, a tudíž pro zajištění hladkého provádění dohody.

               4.Procesněprávní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

                  Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

                  Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jímž se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                     3
                  .

               4.1.2Uplatnění na tento případ

               Výbor dohody o hospodářském partnerství je orgán zřízený Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé.

               Akt, který má Výbor dohody o hospodářském partnerství přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s článkem 85 dohody.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se postoj jménem Unie zaujímá. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Uplatnění na tento případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto článek 207 SFEU.

               4.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0160 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, pokud jde o přijetí seznamu rozhodců

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy,

               s ohledem na Prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“)
                  4
               ,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda byla uzavřena jménem Evropské unie (dále jen „Unie“) rozhodnutím 2009/152/ES
                  5
                a prozatímně se provádí od 4. srpna 2014.

               (2)Podle čl. 85 odst. 1 dohody sestaví Výbor dohody o hospodářském partnerství seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců.

               (3)Výbor dohody o hospodářském partnerství se vyzývá, aby na svém výročním zasedání dne [datum] přijal rozhodnutí o sestavení seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství, neboť zamýšlené rozhodnutí bude pro Unii závazné.

               (5)Sestavení seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců, je stanoveno v čl. 85 odst. 1 dohody,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství v souvislosti se seznamem osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců, vychází z předlohy rozhodnutí Výboru dohody o hospodářském partnerství připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 2.

                     (2)

                        Úř. věst. L 17, 21.1.2017, s. 46.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 2.

                     (5)

                        Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 25.7.2019
            COM(2019) 348 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, pokud jde o přijetí seznamu rozhodců

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ č. xx/2019 VÝBORU DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ
                  zřízeného Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství
                  mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně
                  a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé

               ze dne xx. xx. 2019

               o přijetí seznamu rozhodců

               VÝBOR DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ,

               s ohledem na Prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“), podepsanou v Bruselu dne 15. ledna 2009 a prozatímně prováděnou ode dne 4. srpna 2014, a zejména na čl. 85 odst. 1 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Podle dohody a tohoto rozhodnutí je smluvní strana střední Afrika tvořena Kamerunskou republikou.

               (2)Dohoda stanoví, že Výbor dohody o hospodářském partnerství sestaví seznam patnácti (15) osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců pro řešení sporů,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Seznam patnácti (15) rozhodců sestavený podle čl. 85 odst. 1 dohody je uveden v příloze.

               Sestavením seznamu nejsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v dohodě nebo pravidla, která by Výbor dohody o hospodářském partnerství mohl přijmout.

               Článek 2

               Tento seznam může být změněn rozhodnutím Výboru dohody o hospodářském partnerství přijatým v souladu s čl. 92 odst. 4 dohody.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem podpisu.

               V xxx dne xxx

                        Za Kamerunskou republiku

                        Za Evropskou unii

                        Alamine Ousmane MEY

                        Cecilia MALMSTRÖM

               PŘÍLOHA

               Seznam rozhodců (čl. 85 odst. 1)

               Rozhodci vybraní smluvní stranou střední Afrika (Kamerun):

               Mildred Alugu BEJUKA – Kamerun

               Jean Michel MBOCK BIUMLA – Kamerun

               Henri-Désiré MODI KOKO BEBEY – Kamerun

               David NYAMSI – Kamerun

               Sadjo OUSMANOU – Kamerun

               Rozhodci vybraní smluvní stranou Evropská unie:

               Jacques BOURGEOIS – Belgie

               Claus-Dieter EHLERMANN – Německo

               Pieter Jan KUIJPER – Nizozemsko

               Giorgio SACERDOTI – Itálie

               Ramon TORRENT – Španělsko

               Rozhodci vybraní smluvními stranami společně:

               Thomas COTTIER – Švýcarsko

               Fabien GELINAS – Kanada

               Merit E. JANOW – USA

               Anna KOUYATE – Mali

               Helge SELAND – Norsko


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 24.6.2019
            COM(2019) 297 final/2 – DOWNGRADED on 16.7.2019
            2019/0142(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření dohody se Spojenými státy americkými o přidělení podílu na celní kvótě stanovené nařízením (ES) č. 617/2009 ze dne 13. července 2009 o otevření autonomní celní kvóty pro dovoz vysoce jakostního hovězího masa

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Evropská unie podle nařízení (ES) č. 617/2009 otevřela roční celní kvótu
                     1
                   pro vysoce jakostní hovězí maso v souladu s Memorandem o porozumění mezi Evropskou komisí a Spojenými státy americkými a jeho revidovaným zněním (revidované znění Memoranda o porozumění se Spojenými státy americkými ohledně dovozu hovězího masa ze zvířat, jimž se nepodávaly určité růstové hormony, a ohledně vyšších cel, která Spojené státy uplatňují na některé produkty Evropské unie ze dne 21. října 2013). Dne 14. dubna 2014 Unie a Spojené státy oznámily revidované znění memoranda o porozumění Orgánu pro řešení sporů ve WTO.

