title: Návrh nařízení Rady (ES) č. …/… ze dne […] o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (Kodifikované znění)

text:
CS

|[pic]                     |KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ                                                                                |

                                        V Bruselu dne
                                        KOM(2006)

                                                                      Návrh

                                                            NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. …/…

                                                                    ze dne […]

                                             o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí

                                                               (Kodifikované znění)

                                                                 DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.    V souvislosti s konceptem „Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání  práva  Společenství,
       aby se stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro řadového občana, který pak může lépe uplatňovat jednotlivá práva, které mu přiznává.

       Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným  způsobem  změněna,  roztroušena
       jak v původním předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit  notné  úsilí  při  vyhledávání  a  porovnávání  jednotlivých
       předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.

       Z tohoto důvodu je rovněž kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její srozumitelnosti a průhlednosti.

2.    Komise proto svým rozhodnutím ze dne 1. dubna 1987[1] uložila  svým  útvarům,  aby  přistoupily  ke  kodifikaci  jakéhokoli  právního  aktu
       nejpozději po jeho desáté změně, přičemž  zdůraznila,  že  se  jedná  o  minimální  pravidlo  a  jednotlivé  útvary  by  se  měly  v zájmu
       srozumitelnosti a přehlednosti předpisů Společenství snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost, i v kratších intervalech.

3.    Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto  potvrdily[2]  a  zdůraznily  význam  kodifikace,  neboť  skýtá  právní
       jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije na daný právní vztah.

       Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým legislativním postupem Společenství.

       S ohledem na skutečnost, že v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné změny, se  Evropský  parlament,  Rada  a
       Komise dohodly prostřednictvím  interinstitucionální  dohody  ze  dne  20.  prosince  1994  na  zkráceném  postupu  pro  rychlé  přijímání
       kodifikovaných aktů.

4.    Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu  z některých
       třetích zemí a o zrušení nařízení  (EHS)  č. 1765/82,  č. 1766/82  a č. 3420/83[3].  Nařízení  nahradí  různé  akty,  které  jsou  do  něj
       začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich spojení a zapracování pouze takových formálních  změn,  které
       vyžaduje samotná kodifikace.

5.    Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného  znění  nařízení  (ES)  č.  519/94  a  jeho  následných  změn
       vyhotoveného ve všech úředních jazycích Úřadem pro úřední tisky Evropských společenství pomocí systému na zpracování dat. V případech,  že
       bylo změněno číslování článků, je vztah  mezi  dřívějším  a  novým  číslováním  představen  ve  srovnávací  tabulce  uvedené  v příloze IV
       kodifikovaného nařízení.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                      Návrh

                                                            NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. …/…

                                                                    ze dne […]

                                             o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,

s ohledem na akty zřizující společnou organizaci zemědělských trhů jakož i na akty týkající se zpracovaných zemědělských produktů  přijaté  podle
článku 308 Smlouvy a zejména na ustanovení těchto aktů, které umožňují odchylku od obecné zásady, podle které  všechna  množstevní  omezení  nebo
opatření s rovnocenným účinkem mohou být nahrazena pouze opatřeními uvedenými v tom samém aktu,

s ohledem na návrh Komise,

s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[5],

vzhledem k těmto důvodům:

                                            ê

   1) Nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu  z některých  třetích  zemí  a o zrušení  nařízení  (EHS)
      č. 1765/82, č. 1766/82 a č. 3420/83[6] bylo několikrát podstatně změněno[7]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by  mělo  být  uvedené
      nařízení kodifikováno.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 1 (přizpůsobený)

   2) Společná obchodní politika musí spočívat na jednotných zásadách.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 2

   3) Podle článku 14 Smlouvy zahrnuje vnitřní trh od 1. ledna 1993 prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn  volný  pohyb  zboží,  osob,
      služeb a kapitálu.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 3 (přizpůsobený)

   4) Dokončení společné obchodní politiky v oblasti pravidel pro dovoz je jedinou možností, jak může Společenství  zajistit,  aby  pravidla  pro
      obchod Společenství se třetími zeměmi řádně odrážela integraci trhů.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 4 (přizpůsobený)

   5) Většího sjednocení pravidel  dovozu  by  mělo  být  dosaženo  stanovením  ustanovení,  která  odpovídají  ustanovením  společných  pravidel
      Společenství pro jiné třetí země, nakolik je to možné s ohledem na zvláštnosti hospodářských systémů dotyčných třetích zemí.

                                            ê 168/96 čl. 1 (přizpůsobený)

   6) Společná pravidla dovozu se vztahují také na výrobky Ö uhlí a oceli Õ, aniž by byly dotčeny případné prováděcí předpisy k  dohodě  týkající
      se výslovně těchto výrobků.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 6

   7) Liberalizace dovozu, to znamená neexistence množstevních omezení, by měla tvořit výchozí bod pro pravidla Společenství.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 8 (přizpůsobený)

   8) U Ö některých Õ produktů by měla Komise prozkoumat dovozní podmínky, vývoj dovozu a různá hlediska hospodářské  a obchodní  situace,  jakož
      i případná opatření, která mají být uplatňována.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 9

   9) Pro tyto produkty se může ukázat, že je nutné podrobit některý jejich dovoz kontrole Společenství.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 10

  10) Komisi a Radě  přísluší,  aby  v zájmu  Společenství  přijímaly  ochranná  opatření  s řádným  ohledem  na  stávající  mezinárodní  závazky
      Společenství.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 11

  11) Kontrolní nebo ochranná opatření, která se omezují na jednu nebo několik oblastí Společenství, se mohou jevit jako vhodnější  než  opatření
      uplatňovaná v celém Společenství. Je však možno tato opatření připustit pouze výjimečně, pokud neexistují  žádná  alternativní  řešení.  Je
      nutno zajistit, aby tato opatření byla dočasná a aby co nejméně omezovala fungování vnitřního trhu.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 12 (přizpůsobený)

  12) V případě kontroly Společenství by bylo vhodné, aby propuštění daných produktů do volného oběhu bylo závislé na předložení  Ö kontrolního Õ
      dokladu, který odpovídá jednotným kritériím. Tento doklad by měl být na základě prosté žádosti dovozce Ö vystaven Õ  v určité  lhůtě  úřady
      členských států, aniž by tím pro dovozce vznikalo právo k dovozu. Tedy Ö kontrolní Õ doklad by měl  být  platný  pouze  tak  dlouho,  dokud
      nedojde ke změně dovozních pravidel.

                                            ê 139/96 bod odůvodnění 2 (přizpůsobený)

  13) Pro účinnější správu a v zájmu hospodářských subjektů Společenství je vhodné co nejvíce  přizpůsobit  obsah  a  formu  kontrolního  dokladu
      tiskopisům pro dovozní licenci v nařízeních Komise (ES) č. 3168/94 ze  dne  21.  prosince  1994  o zavedení  dovozní  licence  Společenství
      v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 517/94 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků pocházejících z některých třetích zemí,
      na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla dovozu Společenství, a o změně některých
      ustanovení uvedeného nařízení[8] (ES) č. 3169/94 ze dne 21. prosince 1994 , kterým se mění příloha III nařízení Rady  (EHS)  č.  3030/93  o
      společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí a zřizuje se dovozní licence Společenství v oblasti
      působnosti uvedeného nařízení[9] a (ES) č. 738/94 ze dne 30. března 1994, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES)
      č. 520/94 o stanovení postupu Společenství při správě množstevních kvót[10], při zohlednění technických vlastností kontrolního dokladu.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 13

  14) Existuje důležitý zájem  Společenství,  aby  se  členské  státy  a Komise  vzájemně  co  nejpodrobněji  informovaly  o výsledcích  kontroly
      Společenství.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 14 (přizpůsobený)

  15) Jsou nutná Ö přesná Õ kritéria pro zjištění případné újmy a zahájení šetření, aniž by tím Komisi byla vzata možnost  přijímat  v naléhavých
      případech potřebná opatření.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 15 (přizpůsobený)

  16) Je proto třeba stanovit Ö podrobné Õ předpisy pro zahájení šetření, potřebné kontroly a  inspekce,  slyšení  účastníků  řízení,  zpracování
      získaných informací a kritériích pro posouzení újmy.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 16

  17) V tomto nařízení obsažená ustanovení týkající se šetření se nedotýkají předpisů Společenství a jednotlivých států o profesním tajemství.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 17

  18) Pro zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů a v zájmu rychlého rozhodování  je  dále  nutno  stanovit  lhůty  pro  zahájení
      šetření a pro rozhodnutí o účelnosti opatření.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 18 (přizpůsobený)

  19) Pro sjednocení pravidel dovozu Ö by měly Õ být zjednodušeny náležitosti, které musí dovozci splňovat, přičemž tyto náležitosti musí být bez
      ohledu na místo odbavení zboží vždy stejné. Proto  by  mělo  být  zajištěno,  aby  všechny  náležitosti  byly  splněny  použitím  tiskopisů
      odpovídajících vzoru připojenému k tomuto nařízení.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 19 (přizpůsobený)

  20) Ö Kontrolní Õ doklady vystavené v rámci kontrolních opatření Společenství musí být nezávisle na vystavujícím členském státě platné  v celém
      Společenství.

                                            ê 519/94 bod odůvodnění 22

  21) Textilní výrobky, na které se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 517/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků
      pocházejících z některých třetích zemí, na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní  pravidla
      dovozu Společenství[11], jsou předmětem zvláštní úpravy na úrovni Společenství i na mezinárodní úrovni. Tudíž by tyto textilní výrobky měly
      být vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení.

                                            ê 519/94

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                  Ö KAPITOLA Õ I

                                            ê 519/94

                                                                  Obecné zásady

                                                                     Článek 1

                                            ê 168/96 čl. 2

1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz produktů, které pocházejí ze třetích zemí uvedených v příloze I, s výjimkou textilních  výrobků,  na  které
se vztahuje nařízení (ES) č. 517/94.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

2. Dovoz produktů uvedených v odstavci 1 do Společenství je volný, a tak nepodléhá žádnému  množstevnímu  omezení,  aniž  jsou  dotčena  případná
opatření podle Ö kapitoly Õ V.

                                                                 Ö KAPITOLA Õ II

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                   Informační a konzultační postup Společenství

                                                                     Článek 2

Pokud by vývoj dovozu vyžadoval zavedení kontrolních Ö nebo Õ ochranných opatření, sdělí to členské státy Komisi.  Toto  sdělení  musí  obsahovat
dostupné důkazy podle kritérií článku 8. Komise toto sdělení neprodleně předá všem členským státům.