                  V prosinci 2016 podnikly Spojené státy kroky k opětovnému zavedení vyšších cel na některé produkty z EU v souvislosti se sporem ES – Opatření týkající se masa a masných výrobků (hormony) (DS26) (dále jen „ES – hormony“) v rámci WTO. Řízení o znovuzavedení cel bylo otevřeno na žádost amerického odvětví chovu skotu, které vzneslo obavy z uplatnění celní kvóty.

                  V zájmu zabránění opětovnému zavedení vyšších cel na některé produkty z EU provedly Evropská unie a Spojené státy konzultace ohledně provádění revidovaného memoranda o porozumění na základě čl. IV odst. 1 písm. b) tohoto memoranda, přičemž Spojené státy požádaly o přidělení podílu na celní kvótě otevřené podle revidovaného znění memoranda o porozumění.

                  Je v zájmu Unie, aby byl Spojeným státům přidělen podíl na celní kvótě, a obě strany tak mohly dospět k oboustranně přijatelnému řešení sporu v rámci WTO ve věci DS26, jež musí být oznámeno Orgánu pro řešení sporů ve WTO.

                  Dne 19. října 2018 zmocnila Rada Komisi, aby jménem Unie zahájila jednání se Spojenými státy americkými o provádění celní kvóty s cílem přidělit Spojeným státům podíl na celní kvótě, a vyřešit tak definitivně spor WTO ve věci DS26. Tato jednání byla úspěšně uzavřena.

                  Rada nadto zmocnila Komisi, aby v otázce přidělení uvedené celní kvóty jednotlivým zemím usilovala v souladu s platnými pravidly WTO a v nezbytném rozsahu o dohodu i s dalšími významnými dodavatelskými zeměmi. V zájmu souladu s čl. XIII odst. 2 GATT by v případě rozdělení celní kvóty mezi dodavatelské země měla strana přidělující celní kvótu skutečně usilovat o dohodu týkající se přidělení podílů na celní kvótě se všemi významnými dodavateli. Aby se zajistilo, že přidělení současné celní kvóty jednotlivým zemím je v souladu se závazky EU v rámci WTO, musí EU usilovat o dohodu s ostatními významnými dodavateli v rámci dané celní kvóty (Austrálií, Uruguayí a Argentinou). V souladu s tím Komise usilovala o dohodu s významnými dodavatelskými zeměmi a obdržela jejich písemný souhlas s přidělením podílu na celní kvótě Spojeným státům formou potvrzení obdržených dne 10., 20. a 31. května 2019.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Ustanovení čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) SFEU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Nevztahuje se na tento návrh, neboť pravomoc Unie v oblasti společné obchodní politiky je výlučná (čl. 3 odst. 1 písm. e) SFEU).

               •Proporcionalita

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Volba nástroje

               Vhodným nástrojem pro přidělení podílu na celní kvótě Spojeným státům je mezinárodní dohoda.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace zúčastněných stran

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Žádné.

               2019/0142 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření dohody se Spojenými státy americkými o přidělení podílu na celní kvótě stanovené nařízením (ES) č. 617/2009 ze dne 13. července 2009 o otevření autonomní celní kvóty pro dovoz vysoce jakostního hovězího masa

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) uvedené smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím Rady 2019/XXX/EU byla dne XXXXX jménem Unie podepsána dohoda se Spojenými státy americkými o přidělení podílu na celní kvótě pro vysoce jakostní hovězí maso Spojeným státům uvedené v revidovaném znění Memoranda o porozumění se Spojenými státy americkými ohledně dovozu hovězího masa ze zvířat, jimž se nepodávaly určité růstové hormony, a ohledně vyšších cel, která Spojené státy uplatňují na některé produkty Evropské unie (2014), s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.

               (2)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda se Spojenými státy americkými o přidělení podílu na celní kvótě pro vysoce jakostní hovězí maso Spojeným státům uvedené v revidovaném znění Memoranda o porozumění se Spojenými státy americkými ohledně dovozu hovězího masa ze zvířat, jimž se nepodávaly určité růstové hormony, a ohledně vyšších cel, která Spojené státy uplatňují na některé produkty Evropské unie (2014), se uzavírá jménem Unie.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Nařízení Rady (ES) č. 617/2009 ze dne 13. července 2009 o otevření autonomní celní kvóty pro dovoz vysoce jakostního hovězího masa (Úř. věst. L 182, 15.7.2009, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 24.6.2019
            COM(2019) 297 final/2 – DOWNGRADED on 16.7.2019
            PŘÍLOHA