                                            ê 519/94

                                                                     Článek 3

1. Konzultace se konají v poradním výboru (dále jen „výbor“) složeném  ze  zástupců  jednotlivých  členských  států,  kterému  předsedá  zástupce
Komise.

2. Výbor svolává předseda. Co nejdříve předá členským státům všechny důležité informace.

                                                                     Článek 4

1. Na žádost některého členského státu nebo z podnětu Komise se mohou konat konzultace.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

2. Tyto Konzultace se musí konat během osmi pracovních dnů poté, co bylo sdělení uvedené v článku 2 doručeno Komisi, v každém  případě  ale  před
zavedením kontrolních Ö nebo Õ ochranných opatření Společenství.

                                            ê 519/94

3. Konzultace se týkají zejména:

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

a)    dovozních podmínek, vývoje dovozu a různých hledisek hospodářské a obchodní situace daného produktu;

                                            ê 519/94

b)    otázek týkajících se správy obchodních dohod mezi Společenstvím a třetími zeměmi uvedenými v příloze I;

c)    případných opatření, která je třeba přijmout.

4. V případě potřeby se konzultace mohou konat písemně. V tom případě informuje Komise členské státy,  které  mohou  během  lhůty  pěti  až  osmi
pracovních dnů stanovené Komisí, vyjádřit své stanovisko nebo požádat o ústní konzultace.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                 Ö KAPITOLA Õ III

                                            ê 519/94

                                                               Šetření Společenství

                                                                     Článek 5

1. Pokud je Komisi po ukončení konzultací zřejmé, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení šetření, během jednoho měsíce  po  obdržení
informace z některého členského státu zahájí šetření a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto oznámení:

a)    obsahuje souhrn získaných informací a pokyn, že je nutno předat Komisi všechny užitečné informace;

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

b)    Ö stanoví lhůtu Õ, v níž mohou účastníci řízení vyjádřit písemné stanovisko a předat informace, pokud tato stanoviska a informace mají  být
       vzaty v úvahu při šetření;

c)    Ö stanoví Õ lhůtu, během níž mohou účastníci řízení podat žádost o slyšení před Komisí podle odstavce 4.

Ö Komise Õ zahájí šetření v součinnosti s členskými státy.

                                            ê 519/94

2. Komise si vyžádá všechny informace, které považuje za nutné, a snaží se, pokud to po konzultaci s výborem  považuje  za  vhodné,  ověřit  tyto
informace u dovozců, obchodníků, obchodních zástupců, výrobců, obchodních sdružení a organizací.

Komisi přitom poskytují pomoc zaměstnanci členského státu, na jehož území se prověřování provádí, pokud si to členský stát přeje.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

Účastníci řízení, kteří se přihlásili podle Ö prvního pododstavce Õ odst. 1,  a zástupci  vyvážející  země  mohou  nahlížet  do  všech  informací
poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů úřadů Společenství nebo jeho členských států, pokud jsou tyto  informace  významné
pro obhajobu jejich zájmů a nejsou důvěrné ve smyslu článku 7 a Komise je při šetření používá. K tomuto  účelu  podají  Komisi  písemnou  žádost,
v níž uvedou, které informace požadují.

                                            ê 519/94

3. Členské státy poskytnou Komisi na její žádost a podle postupů, které Komise stanoví, informace, které mají  k dispozici  o vývoji  situace  na
trhu s produktem, jehož se šetření týká.

4. Komise může účastníky řízení vyslechnout. Účastníci řízení musí být vyslechnuti, pokud  o to  písemně  požádají ve lhůtě  stanovené  oznámením
v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že mohou být výsledkem šetření skutečně dotčeni a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.

5. Pokud nejsou informace poskytnuty ve lhůtách stanovených tímto nařízením nebo na základě  tohoto  nařízení  Komisí  nebo  pokud  bude  šetření
značně bráněno, mohou být zjištění učiněna na základě údajů, které jsou k dispozici. Jestliže Komise zjistí, že jí  účastník  řízení  nebo  třetí
osoba sdělili nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít údaje, které jsou k dispozici.

6. Pokud Komise po konzultacích uvedených v odstavci 1 dospěje k názoru, že stávající  důkazy  nepostačují  k tomu,  aby  ospravedlnily  šetření,
sdělí toto rozhodnutí členským státům do jednoho měsíce od obdržení informací z členských států.

                                                                     Článek 6

1. Po ukončení šetření předkládá Komise výboru zprávu o výsledcích.

2. Pokud dojde Komise během devíti měsíců po zahájení šetření k závěru, že nejsou nutná žádná kontrolní a ochranná opatření Společenství,  ukončí
se šetření po konzultaci výboru do jednoho měsíce. Rozhodnutí  o ukončení  šetření  se  zveřejní  v Úředním  věstníku  Evropské  unie  s uvedením
nejdůležitějších závěrů šetření a se shrnutím důvodů.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

3. Pokud je Komise toho názoru, že jsou nutná kontrolní a ochranná opatření  Společenství,  přijme  podle  Ö kapitol Õ  IV  a V nejpozději  devět
měsíců po zahájení šetření potřebná opatření. Ve výjimečných případech může být tato lhůta prodloužena o další dobu nejvýše  dvou  měsíců.  V tom
případě zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o době prodloužení se shrnutím důvodů.

4. Tato Ö kapitola Õ nevylučuje použití kontrolních opatření podle článků 9 až 14 nebo, pokud  by  kritická  situace,  v níž  by  každé  zpoždění
způsobovalo stěží odstranitelné škody, vyžadovala okamžité jednání, ochranných opatření podle článků 15, 16  a 17.

                                            ê 519/94

Komise provede bez odkladu vyšetřovací opatření, která jsou ještě zapotřebí. Jejich výsledky slouží k přezkumu přijatých opatření.

                                                                     Článek 7

1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.

2. Rada, Komise, členské státy ani jejich úředníci nesmějí vyzradit důvěrné informace, které získají na základě tohoto nařízení  nebo  které  jim
jsou důvěrně sděleny, ledaže k tomu ten, kdo informaci poskytl, výslovně udělí souhlas.

3. Každá žádost o důvěrné zacházení uvádí důvody, proč je informace důvěrná.

Prokáže-li se však, že žádost o důvěrné zacházení není oprávněná, a nechce-li ten, kdo  informaci  poskytl,  povolit  její  zveřejnění  ani  její
sdělení v obecné nebo souhrnné formě, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.

4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její oznámení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl  nebo
je jejím zdrojem.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

5. Odstavce Ö 1 až 4 Õ nevylučují, aby se orgány Společenství odvolávaly na  obecné  informace  a zejména  na  důvody,  na  kterých  je  založeno
rozhodnutí přijaté na základě tohoto  nařízení.  Ö Úřady Õ  Společenství  však  musí  přihlížet  k oprávněnému  zájmu  dotčených  fyzických  nebo
právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.

                                            ê 519/94

                                                                     Článek 8

1. Zkoumání vývoje dovozu, dovozních podmínek a vážné újmy nebo hrozby vážné újmy pro výrobce Společenství se opírá zejména o tyto činitele:

a)    objem dovozu, zejména při podstatném zvýšení v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě ve Společenství;

b)    cena dovážených produktů, zejména pokud je významně nižší v porovnání s cenou obdobného produktu ve Společenství;

c)    účinky na výrobce Společenství obdobných nebo přímo soutěžících produktů, které jsou  patrné ve vývoji  některých  hospodářských  činitelů,
       jako jsou

         – výroba,

         – kapacitní využití,

         – zásoby,

         – prodej,

         – podíl na trhu,

         – ceny (tzn. pokles cen nebo zabránění růstu cen, k němuž by normálně došlo),

         – zisky,

         – kapitálový výnos,

         – peněžní tok,

         – zaměstnanost.

2. Komise bere při šetření ohled na zvláštní hospodářský systém zemí uvedených v příloze I.

3. Pokud se posuzuje existence hrozby vážné újmy, Komise také prověřuje, zda lze jasně předvídat, že určitá situace může vést ke  skutečné  újmě.
Přitom lze mimo jiné zohlednit tyto činitele:

a)    míru růstu vývozu do Společenství;

b)    vývozní kapacitu v zemi původu nebo vývozu, která již existuje nebo vznikne v dohledné budoucnosti,  a pravděpodobnost,  že  tato  kapacita
       bude využita k vývozu do Společenství.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                 Ö KAPITOLA Õ IV

                                            ê 519/94

                                                                Kontrolní opatření

                                                                     Článek 9

1. Jestliže to vyžadují zájmy Společenství, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:

a)    rozhodnout o zpětné kontrole Společenství určitého dovozu způsoby, které stanoví;

b)    rozhodnout, že určitý dovoz bude za účelem kontroly jeho vývoje podroben předchozí kontrole Společenství podle článku 10.

2. Doba platnosti kontrolních opatření je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého pololetí,  které  následuje
po pololetí, během nějž byla opatření zavedena.

                                                                    Článek 10

                                            ê 139/96 čl. 2 bod 1

1. Produkty, které podléhají předchozí kontrole Společenství, smějí být propuštěny do volného oběhu  pouze  po  předložení  kontrolního  dokladu.
Tento doklad vydává příslušný orgán určený členskými státy pro všechna požadovaná množství bezplatně do nejvýše  pěti  pracovních  dnů  poté,  co
příslušný vnitrostátní orgán obdrží žádost dovozce Společenství, nezávisle na jeho místě usazení ve Společenství. Pokud se neprokáže opak, má  se
za to, že žádost obdržel příslušný vnitrostátní orgán nejpozději tři pracovní dny po jejím podání.

2. Kontrolní doklad se vyhotovuje na tiskopise odpovídajícím vzoru v příloze II.

Pokud není v rozhodnutí o zavedení kontroly stanoveno jinak, obsahuje žádost dovozce o vystavení kontrolního dokladu pouze tyto údaje:

a)    jméno a úplná adresa žadatele (včetně čísla telefonu, faxu a v případě potřeby identifikačního čísla u příslušných vnitrostátních  orgánů),
       jakož i jeho daňové identifikační číslo, pokud je povinen platit DPH;

b)    případně jméno a úplná adresa deklaranta nebo zástupce určeného žadatelem (včetně čísla telefonu a faxu);

c)    označení zboží s uvedením:

         – jeho obchodního jména,

         – odpovídajícího kódu kombinované nomenklatury,

         – místo jeho původu a místo odeslání;

d)    deklarovaná množství v kilogramech (kg) a v případě potřeby v jiné jednotce (páry, kusy atd.);

e)    cenu zboží v eurech, CIF hranice Společenství;

f)    následující prohlášení žadatele s datem, podpisem a jménem žadatele napsané hůlkovým písmem:

       „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že údaje uvedené v této žádosti jsou pravdivé a byly poskytnuty v dobré víře a že  jsem  usazen  na  území
       Společenství.“

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

3. Ö Kontrolní Õ doklad je platný v celém Společenství nezávisle na tom, který členský stát jej vystavil.