            NávrhuROZHDONUTÍ RADY
            o uzavření dohody se Spojenými státy americkými o přidělení podílu na celní kvótě stanovené nařízením (ES) č. 617/2009 ze dne 13. července 2009 o otevření autonomní celní kvóty pro dovoz vysoce jakostního hovězího masa

               PŘÍLOHA

               DOHODA MEZI

               SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI

               A EVROPSKOU UNIÍ
               O PŘIDĚLENÍ PODÍLU NA CELNÍ KVÓTĚ PRO VYSOCE JAKOSTNÍ HOVĚZÍ MASO SPOJENÝM STÁTŮM UVEDENÉ V

               REVIDOVANÉM ZNĚNÍ MEMORANDA O POROZUMĚNÍ
               OHLEDNĚ DOVOZU HOVĚZÍHO MASA ZE ZVÍŘAT, JIMŽ SE NEPODÁVALY URČITÉ RŮSTOVÉ HORMONY, A OHLEDNĚ VYŠŠÍCH CEL, KTERÁ SPOJENÉ STÁTY UPLATŇUJÍ NA NĚKTERÉ PRODUKTY EVROPSKÉ UNIE (2014)

               Spojené státy americké a Evropská unie jakožto strany revidovaného znění Memoranda o porozumění se Spojenými státy americkými ohledně dovozu hovězího masa ze zvířat, jimž se nepodávaly určité růstové hormony, a ohledně vyšších cel, která Spojené státy uplatňují na některé produkty Evropské unie, ze dne 21. října 2013 (dále jen „memorandum o porozumění 2014“) se dohodly takto:

               Článek 1

               Cíle

               Cílem této dohody je:

               1.přidělit Spojeným státům podíl na autonomní celní kvótě pro vysoce jakostní hovězí maso ze 45 000 metrických tun hmotnosti produktu uvedených v čl. II odst. 4, čl. II odst. 5 a článku VI memoranda o porozumění 2014 a

               2.doplnit nebo upravit některá práva a povinnosti stran uvedené v článcích III, IV, V, VII a VIII memoranda o porozumění 2014.

               Článek 2

               Příděly v rámci kvóty

               1.Evropská unie přidělí Spojeným státům 35 000 metrických tun z 45 000 metrických tun celní kvóty uvedené v článku 1. Zbývající množství 10 000 metrických tun se přidělí všem ostatním zemím. Příděly budou postupně zavedeny během období sedmi let („prováděcí období“) takto:

                        Spojené státy

                        Všechny ostatní země

                        Rok 1

                        18 500 metrických tun

                        26 500 metrických tun

                        Rok 2

                        23 000 metrických tun

                        22 000 metrických tun

                        Rok 3

                        25 400 metrických tun

                        19 600 metrických tun

                        Rok 4

                        27 800 metrických tun

                        17 200 metrických tun

                        Rok 5

                        30 200 metrických tun

                        14 800 metrických tun

                        Rok 6

                        32 600 metrických tun

                        12 400 metrických tun

                        Rok 7 a roky následující

                        35 000 metrických tun

                        10 000 metrických tun

               2.Hlavní povinnosti uvedené v čl. II odst. 1 memoranda o porozumění 2014, včetně celní sazby v rámci kvóty ve výši nula (0) procent, se pro jistotu vztahují na podíl celní kvóty přidělený Spojeným státům.

               3.Roční objem celní kvóty se rovnoměrně rozdělí na čtyři čtvrtletní dílčí období. Kvótový rok začíná dne 1. července a končí dne 30. června.

               Vstoupí-li tato dohoda v platnost jiného dne než 1. července, začíná rok 1 prováděcího období prvního dne nejbližšího dílčího období kvótového roku a trvá čtyři následující dílčí období
                  1
               . Veškerá nevyužitá množství z předchozích dílčích období daného kvótového roku se prvního dne roku 1 přidají k množstvím, jež jsou k dispozici v prvním dílčím období roku 1 prováděcího období. Tato množství se přidají k množstvím přiděleným Spojeným státům a všem ostatním zemím v poměru odpovídajícím jejich podílům v rámci celkového objemu celní kvóty.

               Článek 3

               Správa kvóty

               Podíl na celní kvótě pro vysoce jakostní hovězí maso přidělený Spojeným státům spravuje Evropská unie způsobem „kdo dřív přijde, je dříve na řadě“. Evropská unie vynaloží veškeré úsilí, aby podíl na celní kvótě přidělený Spojeným státům spravovala tak, aby jej dovozci mohly plně využít. Tímto článkem se nahrazuje článek III memoranda o porozumění 2014.

               Článek 4

               Spor ES – hormony

               1.Obchodní zástupce Spojených států uzavře řízení zahájené v prosinci 2016 podle oddílu 306 písm. c) obchodního zákona (Trade Act) z roku 1974 v pozměněném znění s odhodláním neuplatnit opětovně opatření k provedení zmocnění ve věci WT/DS26/21. Spojené státy zveřejní své rozhodnutí nejpozději v den vstupu v účinnost přídělu kvóty jednotlivým zemím konkrétně stanoveného pro rok 1 v článku 2.