4. Zjištění, že jednotková cena, za níž je obchod sjednán, překračuje cenu uvedenou v Ö kontrolním Õ dokladu  o méně  než  5 %  nebo  že  celková
hodnota nebo celkové množství produktů deklarovaných k dovozu překračuje o méně než 5 % hodnotu nebo množství, která je uvedena v  Ö kontrolním Õ
dokladu, nevylučuje propuštění dotyčného produktu do volného oběhu. Komise může po vyslechnutí  stanovisek  vyjádřených ve výboru  s přihlédnutím
k vlastnostem produktů a k jiným zvláštním znakům transakcí stanovit jinou procentní sazbu, která však zpravidla nesmí překročit 10 %.

5. Ö Kontrolní Õ doklad se může použít pouze tehdy, pokud zůstanou pro dané transakce použitelná ujednání  o liberalizaci  dovozu.  Ö Kontrolní Õ
doklad lze používat nejdéle po dobu, která se stanoví ke stejnému okamžiku a podle stejného postupu jako zavedení kontroly, přičemž  se  zohlední
vlastnosti produktů a ostatní zvláštní znaky těchto transakcí.

                                            ê 519/94

6. Původ produktů kontrolovaných Společenstvím se musí prokázat osvědčením o původu, pokud je to požadováno  v rozhodnutí  podle  článku 9.  Jiné
předpisy o předložení takového osvědčení nejsou tímto odstavcem dotčeny.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

7. Jestliže se na produkty podléhající předchozí kontrole Společenství v některém členském státě  vztahuje  regionální  ochranné  opatření,  může
dovozní povolení udělené tímto členským státem nahradit Ö kontrolní Õ doklad.

                                            ê 139/96 čl. 2 bod 2

8. Kontrolní doklady a výtahy z nich se vyhotoví ve dvou exemplářích, z nichž  první  je  označen  jako  „Originál  pro  žadatele“,  má  číslo  1
a předává se žadateli, zatímco druhý je označen jako „Kopie pro příslušný orgán“, má číslo 2 a je uchováván u orgánu,  který  doklad  vyhotovuje.
Pro správní účely může příslušný orgán k vyhotovení č. 2 připojit ještě další dodatečná vyhotovení.

9. Pro tiskopisy se použije bílý, bezdřevý, klížený psací papír s hmotností 55 až 65 g na metr čtvereční. Tiskopisy mají formát 210 mm ×  297 mm.
Odstup řádků je 4,24 mm (1/6). Úprava tiskopisu se musí přesně  dodržet.  Přední  i zadní  strana  vyhotovení  č. 1,  který  představuje  vlastní
kontrolní doklad, je navíc opatřena tištěným  žlutým  gilošovaným  vzorem,  který  zviditelní  jakékoli  padělání  mechanickými  nebo  chemickými
prostředky.

10. Členské státy odpovídají za tisk tiskopisů. Tiskopisy je možné tisknout v tiskárnách schválených členským  státem,  ve kterém  jsou  usazeny.
V takovém případě musí každý tiskopis obsahovat odkaz na toto schválení. Na tiskopisech se musí uvést název a adresa tiskárny nebo značka,  podle
níž lze tiskárnu identifikovat.

                                            ê 519/94

                                                                    Článek 11

Pokud by mohlo dojít k situaci popsané v čl. 15 odst. 1, může Komise, pokud to  vyžadují  zájmy  Společenství,  na  návrh  členského  státu  nebo
z vlastního podnětu:

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

     – omezit dobu platnosti případně požadovaného Ö kontrolního Õ dokladu,

     – stanovit pro vydání Ö tohoto Õ dokladu určité podmínky a ve výjimečných případech zahrnutí doložky o odvolání  nebo,  s četností  a délkou
       trvání stanovenou Komisí, nařídit předchozí informaci a konzultaci podle článku 3 Ö a 4 Õ .

                                                                    Článek 12

Pokud nebyl dovoz produktu během osmi pracovních dnů po ukončení konzultací podroben žádné kontrole  Společenství,  může  Komise  podrobit  dovoz
Ö do jednoho Õ nebo více regionů Společenství omezené kontrole podle článku 17.

                                                                    Článek 13

                                            ê 139/96 čl. 2 bod 3

1. Produkty pod regionální kontrolou smějí být propuštěny do  volného  oběhu  pouze  po  předložení  kontrolního  dokladu.  Tento  doklad  vydává
příslušný orgán určený daným členským státem nebo státy pro všechna požadovaná množství  bezplatně  do  nejvýše  pěti  pracovních  dnů  poté,  co
příslušný vnitrostátní orgán obdrží žádost dovozce Společenství, nezávisle na jeho místě usazení ve Společenství. Pokud se neprokáže opak, má  se
za to, že žádost obdržel příslušný vnitrostátní orgán nejpozději tři pracovní dny po jejím podání. Kontrolní doklad se může použít jen  po  dobu,
po kterou zůstávají účinná odpovídající ujednání o liberalizaci dovozu.

2. Použije se čl. 10 odst. 2.

                                            ê 519/94

                                                                    Článek 14

1. Členské státy sdělí Komisi v případě kontroly Společenství nebo regionální kontroly během prvních deseti dnů každého měsíce:

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

a)    v případě předchozí kontroly množství a částky  vypočtené  podle  ceny  CIF,  pro  něž  byly  v předchozím  období  vydány  nebo  potvrzeny
       Ö kontrolní Õ doklady;

                                            ê 519/94

b)    v každém případě dovoz během období, které předchází období uvedenému v písmenu a).

Informace členských států jsou rozděleny podle produktů a zemí.

Odchylná ustanovení mohou být stanovena v témž okamžiku a podle téhož postupu, jakým byla zavedena kontrola.

2. Komise může na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu změnit časový rozvrh pro předkládání informací,  pokud  to  vyžaduje  vlastnost
produktu nebo zvláštní okolnosti.

3. Komise o tom informuje členské státy.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                  Ö KAPITOLA Õ V

                                            ê 519/94

                                                                Ochranná opatření

                                                                    Článek 15

1. Pokud je produkt dovážen do Společenství v natolik zvýšeném množství nebo za takových podmínek,  že  tím  výrobcům  Společenství  vzniká  nebo
hrozí vážná újma, může Komise na ochranu zájmů Společenství na žádost některého členského státu nebo  z vlastního  podnětu  změnit  pravidla  pro
dovoz dotyčného produktu tak, že smí být propuštěn do volného oběhu pouze po předložení  dovozního  povolení;  toto  povolení  se  uděluje  podle
pravidel a v mezích, které stanoví Komise.

2. Tato opatření se neprodleně sdělí Radě a členským státům; jsou okamžitě použitelná.

3. Opatření podle tohoto článku se po vstupu v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do  volného  oběhu.  Podle  článku 17  mohou  být
omezeny na jeden nebo více regionů Společenství.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

Tato opatření však nebrání propuštění do volného oběhu produktů, které již jsou na cestě do Společenství, jestliže  se  jejich  určení  již  nedá
změnit a jestliže tyto produkty, které podle článků 10 a 13 mohou  být  propuštěny  do  volného  oběhu  pouze  proti  předložení  Ö kontrolního Õ
dokladu, jsou takovým dokladem doprovázeny.

                                            ê 519/94

4. Pokud o zásah Komise požádal některý členský stát, přijme Komise rozhodnutí nejpozději do pěti pracovních dnů po obdržení žádosti.

5. Rozhodnutí Komise přijatá podle tohoto článku se sdělují Radě a členským státům. Každý členský stát může do jednoho  měsíce  ode  dne  sdělení
předložit rozhodnutí Radě.

6. Pokud se členský stát předloží Radě rozhodnutí Komise, může Rada rozhodnutí Komise kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit.

Pokud Rada do tří měsíců poté, co jí byla záležitost předložena, nepřijme rozhodnutí, považuje se rozhodnutí Komise za zrušené.

                                                                    Článek 16

1. Rada může zejména v případě uvedeném v čl. 15 odst. 1 učinit vhodná opatření. Rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou.

2. Použije se čl. 15 odst. 3.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                    Článek 17

Pokud se při kontrole zejména na základě činitelů uvedených v článku 9  zjistí,  že  v jednom  nebo  více  regionech  Společenství  jsou  splněny
podmínky pro přijetí opatření podle Ö kapitoly Õ IV a článku 15, může Komise po posouzení alternativních  řešení  výjimečně  povolit  uplatňování
kontrolních a ochranných opatření omezených na daný region nebo regiony, pokud má za to, že uplatňování těchto  opatření  je  vhodnější  na  této
úrovni než na úrovni Společenství.

                                            ê 519/94

Tato opatření musí být dočasná a musí co nejméně omezovat fungování vnitřního trhu.

Tato opatření jsou se přijímají postupem podle článků 9 a 15.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                    Článek 18

1. Po dobu, kdy se uplatňují kontrolní nebo ochranná opatření, jež byla zavedena podle Ö kapitol Õ IV a V, se ve výboru zřízeném podle  čl. 3  na
žádost členských států nebo z podnětu Komise konají konzultace. Účelem konzultací je:

                                            ê 519/94

a)    zkoumání účinků opatření;

b)    ověření, zda je zachování opatření nutné.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

2. Pokud Komise po konzultacích podle odstavce 1 dospěje k názoru, že je  nutné  zrušit  nebo  změnit  kontrolní  nebo  ochranná  opatření  podle
Ö kapitol Õ IV a V, postupuje takto:

                                            ê 519/94

a)    pokud Rada nepřijala žádné rozhodnutí o opatření přijatém Komisí, je toto opatření Komisí okamžitě změněno nebo zrušeno a Komise podá  Radě
       ihned zprávu;

b)    ve všech ostatních případech Komise navrhne Radě, aby opatření přijaté Radou  bylo  zrušeno  nebo  změněno.  Rada  rozhodne  kvalifikovanou
       většinou.

Pokud se rozhodnutí týká regionálních kontrolních opatření, použije se od šestého dne po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                 Ö KAPITOLA Õ VI

                                            ê 519/94

                                                               Závěrečná ustanovení

                                                                    Článek 19

1. Tímto nařízením není dotčeno plnění povinností vyplývajících  ze  zvláštních  pravidel  obsažených  v dohodách  mezi  Společenstvím  a třetími
zeměmi.

2. Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství, nevylučuje toto nařízení, aby členské státy přijaly nebo uplatňovaly:

a)    zákazy množstevní omezení nebo kontrolní opatření, která jsou odůvodněna  veřejnou  mravností,  veřejným  pořádkem,  veřejnou  bezpečností;
       ochranou zdraví a života lidí a zvířat, ochranou rostlin, ochranou národního kulturního  pokladu,  jenž  má  uměleckou,  historickou  nebo
       archeologickou hodnotu, nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví;

b)    zvláštní devizové náležitosti;

c)    náležitosti, které byly zavedeny na základě mezinárodních dohod v souladu se Smlouvou.

Členské státy sdělí Komisi opatření nebo náležitosti, které zamýšlejí zavést  nebo  změnit  na  základě  tohoto  odstavce.  V případech  zvláštní
naléhavosti se Komisi sdělí vnitrostátní opatření nebo náležitosti bezprostředně po jejich přijetí.

                                                                    Článek 20

1. Tímto nařízením není dotčeno uplatňování předpisů, které zřizují společnou organizaci zemědělských  trhů,  nebo  z nich  odvozených  správních
předpisů Společenství nebo vnitrostátních správních předpisů nebo zvláštních předpisů přijatých podle článku 308 Smlouvy  a týkajících  se  zboží
vzniklého zpracováním zemědělských produktů. Použije se doplňkově.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

2. Články 9 až 14 a 18 se nevztahují na produkty uvedené v odstavci 1, u nichž pravidla  Společenství  pro  obchod  se  třetími  zeměmi  vyžadují
předložení dovozního osvědčení nebo jiného dovozního dokladu.

                                            ê 519/94

Články 15, 17 a 18 se nevztahují na produkty, u kterých pravidla Společenství pro obchod se třetími zeměmi vyžadují použití množstevních  omezení
dovozu.

                                            ê

                                                                    Článek 21

Nařízení (ES) č. 519/94 se zrušuje.

Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.

                                            ê 519/94 (přizpůsobený)

                                                                    Článek 22

Toto nařízení vstupuje v platnost Ö dvacátým Õ dnem Ö po Õ vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

                                            ê 519/94

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

V Bruselu dne […]

      Za Radu
      předseda / předsedkyně
      […]

                                            ê 519/94

                                                                    PŘÍLOHA I

                                                               Seznam třetích zemí

Arménie

Ázerbájdžán

Bělorusko

Kazachstán

Rusko

Tádžikistán

Turkmenistán

Severní Korea

Ukrajina

Uzbekistán

Vietnam

                                                                  _____________

                                            ê 139/96 čl. 2 bod 4 a příloha II

                                                                    PŘÍLOHA II

                                                                      [pic]

                                                                      [pic]

                                                                      [pic]

                                                                      [pic]

                                                                  _____________

                                            é

                                                                   PŘÍLOHA III

                                                      Zrušené nařízení a jeho následné změny

|Nařízení Rady (ES) č. 519/94                                                       |                                               |
|(Úř. věst. L 67, 10.3.1994, s. 89)                                                 |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 1921/94                                                       |                                               |
|(Úř. věst. L 198, 30.7.1994, s. 1)                                                  |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 538/95                                                        |                                               |
|(Úř. věst. L 55, 11.3.1995, s. 1)                                                   |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 839/95                                                        |                                               |
|(Úř. věst. L 85, 19.4.1995, s. 9)                                                   |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 139/96                                                        |Pouze článek 2                                 |
|(Úř. věst. L 21, 27.1.1996, s. 7)                                                   |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 168/96                                                        |                                               |
|(Úř. věst. L 25, 1.2.1996, s. 2)                                                    |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 752/96                                                        |                                               |
|(Úř. věst. L 103, 26.4.1996, s. 1)                                                  |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 1897/96                                                       |                                               |
|(Úř. věst. L 250, 2.10.1996, s. 1)                                                  |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 847/97                                                        |                                               |
|(Úř. věst. L 122, 14.5.1997, s. 1)                                                  |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 1138/98                                                       |                                               |
|(Úř. věst. L 159, 3.6.1998, s. 1)                                                   |                                               |
|Nařízení Rady (ES) č. 427/2003                                                      |Pouze článek 22 odstavce 1 a 2                 |
|(Úř. věst. L 65, 8.3.2003, s. 1)                                                    |                                               |

                                                                  _____________

                                                                    PŘÍLOHA IV

                                                                Srovnávací tabulka

|Nařízení (ES) č. 519/94                                              |Toto nařízení                                                        |
|Čl. 1 odst. 1 a 2                                                    |Čl. 1 odst. 1 a 2                                                    |
|Čl. 1 odst. 4                                                        |-                                                                    |
|Článek 2                                                             |Článek 2                                                             |
|Čl. 3, první věta                                                    |Čl. 4 odst. 1                                                        |
|Čl. 3, poslední věta                                                 |Čl. 4 odst. 2                                                        |
|Čl. 4 odst. 1 a 2                                                    |Čl. 3 odst. 1 a 2                                                    |
|Čl. 4 odst. 3 a 4                                                    |Čl. 4 odst. 3 a 4                                                    |
|Čl. 5 odst. 1, úvodní slova                                          |Čl. 5 odst. 1 první pododstavec, návětí, úvodní slova                |
|Čl. 5 odst. 1 písm. a)                                               |Čl. 5 odst. 1, první pododstavec písm. a), návětí, závěrečná slova a |
|                                                                     |písm. a), b) a c)                                                    |
|Čl. 5 odst. 1 písm. b)                                               |Čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec                                      |
|Čl. 5 odst. 2 až 6                                                   |Čl. 5 odst. 2 až 6                                                   |
|Článek 6                                                             |Článek 6                                                             |
|Čl. 7 odst. 1                                                        |Čl. 7 odst. 1                                                        |
|Čl. 7 odst. 2 písm. a)                                               |Čl. 7 odst. 2                                                        |
|Čl. 7 odst. 2 písm. b) první pododstavec                             |Čl. 7 odst. 3 první pododstavec                                      |
|Čl. 7 odst. 2 písm. b) druhý pododstavec                             |Čl. 7 odst. 3 druhý pododstavec                                      |
|Čl. 7 odst. 3                                                        |Čl. 7 odst. 4                                                        |
|Čl. 7 odst. 4                                                        |Čl. 7 odst. 5                                                        |
|Články 8 až 14                                                       |Články 8 až 14                                                       |
|Čl. 15 odst. 1 a 2                                                   |Čl. 15 odst. 1 a 2                                                   |
|Čl. 15 odst. 3 písm. a)                                              |Čl. 15 odst. 3 první pododstavec                                     |
|Čl. 15 odst. 3 písm. b)                                              |Čl. 15 odst. 3 druhý pododstavec                                     |
|Čl. 15 odst. 4, 5 a 6                                                |Čl. 15 odst. 4, 5 a 6                                                |
|Články 16, 17 a 18                                                   |Články 16, 17 a 18                                                   |
|Čl. 19 odst. 1                                                       |Čl. 19 odst. 1                                                       |
|Čl. 19 odst. 2 písm. a), úvodní slova                                |Čl. 19 odst. 2 první pododstavec, úvodní slova                       |
|Čl. 19 odst. 2 písm. a) body i), ii) a iii)                          |Čl. 19 odst. 2 první pododstavec písm. a), b) a c)                   |
|Čl. 19 odst. 2 písm. b)                                              |Čl. 19 odst. 2 druhý pododstavec                                     |
|Článek 20                                                            |Článek 20                                                            |
|Článek 21                                                            |-                                                                    |
|Článek 22                                                            |-                                                                    |
|Článek 23                                                            |-                                                                    |
|-                                                                    |Článek 21                                                            |
|Článek 24                                                            |Článek 22                                                            |
|Příloha I                                                            |Příloha I                                                            |
|Příloha IV                                                           |Příloha II                                                           |
|-                                                                    |Příloha III                                                          |
|-                                                                    |Příloha IV                                                           |

                                                                  _____________

                                                             -----------------------
[1]   KOM(87) 868 PV.
[2]   Viz část A příloha 3 uvedených závěrů.
[3]   Prováděno v souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu a Radě – Kodifikace acquis communautaire, KOM(2001) 645 v konečném znění.
[4]   Viz příloha III tohoto návrhu.
[5]   Úř. věst. C […], […], s. […].
[6]   Úř. věst. L 67, 10.3.1994, s. 89. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 427/2003 (Úř. věst. L 65, 8.3.2003, s. 1).
[7]   Viz příloha III.
[8]   Úř. věst. L 335, 23.12.1994, s. 23. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.
[9]   Úř. věst. L 335, 23.12.1994, s. 33.
[10]  Úř. věst. L 87, 31.3.1994, s. 47. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 983/96 (Úř. věst. L 131, 1.6.1996, s. 47).
[11]  Úř. věst. L 67, 10.3.1994, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 931/2005 (Úř. věst. L 162 , 23.6.2005, s. 37).

-----------------------
12.   Cena v eurech, CIF hranice Společenství

12.   Cena v eurech, CIF hranice Společenství


Důležité právní upozornění

|

52005PC0048

Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o sdělování informací o bezpečnosti členskými státy (Text s významem pro EHP)  /* KOM/2005/0048 konecném znení - COD 2005/0008 */