               2.Během prováděcího období uvedeného v čl. 2 odst. 1, období přezkumu uvedeného v čl. 4 odst. 3 a dokud nebude oznámeno vzájemně dohodnuté řešení uvedené v čl. 4 odst. 3:

               (a)strany nepožádají o ustanovení rozhodčího tribunálu podle čl. 21 odst. 5 Ujednání WTO o pravidlech a řízení při řešení sporů („DSU“) ve věci „Evropská společenství – Opatření týkající se masa a masných výrobků (hormony)“ (WT/DS26) (dále jen „ES – hormony“);

               (b)Spojené státy nepozastaví uplatňování celních koncesí vůči Evropské unii a souvisejících povinností, jak byly schváleny Orgánem pro řešení sporů Světové obchodní organizace ve věci ES – hormony, odvolání Spojených států na čl. 22 odst. 7 Ujednání o řešení sporů WT/DS26/21.

               3.Nejpozději deset (10) let od vstupu této dohody v platnost se Spojené státy a EU sejdou a přezkoumají provádění celní kvóty s cílem dosažení vzájemně dohodnutého řešení, které se po ukončení přezkumu v souladu s čl. 3 odst. 6 DSU oznámí Orgánu pro řešení sporů ve WTO. Přezkum se ukončí nejpozději jedenáct (11) let po vstupu této dohody v platnost. Tímto ustanovením se nahrazuje článek IV memoranda o porozumění 2014.

               4.Pokud strany takové vzájemně dohodnuté řešení Orgánu pro řešení sporů ve WTO do jedenácti let od vstupu této dohody v platnost společně neoznámí, smí kterákoli strana v souladu s čl. 6 odst. 1 od dohody odstoupit.

               Článek 5

               Kontroly na místě

               Komise může vládu Spojených států požádat, aby zástupcům Komise povolila provádět kontroly na místě ve Spojených státech za podmínky, že tyto kontroly na místě budou prováděny nediskriminačním způsobem s ohledem na dodavatele ostatních zemí. Tyto kontroly jsou prováděny společně s příslušnými orgány Spojených států.

               Článek 6

               Odstoupení a účinky

               1.Kterákoli strana může od této dohody odstoupit, a to zasláním písemného oznámení druhé straně. Tato dohoda se ukončí šest měsíců ode dne obdržení uvedeného oznámení druhou stranou. Odstoupení od této dohody se nepovažuje za odstoupení od memoranda o porozumění 2014, pokud strany takový úmysl výslovně nedeklarují.

               2.Odstoupení od memoranda o porozumění 2014 podle jeho čl. V odst. 4 znamená odstoupení od této dohody. Strany plní hlavní povinnosti uvedené v článku II memoranda o porozumění 2014 během šestiměsíčního období ode dne, kdy je předloženo oznámení o odstoupení uvedené v čl. V odst. 4 tohoto memoranda.

               3.Pokud nebude vzájemně dohodnuté řešení podle čl. 4 odst. 3 oznámeno Orgánu pro řešení sporů ve WTO, nic v této dohodě se nepovažuje za něco, co by měnilo příslušná práva nebo povinnosti obou stran v rámci DSU, pokud jde o věc ES – hormony.

               4.Nic v této dohodě se nepovažuje za něco, co by udělovalo práva nebo ukládalo povinnosti jiným osobám než těm, které strany ustavily mezi sebou, ani za něco, co by umožňovalo, aby se tato dohoda přímo uplatňovala u soudů a v rámci právních systémů stran.

               5.Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem po dni, kdy si obě strany navzájem předají oznámení o ukončení vnitřních postupů nezbytných k tomu, aby bylo zajištěno plnění povinností stran podle článku 2 a čl. 4 odst. 1.

               NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní, řádně k tomu zplnomocnění svými příslušnými vládami, k této dohodě své podpisy.

               V <MÍSTO> dne <DATUM>, ve dvou vyhotoveních v anglickém jazyce, která jsou platným zněním dohody.

               Za Spojené státy americké

                     Za Evropskou unii

                     (1)

                        Pro větší ujasnění: vstoupí-li tato dohoda v platnost na začátku dílčího období n určitého kvótového roku, přidělí se objem vyčleněný na rok 1 během čtyř následujících dílčích období, stejnoměrně rozdělený mezi tato dílčí období, počínaje dílčím obdobím n uvedeného kvótového roku a konče dílčím obdobím n-1 následujícího kvótového roku. Objemy z roku 2 a dále se přidělí během čtyř následujících dílčích období, stejnoměrně rozdělené mezi tato dílčí období, počínaje dílčím obdobím n následujícího kvótového roku.