	V Bruselu dne 16.2.2005KOM(2005) 48 v konecném znení2005/0008 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o sdělování informací o bezpečnosti členskými státy(Text s významem pro EHP)(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1) Nutnost zlepšit bezpečnostStatistiky ukazují (viz tabulku níže), že k leteckým nehodám dochází dnes v Evropě jen velice zřídka. V roce 2003 zemřelo při leteckých nehodách, k nimž došlo na území EU, 5 osob. To ve srovnání například s více než 63,47 milionu cestujících, kteří cestovali ve stejném období přes jediné velké letiště (Londýn Heathrow)[1].[pic]Této vysoké úrovně bezpečnosti bylo dosaženo díky neustálému úsilí jak o udržení bezpečnosti provozu, tak také o zlepšování úrovně bezpečnosti. A v souladu s tím se počet úmrtí způsobených nehodami v letecké dopravě dále snižuje, jelikož absolutní počet osob, které zahynuly při leteckých nehodách, dále klesá, zatímco počet cestujících roste.Dohled nad bezpečností je celosvětově regulován v rámci Chicagské úmluvy z roku 1944 o mezinárodním civilním letectví a je založen na normách vyvinutých Mezinárodní organizací pro civilní letectví, která byla vytvořena touto úmluvou. V podstatě nad leteckými dopravci provádí dohled, zejména pokud se týká dodržování požadavků na bezpečnost, jejich mateřská země, tj. země, která jim vydala provozní licenci, nebo země, kde jsou zaregistrována letadla, která provozují. Ve většině případů tento systém za posledních padesát roků zajistil, že úroveň bezpečnosti je dostatečná. Avšak přísné uplatňování mezinárodních norem a vynucování kritéria kvality nejsou v současné době zaručené stejnou měrou po celém světě.V rámci Evropské unie jsou bezpečnostní postupy založeny na právních předpisech Společenství[2], které jsou důsledně vynucovány a zajišťují vysokou úroveň bezpečnosti zmíněnou výše. Zejména vytvoření Evropské agentury pro bezpečnost letectví (EASA) bylo jistým mezníkem v jednotném uplatňování bezpečnostních požadavků, protože vzniklo jediné místo pro osvědčení letové způsobilosti všech výrobků letecké techniky včetně organizací účastnících se jejich konstrukce, výroby a údržby. Jak to již stanoví nařízení (ES) č. 1592/2002[3], plánované rozšíření pravomocí Evropské agentury pro bezpečnost letectví zajistí, že veškerý letecký provoz bude brzy spadat v plném rozsahu do odpovědností této agentury. V důsledku toho se provádí přísná kontrola bezpečnosti konstrukce, výroby, údržby a provozu výrobků letecké techniky a jejích součástí a také organizací a osob, které se na těchto činnostech podílejí a které jsou usazeny ve Společenství, jejímž záměrem je chránit cestující veřejnost, pracovníky v letecké dopravě a občany žijící v blízkosti letišť.Mimo EU závisí úroveň bezpečnosti na účinnosti dozorových postupů, které se používají ve třetích zemích. Aby byla zajištěna vysoká úroveň letecké bezpečnosti všech letadel, která přilétají do a odlétají z Evropského společenství nebo která létají v rámci Společenství, přijaly Evropský parlament a Rada nedávno směrnici 2004/36/ES o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště ve Společenství[4], jež stanoví harmonizovaný systém prohlídek zahraničních letadel, jestliže tato letadla používají evropská letiště. Kromě toho tato směrnice upravuje výměnu informací mezi členskými státy a možnost rozšířit na celé Společenství určitá opatření, která přijal jeden členský stát vůči letadlům nebo provozovateli ze třetí země v případě, že nesplňuje mezinárodní bezpečnostní normy.Tento harmonizovaný systém prohlídek je založen na již osvědčených postupech platných v rámci takzvaného „programu SAFA“ (posuzování bezpečnosti zahraničních letadel), který vypracovala Evropská konference o civilním letectví v roce 1996. Během takzvaných „prohlídek na odbavovací ploše“ se posuzuje určitý vzorek zahraničních letadel, která přistála na evropských letištích, z hlediska toho, jak tato letadla dodržují celosvětově platné mezinárodní bezpečnostní normy uvedené v přílohách 1, 6 a 8 Chicagské úmluvy. Jakékoliv zjištěné nedodržení předpisů, takzvané „výsledky“, může, v závislosti na tom, o jak závažné porušení bezpečnosti letadla se jedná, vyžadovat okamžitou nápravu nebo být důvodem pro zákaz letu takového letadla.Souhrnně řečeno, směrnice „SAFA“ zavazuje členské státy, aby přijaly takový mechanismus pro získávání informací, který jim umožní zjistit eventuální nebezpečné provozovatele a provádět prohlídky na odbavovací ploše, které posoudí, zda letadla používající letiště ve Společenství splňují mezinárodní bezpečnostní normy. Získané informace a zprávy o provedených prohlídkách jsou předmětem výměny informací mezi všemi členskými státy, aby tyto státy měly možnost rozhodovat o eventuálních dalších prohlídkách nebo zhodnotit, zda dřívější nedostatky byly odstraněny. Dále směrnice také zavedla postup, kterým Komise může jen doporučit, aby opatření přijatá jedním členským státem proti určitému provozovateli byla rozšířena na celé Společenství.Dne 3. ledna 2004 se u egyptského letoviska Sharm-El-Sheikh krátce po startu zřítilo do moře tryskové dopravní letadlo letící do Paříže se 148 osobami na palubě a všichni zahynuli. Po nehodě se ukázalo, tomuto provozujícímu dopravci bylo v době, kdy došlo k nehodě, zakázáno létat do Švýcarska, protože byly obavy ohledně jeho úrovně bezpečnosti, ale do některých členských států měl létat povoleno Ani dnes není ještě s jistotou známo, co tuto nehodu způsobilo. Vyšetřování stále pokračuje a závěry ohledně příčin této katastrofy jsou proto předčasné.Nehoda u Sharm-El-Sheikh však ukázala, že je nutné přijmout přísnější pravidla, tak aby se prohlídky na odbavovací ploše staly povinné a dále stanovit pro členské státy povinnost účastnit se širší výměny informací a používat společná opatření, o nichž se rozhodne na základě výsledků těchto kontrol.Cílem stávajícího legislativního návrhu je v první řadě zlepšení pozice cestující veřejnosti vůči leteckému dopravnímu průmyslu. Za tímto účelem se navrhuje dát cestujícím právo být informováni o totožnosti leteckého dopravce, který bude provozovat příslušný let nebo lety, na něž si udělali rezervaci, a zároveň posílit povinnost členských států sdělovat informace o bezpečnosti. Je třeba říci, že letadla ze třetích zemí mohou mít zákaz letu nebo zakázáno létat do Společenství a ze Společenství z různých důvodů a v neposlední řadě z důvodů, které jsou uvedeny ve směrnici SAFA.Komise má v úmyslu ve vhodnou chvíli navrhnout posílení stávajícího systému bezpečnostních prohlídek, které jsou založené na směrnici „SAFA“ 2004/36/ES. V současné době Komise posuzuje jak nejlépe zavést takové změny co nejúčinněji a při využití možností, které nabízejí prováděcí opatření, jež mají vliv na obsah postupů připojených ke směrnici „SAFA“.Další mnohem významnější opatření, jež se možná uskuteční díky změně směrnice, by mohlo spočívat v zavedení výstražného systému, který zajistí, že inspektoři členských států budou informováni o důležitých záležitostech bezpečnosti, a ve vypracování souboru podrobných postupů, které se budou muset dodržovat. Takový krok by pomohl ke zlepšení kvality a standardizace údajů, umožnil by lepší analýzu informací, které jsou k dispozici, a umožnil by snazší odhalení problémových oblastí. Návrhy na změnu by také vzaly v úvahu mezinárodní iniciativy jako je provozní bezpečnostní audit Asociace mezinárodní letecké dopravy IATA (IOSA) spočívající v poskytnutí standardizovaného programu auditu, který je založen na mezinárodně uznávaných normách a strukturovaném systému pro sdílení informací z auditu.Je třeba říci, že výše uvedená opatření by vyžadovala dokonalejší společné školení příslušných pracovníků a využití zkušeností Společenství v oblasti výměny pracovníků z různých členských států. Tím by inspektoři získali lepší znalosti nejlepších postupů, které by zase vytvářely nezbytnou důvěru v práci v rámci koherentního systému celého Společenství.Kromě těchto technických opatření by zřejmě bylo také třeba předvídat více společných akcí vůči provozovatelům, kteří nejsou považováni za bezpečné, tím, že se bude více hovořit o jednotlivých letadlech, kterým byl zakázán let, a tím, že se budou přijímat rozhodnější společná opatření proti třetím zemím, které neplní své odpovědnosti pokud jde o dozor, v souladu s původním návrhem Komise z roku 1997, který byl dosti zmírněn.2) Nutnost zvýšit transparentnostAby cestujícím byla dána pravomoc vybrat si při rezervaci místa v letadle konkrétní let s lepší znalostí provozujícího dopravce, musí mít cestující možnost se dovědět, který dopravce daný let provozuje.Po nehodě v Sharm-el-Sheikh zastávala veřejnost názor, že by cestující měli být informováni o přesné totožnosti společnosti, která je skutečně přepravuje. Vyšší stupeň transparentnosti by měl společnosti přimět k větší péči o bezpečnost.Již dnes cestující ve většině případů vědí, který dopravce bude provozovat let, na nějž si dělají rezervaci. Jednak, jestliže si kupují let jako jednotlivý produkt, kupují tuto službu od jedné konkrétní a identifikované letecké společnosti. V letecké dopravě však existují dvě praktiky, které někdy mohou vést k situaci, kdy dopravce, který prodal let pod svým obchodním jménem, ho ve skutečnosti neprovozuje. Jedna taková praktika je sdílení kódů, kdy se dvě letecké společnosti dohodnou, že budou prodávat místa na určitý počet letů pod oběma svými jmény, ačkoliv některé z těchto letů provozuje jeden dopravce a jiné lety provozuje druhý dopravce. Je tedy možné koupit si letenku od letecké společnosti x, ale ve skutečnosti letět s leteckou společností y.Nicméně jestliže si cestující dělá rezervaci na let jako jediný produkt prostřednictvím počítačového rezervačního systému, stanoví již dnes kodex chování pro používání takových počítačových rezervačních systémů[5], že uvedení provozujícího dopravce je povinné. Tato povinnost neexistuje pro přímé rezervace u leteckých společností, které nejsou zapojeny do počítačových rezervačních systémů, například při prodeji přes internet. Avšak většina evropských leteckých společností, které provádějí praxi sdílení kódů, přistoupila k dokumentu Závazky pro služby poskytované cestujícím v letecké dopravě (ASCP)[6] a zavázala se, že bude poskytovat tyto informace dobrovolně. Tento závazek je zjevně dodržován v širokém rozsahu.Druhá praktika, která může vést k nejasnosti ohledně provozujícího dopravce, je takzvaný wet leasing, kdy si letecká společnost pronajme od jiné letecké společnosti letadlo i s posádkou. Pro počítačový rezervační systém není stanovena povinnost tyto informace uvádět. Tato praktika však není tak rozšířená jako sdílení kódů a vztahuje se na ni také dokument Závazky pro služby poskytované cestujícím v letecké dopravě (ASPC).Pokud jde ale o lety zakoupené jako součást souboru cestovních služeb, není v současné době stanovena v tomto odvětví žádná povinnost nebo závazek ohledně toho, že cestující budou informováni o totožnosti provozujícího dopravce. Přesto však značná část tohoto odvětví již poskytuje tyto informace dobrovolně jako obchodní nástroj.V zásadě se jedná o zcela zřejmý požadavek ochrany spotřebitele, že cestující by měli mít právo vědět, kdo bude poskytovat klíčový prvek souboru cestovních služeb nebo let, který si kupují. Asi by například také nikdo neočekával, že spotřebitelům se nesdělí, ve kterém hotelu jsou ubytováni. Navrhovaná opatření jsou pečlivě zaměřená na zajištění bezpečnosti cestujícího zatímco opatření, která mohou mít nepříznivý vliv na hospodářskou soutěž odvětví cestovního ruchu, jsou minimalizována, zejména zajištěním pružnosti ve výběru provozujícího dopravce. I když by rozšířené posouzení vlivu mohlo být odůvodněné, zejména pokud byla vyžadována širší opatření, povaha navržených požadavků (zejména naléhavost opatření, která se musejí přijmout, a nutnost zamezit přijímání četných vnitrostátních pravidel) vyžaduje rychlé přijetí tohoto návrhu.Mezi dobou rezervace a poskytnutím služby může však uplynout dlouhá doba a může vzniknout požadavek na změny v původním uspořádání. V cestovním průmyslu je klíčovým faktorem úspěchu možnost pružně reagovat na vývoj trhu. A dále zde mohou být technické důvody, které přinutí poskytovatele služeb, a to jak letecké společnosti, tak provozovatele souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy, aby změnili provozujícího dopravce ve velice krátkém termínu, když například technická závada na letadle vyvolá nutnost použít letadlo jiné letecké společnosti. Je proto nezbytné dosáhnout rovnováhy mezi požadavky na transparentnost a pružnost. Transparentnost vyžaduje, aby jakákoliv změna provozujícího dopravce byla okamžitě oznámena příslušným cestujícím; pružnost vyžaduje, aby letecké společnosti a provozovatelé souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy byli schopni změnit provozujícího dopravce v krátkém termínu a aby přitom nemuseli čelit dalšímu narušení provozu.Aby mohli dopravci uzavírající smlouvu nabídnout lákavé ceny, např. v případě souboru služeb pro pobyty poskytovaných provozovateli souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy, a s ohledem na skutečnost, že soubory služeb pro cesty jsou často rezervovány dlouho dopředu před skutečnou cestou, je důležité, aby dopravci uzavírající smlouvu měli možnost vybrat jednoho nebo více provozujících dopravců pod podmínkou, že cestující bude v tomto ohledu o každé změně informován.Proto by cestující měli mít právo vždy znát totožnost dopravce, který provozuje jejich lety. V budoucnu Komise přezkoumá, zda ustanovení o tomto informování poskytuje dostatečnou ochranu cestujícím.Transparentnost je však základní zásadou, která musí platit také mezi členskými státy. A z tohoto důvodu bude toto nařízení obsahovat obecnou povinnost členských států vyměňovat si mezi sebou informace týkající se bezpečnosti provozovatelů v letecké dopravě tak, aby bylo zajištěno účinné, konsistentní a jediné prosazování rozhodnutí o bezpečnosti všude v Evropě.2005/0008 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o sdělování informací o bezpečnosti členskými státy(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[7],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[8],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[9],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[10],vzhledem k těmto důvodům:(1) Akce Společenství v oblasti letecké dopravy by měla byt zaměřena, mezi jinými cíli, na zajištění vysoké úrovně ochrany cestujících před bezpečnostními riziky. Rovněž je třeba plně brát v úvahu požadavky na ochranu spotřebitele obecně.(2) Aby rámec hospodářské soutěže v letecké dopravě přinášel co největší přínosy pro letecké společnosti a cestující, je důležité, aby spotřebitelé dostávali dostatečné informace tak, aby se mohli kvalifikovaně rozhodnout.(3) Totožnost leteckého dopravce, který provádí službu, je základní informace. Nicméně spotřebitelé, kteří si rezervují místo na určitý let, nejsou vždy informováni o totožnosti leteckého dopravce, který bude tento let skutečně provozovat.(4) Směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy[11] stanoví soubor informací, které musí mít spotřebitelé k dispozici, ale nezahrnuje totožnost provozujícího dopravce.(5) Nařízení Rady (EHS) č. 2299/89[12] ve znění nařízení (ES) č. 323/1999 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů[13] dává spotřebitelům, kteří si rezervují let prostřednictvím počítačového rezervačního systému, právo být informovaní o totožnosti provozujícího leteckého dopravce. Nicméně i v pravidelné letecké dopravě existují určité praktiky vlastní tomuto průmyslu, jako je wet leasing nebo sdílení kódů v případech, kdy byla rezervace provedena bez počítačového rezervačního systému a kdy letecký dopravce, který prodal let pod svým jménem, ho ve skutečnosti neprovozuje a kdy v současné době nemá cestující žádné zákonem stanovené právo být informován o totožnosti leteckého dopravce, který tuto službu skutečně provádí.(6) Zatímco tyto praktiky posilují pružnost a umožňují lepší poskytování služeb cestujícím, určitý počet změn na poslední chvíli z technických důvodů je nevyhnutelný a přispívá k bezpečnosti letecké dopravy. Tato flexibilita musí být vyvážena transparentností vůči spotřebitelům.(7) Zlepšení sdělování informací týkajících se bezpečnosti provozovatelů v letecké dopravě členskými státy je zásadní pro zlepšení obecné úrovně bezpečnosti letecké dopravy ve Společenství.(8) Komise by měla provést rozbor provádění tohoto nařízení a po dostatečně dlouhé době by měla podat zprávu o účinnosti jeho ustanovení,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1 PředmětToto nařízení stanoví pravidla pro zajištění toho, že cestující v letecké dopravě budou informováni o totožnosti leteckého dopravce, jenž provozuje lety, kterými cestují, a stanoví povinnost výměny bezpečnostních informací mezi členskými státy.Článek 2 DefinicePro účely tohoto nařízení se„leteckým dopravcem“ rozumí podnik zabývající se leteckou dopravou s platnou provozní licencí;„smlouvou o přepravě“ rozumí smlouva o službách v letecké dopravě nebo takové služby zahrnující;„leteckým dopravcem uzavírajícím smlouvu“ rozumí dopravce, který uzavírá smlouvu o přepravě s cestujícím. Jestliže smlouva zahrnuje soubor služeb, pak je dopravce uzavírající smlouvu provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy;„provozujícím leteckým dopravcem“ rozumí letecký dopravce, který provádí nebo zamýšlí provést let podle smlouvy s cestujícím nebo v zastoupení jiné právnické nebo fyzické osoby, která uzavřela smlouvu s tímto cestujícím;„souborem služeb“ rozumí ty služby, které jsou definovány v čl. 2 odst. 1 směrnice 90/314/EHS o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy;„rezervací“ rozumí skutečnost, že cestující má letenku nebo jiný důkaz, který udává, že rezervace byla leteckým dopravcem nebo provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy přijata a evidována.Článek 3 Oblast působnosti1. Toto nařízení se vztahuje na poskytování služeb v letecké dopravě, jestliže odlet je z letiště na území některého členského státu, v němž platí Smlouva, nebo z letiště ve třetí zemi, jestliže je let součástí cesty, která začala ve Společenství, za podmínky, že dopravce, který uzavírá smlouvu, je usazen na území Společenství.2. Toto nařízení platí bez ohledu na to, zda je let pravidelný nebo nepravidelný a bez ohledu na to, zda je let součástí souboru služeb nebo není.3. Toto nařízení se nedotýká práv cestujících podle směrnice 90/314/EHS a nařízení Rady (EHS) č. 2299/89 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů.Článek 4 Výměna informací1. Členský stát zveřejní seznam všech leteckých dopravců, kteří mají zakázaný jeho vzdušný prostor nebo kteří podléhají omezením v právech na dopravu z bezpečnostních důvodů. Tento seznam bude dán k dispozici všem členským státům a Komisi. Komise zveřejní souhrnný seznam všech těchto leteckých dopravců.2. Komise přijme patřičná opatření pro usnadnění výměny informací uvedených v odstavci 1.Článek 5 Informování o totožnosti provozujícího leteckého dopravce1. Dopravce uzavírající smlouvu informuje cestujícího při provedení rezervace o totožnosti provozujícího leteckého dopravce nebo dopravců.2. Dopravce uzavírající smlouvu neprodleně cestujícího informuje, jestliže po provedení rezervace dojde ke změně provozujícího dopravce nebo dopravců bez ohledu na to jaký je důvod změny.Článek 6 Informace a revizeNejpozději do pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. K této zprávě budou v případě potřeby přiloženy návrhy na revizi tohoto nařízení.Článek 7 Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dneZa Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně [1] Zdroj: statistiky o pojišťovacích nárocích v letecké dopravě pro rok 2003 a statistiky EUROSTAT zveřejněné v roce 2003, kapitola 3.5.14 „Provoz na vybraných významných letištích“; tyto statistiky jsou založeny na srovnávacích údajích z informací od Mezinárodní rady letišť, Mezinárodní organizace pro civilní letectví, časopisu Airports Magazine a místních letištních orgánů.[2] Viz nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví; nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví; směrnice Rady 94/56/ES, kterou se zavádějí základní zásady pro vyšetřování nehod a nahodilých událostí v civilním letectví; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES o hlášení událostí v civilním letectví.[3] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, článek 7.[4] Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s.76[5] Nařízení Rady (ES) č. 323/1999, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2299/89 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů[6] Dobrovolný závazek letecké dopravy, podepsaný dne 14. února 2002; internetová stránka: http://europa.eu.int/comm/transport/air/rights/commitments_en.htm.[7] Úř. věst. C , , s. .[8] Úř. věst. C , , s. .[9] Úř. věst. C , , s. .[10] Úř. věst. C , , s. .[11] Úř. věst. L 158, 23.6. 1990 s. 59.[12] Úř. věst. L 220, 29.7. 1989 s. 1.[13] Úř. věst. L 40, 13.2.1999 s. 1.Počet úmrtí na palubě letadel nad územím EU (civilní provoz)


Důležité právní upozornění

|

52010PC0054

2010/0036 (COD)  Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1215/2009, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté  /* KOM/2010/0054 konecném znení - COD 2010/0036 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 22.2.2010KOM(2010)54 v konečném znění2010/0036 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1215/2009, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjatéDŮVODOVÁ ZPRÁVA1.  Nařízením (ES) č. 2007/2000[1] Evropská unie udělila mimořádný neomezený bezcelní přístup na trh EU téměř pro všechny produkty pocházející ze zemí a území využívajících výhod procesu stabilizace a přidružení. Klíčovým cílem těchto opatření je oživit hospodářství zemí západního Balkánu pomocí zvýhodněného přístupu na trh EU. Hospodářský rozvoj by měl zase posílit politickou stabilitu v celém regionu.2.  Jelikož nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 bylo několikrát podstatně změněno, bylo kodifikováno nařízením Rady (ES) č. 1215/2009 ze dne 30. listopadu 2009[2].3.  Tyto obchodní preference byly uděleny na období do 31. prosince 2010 a v současné době se vztahují na Bosnu a Hercegovinu, Srbsko a Kosovo[3] pro všechny produkty v oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1215/2009. Na produkty pocházející z Albánie, Chorvatské republiky, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie nebo z Černé Hory se nadále vztahují ustanovení nařízení (ES) č. 1215/2009, ve kterém je to výslovně stanoveno, nebo opatření stanovená v nařízení (ES) č. 1215/2009, která jsou výhodnější než obchodní úlevy udělené v rámci dvoustranných dohod mezi Evropskou unií a uvedenými zeměmi.4.  Dne 16. června 2008 byla podepsána dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou. Pro období, než budou dokončeny ratifikační postupy, dne 1. července 2008 vstoupila v platnost prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou.5.  Dne 29. dubna 2008 byla podepsána dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií a Srbskem. Do jejího vstupu platnost se od 8. prosince 2009 provádí prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropskou unií a Srbskem, která vstoupila v platnost dne 1. února 2010.6.  Jelikož prozatímní dohody / dohody o stabilizaci a přidružení udělují obchodní úlevy Bosně a Hercegovině a Srbsku na stejné produkty, jaké jsou uvedeny v autonomních obchodních preferencích, je třeba tyto úlevy vyjmout z nařízení Rady (ES) č. 1215/2009. Vztahují se na preferenční celní kvóty na produkty typu „baby beef“, cukr a produkty odvětví cukru, určitá vína, jakož i některé produkty rybolovu.7.  Dne 14. října 2009 přijala Evropská komise sdělení s názvem Kosovo∗ – naplňování evropské perspektivy a doporučila prodloužit platnost autonomních obchodních opatření.8.  Rada pro obecné záležitosti ve svých závěrech ze dne 8. prosince 2009 uvedla, že pokud jde o vztahy EU s Kosovem, považuje za důležité zejména opatření týkající se obchodu, aniž je tím dotčen postoj členských států k otázce statusu.9.  Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 26. listopadu 2009 ke strategii rozšíření v roce 2009 týkající se zemí západního Balkánu, Islandu a Turecka vyzývá Komisi, aby co nejintenzivněji usilovala o zmírnění dopadů hospodářské krize na země západního Balkánu.10.  Ukončení stávajících obchodních preferencí by připravilo zvýhodněné země a území o objektivní hospodářskou výhodu při jejich obchodování s EU. To by mohlo mít velmi negativní dopad na celkový hospodářský výkon těchto zemí, s negativními důsledky pro jejich vnitřní reformní a transformační a procesy. Navíc by to mohlo vážně ohrozit jejich hospodářskou obnovu.11.  Tento návrh mění některé prvky nařízení (ES) č. 1215/2009 tak, aby bylo možné prodloužit jeho platnost do 31. prosince 2015 a provést určité úpravy v důsledku vstupu v platnost dvoustranných dohod s Bosnou a Hercegovinou a se Srbskem. Nařízení (ES) č. 1215/2009 rovněž obsahuje, v článcích 2 a 10, určité pravomoci vyhrazené Radě, které se nezakládají na rozhodnutí Rady 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi. Komise předloží návrh, který bude revidovat všechny takové postupy v oblasti společné obchodní politiky z hlediska systému prováděcích aktů stanoveného v článku 291 Smlouvy o fungování Evropské unie a nařízení, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady týkající se výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi, přijatém na základě čl. 291 odst. 3. Uvedený návrh se bude týkat též článků 2 a 10 nařízení (ES) č. 1215/2009. Uvedený návrh bude předložen co možná nejdříve poté, co Komise přijme návrh o pravidlech a obecných zásadách týkajících se výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi.12.  Nařízení nepředstavuje náklady pro rozpočet ES. Jeho uplatňování nepovede ani k žádným ztrátám z celních příjmů ve srovnání se stávající situací.13.  Vzhledem k výše uvedenému je účelem současného návrhu prodloužit platnost nařízení Rady (ES) č. 1215/2009 do 31. prosince 2015. Tímto návrhem se mění nařízení Rady (ES) č. 1215/2009, aby se zohlednily změny týkající se rozsahu zahrnutých produktů.14.  Aby nebyl narušen obchod, musí být toto nařízení přijato a vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie před 31. prosincem 2010. V případě, že to nebude možné, měly by být 8. bod odůvodnění a druhý odstavec článku 3, které jsou v tomto návrhu uvedeny v hranatých závorkách, vloženy v plném znění do uvedeného nařízení, aby bylo zajištěno výjimečné retroaktivní uplatňování.2010/0036 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1215/2009, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjatéEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,poté, co postoupily návrh vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000[4] zavedlo mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté, která stanoví neomezený bezcelní přístup na trh Unie téměř pro všechny produkty pocházející ze zemí a celních území, které využívají výhod procesu stabilizace a přidružení. Jelikož nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 bylo několikrát podstatně změněno, bylo kodifikováno nařízením Rady (ES) č. 1215/2009 ze dne 30. listopadu 2009[5] .(2) Dne 16. června 2008 byla v Lucemburku podepsána Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bosnou a Hercegovinou na straně druhé. Pro období, než budou dokončeny všechny postupy potřebné pro vstup uvedené dohody v platnost, byla podepsána a uzavřena Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Bosnou a Hercegovinou na straně druhé. Prozatímní dohoda vstoupila v platnost dnem 1. července 2008[6].(3) Dne 29. dubna 2008 byla v Lucemburku podepsána Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Srbsko na straně druhé. Pro období, než budou dokončeny všechny postupy potřebné pro vstup uvedené dohody v platnost, byla podepsána a uzavřena Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Republikou Srbsko na straně druhé. Prozatímní dohoda vstoupila v platnost dnem 1. února 2010[7].(4) Dohody o stabilizaci a přidružení a prozatímní dohody zakládají smluvní obchodní režim mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou a mezi Evropskou unií a Srbskem. Je proto nezbytné pozměnit nařízení (ES) č. 1215/2009 vypuštěním Bosny a Hercegoviny a Srbska ze seznamu zvýhodněných zemí a území, na něž se vztahují celní úlevy udělené na stejné produkty v rámci smluvního režimu a upravit objemy celkových celních kvót u některých produktů, pro něž smluvní režimy stanoví celní kvóty. Na Bosnu a Hercegovinu a Srbsko by se však měly nadále vztahovat úlevy podle nařízení (ES) č. 1215/2009, pokud jsou tyto úlevy výhodnější než úlevy poskytnuté smluvními režimy. Platnost nařízení Rady (ES) č. 1215/2009 končí dnem 31. prosince 2010. Nařízení Rady (ES) č. 1215/2009 zůstává hlavním nástrojem upravujícím obchodní vztahy s Kosovem[8]. Nepřerušený přístup na trh Evropské unie má pro hospodářskou obnovu Kosova a celého regionu zásadní význam. Zároveň to nebude mít žádné nepříznivé důsledky pro Evropskou unii.(5) Z těchto důvodů je vhodné prodloužit platnost nařízení Rady (ES) č. 1215/2009 do 31. prosince 2015.(6) Aby bylo zajištěno dodržování mezinárodních závazků Unie, preference obsažené v tomto nařízení by měly být podmíněny zachováním nebo obnovením stávajících výjimek ze závazků podle WTO ve prospěch Evropské unie.(7) V zájmu ochrany ekonomických zájmů hospodářských subjektů je nezbytné stanovit přechodná opatření pro produkty, které se v den vstupu tohoto nařízení v platnost nacházejí v tranzitu nebo jsou dočasně uskladněny v celních skladech.(8) [Aby nebyl narušen obchod, je nezbytné, aby se toto nařízení použilo ode dne 1. ledna 2011, jelikož použitelnost nařízení Rady (ES) č. 1215/2009 končí dnem 31. prosince 2010,]PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 1215/2009 se mění takto:(1) Článek 1 se nahrazuje tímto:„Článek 1Preferenční zacházení1. S výhradou zvláštních ustanovení uvedených v článku 3 mohou být produkty, které pocházejí z celního území Kosova, jiné než produkty čísel 0102, 0201, 0202, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 1604, 1701, 1702 a 2204 kombinované nomenklatury, dováženy do Unie bez množstevních omezení a opatření s rovnocenným účinkem a s osvobozením od cel a poplatků s rovnocenným účinkem.2. Na produkty pocházející z Albánie, Bosny a Hercegoviny, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory nebo Srbska se nadále vztahují ustanovení tohoto nařízení, ve kterých je to výslovně stanoveno. Rovněž se na ně vztahuje jakákoli úleva stanovená v tomto nařízení, která je výhodnější než úleva udělená v rámci dvoustranných dohod mezi Evropskou unií a uvedenými zeměmi.“(2) V čl. 2 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:„a) definici pojmu „původní produkty“ podle části I hlavy IV kapitoly 2 oddílu 2 nařízení (EHS) č. 2454/93;“(3) V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Cla platná pro dovoz produktů typu „baby beef“ do Unie, uvedených v příloze II a pocházejících z celního území Kosova, činí 20 % valorického cla a 20 % specifického cla stanoveného ve společném celním sazebníku, v mezích roční celní kvóty 475 tun vyjádřených v hmotnosti jatečně upraveného těla.Ke každé žádosti o dovoz v rámci uvedené kvóty je třeba přiložit osvědčení o pravosti vydané příslušnými orgány vyvážejícího území a potvrzující, že produkty pocházejí z daného území a že odpovídají definici uvedené v příloze II tohoto nařízení. Uvedené osvědčení vystavuje Komise postupem podle č. 195 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů)[9].“(4) V článku 3 se zrušuje odstavec 3.(5) Článek 4 se nahrazuje tímto:„Článek 4Zavedení celní kvóty pro produkty typu „baby beef“Prováděcí pravidla pro zavedení celní kvóty pro produkty typu „baby beef“ stanoví Komise postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů).“(6) V článku 12 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:„Použije se do 31. prosince 2015. Preference stanovené v tomto nařízení pozbudou platnosti zcela nebo zčásti, pokud preference stanovené v tomto nařízení nebudou povolena v rámci výjimky udělené Světovou obchodní organizací. Takové pozbytí platnosti se uplatní od dne, kdy výjimka již nebude v platnosti. Komise v dostatečném předstihu před tímto datem zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení, kterým uvědomí hospodářské subjekty a příslušné orgány. V oznámení se uvede, které preference stanovené v tomto nařízení již nejsou v platnosti, a datum, od kterého uvedené preference již nejsou v platnosti.“(7) Příloha I se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.Článek 2Na produkty, které se dne 1. ledna 2011 nacházejí v tranzitu nebo jsou v Unii dočasně uskladněny v celních skladech nebo ve svobodných pásmech a na které byly před uvedeným datem řádně vystaveny doklady o tom, že pocházejí z Bosny a Hercegoviny nebo Srbska, v souladu s hlavou IV kapitolou 2 oddílem 2 nařízení Komise (EHS) 2454/93[10], se nadále vztahují ustanovení nařízení (ES) č. 1215/2009 až do l. května 2011.Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .[Toto nařízení se použije ode dne 1. ledna 2011].Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Evropský parlament Za Radupředseda předsedaPŘÍLOHAPŘÍLOHA ITÝKAJÍCÍ SE CELNÍCH KVÓT UVEDENÝCH V ČLÁNKU 4Bez ohledu na pravidla pro výklad kombinované nomenklatury se popis zboží považuje pouze za orientační a působnost preferenčního zacházení se v rámci této přílohy určuje rozsahem kódů KN. Je-li před kódem KN uvedeno „ex“, určuje se působnost preferenčního režimu současně rozsahem kódu KN a odpovídajícím popisem.Pořadové číslo | Kód KN | Popis zboží | Objem kvóty na rok 1 | Zvýhodněné země a území | Celní sazba |09.1571 | 0301 91 10 | Pstruzi (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache a Onchorhynchus chrysogaster): živí; čerství nebo chlazení; zmrazení; sušení, solení nebo ve slaném nálevu, uzení; filé a jiné rybí maso; rybí moučky, prášky a pelety, vhodné k lidské spotřebě | 15 tun | celní území Kosova | 0 % |0301 91 90 |0302 11 10 |0302 11 20 |0302 11 80 |0303 21 10 |0303 21 20 |0303 21 80 |0304 19 15 |0304 19 17 |ex 0304 19 18 |ex 0304 19 91 |0304 29 15 |0304 29 17 |ex 0304 29 18 |ex 0304 99 21 |ex 0305 10 00 |ex 0305 30 90 |0305 49 45 |ex 0305 59 80 |ex 0305 69 80 |09.1573 | 0301 93 00 | Kapři: živí; čerství nebo chlazení; zmrazení; sušení, solení nebo ve slaném nálevu, uzení; filé a jiné rybí maso; rybí moučky, prášky a pelety, vhodné k lidské spotřebě | 20 tun | celní území Kosova | 0 % |0302 69 11 |0303 79 11 |ex 0304 19 18 |ex 0304 19 91 |ex 0304 29 18 ex 0304 99 21 ex 0305 10 00 ex 0505 30 90 ex 0305 49 80 ex 0305 59 80 ex 0305 69 80 |09.1575 | ex 0301 99 80 | Zubatec obecný (Dentex dentex) a růžichy rodu Pagellus: živí; čerství nebo chlazení; zmrazení; sušení, solení nebo ve slaném nálevu, uzení; filé a jiné rybí maso; rybí moučky, prášky a pelety, vhodné k lidské spotřebě | 45 tun | celní území Kosova | 0 % |0302 69 61 |0303 79 71 |ex 0304 19 39 |ex 0304 19 99 |ex 0304 29 99 |ex 0304 99 99 |ex 0305 10 00 |ex 0305 30 90 |ex 0305 49 80 |ex 0305 59 80 |ex 0305 69 80 |09.1577 | ex 0301 99 80 | Mořčák evropský (Dicentrarchus labrax): živý; čerstvý nebo chlazený; zmrazený; sušený; solený nebo ve slaném nálevu, uzený; filé a jiné rybí maso; rybí moučky, prášky a pelety, vhodné k lidské spotřebě | 30 tun | celní území Kosova | 0 % |0302 69 94 |ex 0303 77 00 |ex 0304 19 39 |ex 0304 19 99 |ex 0304 29 99 |ex 0304 99 99 |ex 0305 10 00 |ex 0305 30 90 |ex 0305 49 80 |ex 0305 59 80 |ex 0305 69 80 |09.1515 | ex 2204 21 93 | Víno z čerstvých hroznů, o skutečném obsahu alkoholu v % objemových nejvýše 15 % obj., jiné než šumivé víno | 50 000 hl2 | Albánie5, Bosna a Hercegovina7, Chorvatsko3, Bývalá jugoslávská republika Makedonie4, Černá Hora6, Srbsko8 nebo celní území Kosova | Osvobození |ex 2204 21 94 |ex 2204 21 95 |ex 2204 21 96 |ex 2204 21 97 |ex 2204 21 98 |ex 2204 29 93 |ex 2204 29 94 ex 2204 29 95 ex 2204 29 96 ex 2204 29 97 ex 2204 29 98 |1 Jediný celkový objem na celní kvótu, k němuž mohou být přičteny dovozy pocházející ze zvýhodněných zemí a území.2 Objem této celkové celní kvóty se sníží, jestliže se zvýší objem jednotlivých celních kvót majících pořadová čísla 09.1588 pro některá vína pocházející z Chorvatska.3 Přístup k této celkové celní kvótě, pokud jde o vína pocházející z Chorvatské republiky, závisí na předchozím vyčerpání obou jednotlivých celních kvót stanovených v dodatkovém protokolu o víně uzavřeném s Chorvatskem. Tyto jednotlivé celní kvóty jsou otevřeny pod pořadovými čísly 09.1588 a 09.1589.4 Přístup k této celkové celní kvótě, pokud jde o vína pocházející z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, závisí na předchozím vyčerpání obou jednotlivých celních kvót stanovených v dodatkovém protokolu o víně uzavřeném s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií. Tyto jednotlivé celní kvóty jsou otevřeny pod pořadovými čísly 09.1558 a 09.1559.5 Přístup k této celkové celní kvótě, pokud jde o vína pocházející z Albánské republiky, závisí na předchozím vyčerpání obou jednotlivých celních kvót stanovených v dodatkovém protokolu o víně uzavřeném s Albánií. Tyto jednotlivé celní kvóty jsou otevřeny pod pořadovými čísly 09.1512 a 09.1513.6 Přístup k této celkové celní kvótě, pokud jde o vína pocházející z Černé Hory, závisí na předchozím vyčerpání jednotlivých celních kvót stanovených v dodatkovém protokolu o víně uzavřeném s Černou Horou. Tato individuální kvóta byla otevřena pod pořadovým číslem 09.1514.7 Přístup k této celkové celní kvótě, pokud jde o vína pocházející z Bosny a Hercegoviny, závisí na předchozím vyčerpání obou jednotlivých celních kvót stanovených v dodatkovém protokolu o víně uzavřeném s Bosnou a Hercegovinou. Tyto jednotlivé kvóty jsou otevřeny pod pořadovými čísly 09.1528 a 09.1529.8 Přístup k této celkové celní kvótě, pokud jde o vína pocházející ze Srbska, závisí na předchozím vyčerpání obou jednotlivých celních kvót stanovených v dodatkovém protokolu o víně uzavřeném se Srbskem. Tyto jednotlivé celní kvóty jsou otevřeny pod pořadovými čísly 09.1526 a 09.1527.LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRH S ROZPOČTOVÝM DOPADEM VÝLUČNĚ NA STRANĚ PŘÍJMŮ1. NÁZEV NÁVRHU:Nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1215/2009, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté2. ROZPOČTOVÉ LINIEKapitola a článek: 120Částka vyčleněná v rozpočtu na příslušný rok (2010): 14 079 700 000 EUR3. FINANČNÍ DOPAD( Návrh nemá žádné finanční dopadyX Návrh nemá žádné finanční dopady na výdaje, má však finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem:v milionech EUR (zaokrouhleno na 1 desetinné místo)Rozpočtová linie | Příjem[11] | Období 12 měsíců ode dne 1. 1. 2011 | [Rok n] |Článek 120 | Dopad na vlastní zdroje | 0,3 |Situace po akci |[n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] |Článek … |Článek … |4. OPATŘENÍ PROTI PODVODŮMV případě podvodu nebo neplnění povinnosti poskytovat nezbytnou správní spolupráci za účelem ověření důkazu o původu nebo v případě nedodržení podmínek pro poskytnutí preferenčního zacházení může Komise přijmout opatření k celkovému nebo částečnému pozastavení takového zacházení stanoveného v nařízení Rady (ES) č. 1215/2009.5. DALŠÍ POZNÁMKYVýpočet finančního dopadu vychází z obchodem vážených celních sazeb podle doložky nejvyšších výhod na úrovni HS2. Výpočet byl proveden na základě údajů z roku 2008.Dopad na vlastní zdroje je vyjádřen jako čistá částka (tj. vypočtená odečtením 25 % nákladů na výběr z hrubé částky).Pokud jde o preferenční zacházení pro ovoce a zeleninu, výpočet je založen na úplném zrušení cla. Skutečná ztráta je však jen zlomkem uvedených částek, jelikož preferenční zacházení se týká jen specifických prvků celkové hodnoty podle doložky nejvyšších výhod.Tabulka 2: Hlavní kategorie dovozu z Kosova do EU podle dovozního režimu a odhadovaná „ztráta“ celních příjmů EU v roce 2008 (v milionech EUR a %)HS2 | Dovoz EU* | Preferenční dovoz | Dovoz MFN-0 | Sazba MFN** | „Tarifní ztráta“ |v milionech EUR | v milionech EUR | v milionech EUR | % | v milionech EUR |Mezisoučet | 64,2 | 8,7 | 54,8 | neuplatňuje se | 0,4 |Ostatní dovoz HS2 | 13,9 | 0,4 | 13,3 | neuplatňuje se | neuplatňuje se |VŠECHNY PRODUKTY | 78,1 | 9,2 | 68,1 | neuplatňuje se | neuplatňuje se |Zdroj: COMEXT a TRAINS. Poznámka: * Bez dovozu v „neznámém“ režimu. ** Vážená obchodem[1] Úř. věst. L 240, 23.9.2000, s. 1.[2] Úř. věst. L 328, 15.12.2009, s. 1.[3] Jak bylo vymezeno rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999).[4] Úř. věst. L 240, 23.9.2000, s. 1.[5] Úř. věst. L 328, 15.12.2009, s. 1.[6] Úř. věst. L 233, 30.8.2008, s. 6.[7] Úř. věst. L 28, 30.1.2010, s. 2.[8] Jak bylo vymezeno rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999).[9] Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.[10] Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1.[11] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (zemědělské poplatky, dávky z cukru, cla), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 % nákladů na výběr.