               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.6.2018
            COM(2018) 454 final
            2018/0240(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu dohody jménem Evropské unie o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Na základě příslušných směrnic pro jednání
                  1
                vedla Komise jednání s delegacemi Kanady, Čínské lidové republiky, Dánského království za Faerské ostrovy a Grónsko, Islandu, Japonska, Korejské republiky, Norského království, Ruské federace a Spojených států amerických za účelem uzavření závazné dohody o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“).

               Dohoda bude zabraňovat neregulovanému komerčnímu rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu, což je oblast o rozloze asi 2,8 milionu čtverečních kilometrů.  Ke komerčnímu rybolovu v této oblasti nikdy nedocházelo, ani se tak pravděpodobně nebude dít v blízké budoucnosti.  Nicméně s ohledem na měnící se podmínky Severního ledového oceánu vypracovaly dotčené vlády tuto dohodu v souladu s přístupem založeným na předběžné opatrnosti při řízení rybolovu.

               Na základě dohody bude zřízen a provozován společný program vědeckého výzkumu a monitorování s cílem zlepšit porozumění ekosystémů v této oblasti, a především pomoc při rozhodování, zda se v této oblasti nevyskytují rybí populace, jejichž odlov by byl udržitelný.  Dohoda předpokládá možnost budoucího vzniku jedné nebo více dalších organizací nebo ujednání k řízení rybolovu v této oblasti.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Ve svých závěrech z roku 2009 ohledně politiky EU pro Arktidu
                  2
                vyjádřila Rada svou připravenost zvážit návrh na zavedení regulačního rámce pro ty části volného moře, na něž se dosud nevztahuje mezinárodní systém ochrany, prostřednictvím rozšíření mandátu příslušných regionálních organizací pro řízení rybolovu, nebo jakéhokoliv dalšího návrhu za tímto účelem, na němž se příslušné strany dohodnou. Rada také konstatovala, že než bude takovýto rámec vytvořen, upřednostňuje dočasný zákaz nového rybolovu v těchto vodách.

               Rada ve svých závěrech z roku 2012 ohledně sdělení Komise o vnějším rozměru společné rybářské politiky
                  3
                mimo jiné zdůraznila potřebu společných iniciativ v oblasti řízení, když se Unie dělí o rybí populace s třetími zeměmi, aby se zajistily rovné podmínky a aby při udržitelném řízení rybolovných zdrojů na mezinárodní úrovni byla opětovně potvrzena zásadní úloha regionálních organizací pro řízení rybolovu.

               Jakmile dohoda vstoupí v platnost, zaplní důležitou regulační mezeru ve stávajícím mezinárodním rámci pro správu oceánů.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Tento návrh je v souladu se společnou rybářskou politikou EU a mezinárodní správou oceánů, včetně politiky EU týkající se Arktidy.

               2.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Dne 31. března 2016 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby jménem Evropské unie zahájila jednání o mezinárodní dohodě o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu. Členské státy byly o průběhu jednání informovány na zasedáních.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Komise využila odborných znalostí členských států při přípravě i v průběhu každého kola jednání. Členem delegace EU během posledních dvou kol jednání byl také externí právní odborník.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Z tohoto návrhu nevyplývají dodatečné náklady pro rozpočet EU. -

               2018/0240 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu dohody jménem Evropské unie o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie má výlučnou pravomoc přijmout opatření k zachování biologických mořských zdrojů a uzavírat dohody s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.

               (2)Podle rozhodnutí Rady 98/392/ES
                  4
                a rozhodnutí Rady 98/414/ES
                  5
                je Unie smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva“) a dohody o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (dále jen „dohoda o rybích populacích“). Úmluva i dohoda o rybích populacích vyžadují, aby státy spolupracovaly na zachování a řízení živých mořských zdrojů. Dohoda o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“) tuto povinnost naplňuje.

               (3)Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  6
                Unie udržuje vnější vztahy v oblasti rybolovu v souladu se svými mezinárodními závazky a politickými cíli a s cíli a zásadami uvedenými v článcích 2 a 3 uvedeného nařízení, aby zajistila udržitelné využívání, řízení a zachování biologických mořských zdrojů a mořského prostředí. Dohoda je v souladu s těmito cíli.

               (4)Dne 31. března 2016 Rada zmocnila Evropskou komisi
                  7
               , aby jménem Evropské unie zahájila jednání o mezinárodní dohodě o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu. Tato jednání byla úspěšně dokončena dne 30. listopadu 2017.

               (5)Skutečnost, že se Unie stane smluvní stranou této dohody, přispěje k soudržnosti přístupu Unie k ochraně oceánů a posílí její závazek k dlouhodobému zachování a udržitelnému využívání biologických mořských zdrojů po celém světě.

               (6)Uvedená dohoda by proto měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího uzavření,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis dohody o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“) jménem Unie se schvaluje, s výhradou uzavření uvedené dohody.

               Znění dohody je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Generální sekretariát Rady zřídí nástroj udělující plnou moc k podepsání dohody, s výhradou jejího uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavači dohody.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Přijato Radou dne 31. března 2016.

                     (2)

                        Doc. 16857/09 +CORI

                     (3)

                        Doc. 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1

                     (4)

                        Rozhodnutí Rady 98/392/ES ze dne 23. března 1998 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 a dohody ze dne 28. července 1994 o provádění části XI této úmluvy Evropským společenstvím (Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 1).

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady 98/414/ES ze dne 8. června 1998 týkající se ratifikace dohody o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací Evropským společenstvím (Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 14).

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (7)

                        Přijato Radou dne 31. března 2016 s číslem dokumentu ST 7411 2016 ADD 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne12.6.2018
            COM(2018) 454 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu dohody jménem Evropské unie o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu

               PŘÍLOHA

               DOHODA O PREVENCI NEREGULOVANÉHO RYBOLOVU NA VOLNÉM MOŘI

               VE STŘEDNÍ ČÁSTI SEVERNÍHO LEDOVÉHO OCEÁNU

               Smluvní strany této dohody,

               berouce ohled na to, že oblast volného moře střední části Severního ledového oceánu donedávna pokrýval celoročně led, což znemožňovalo rybolov v těchto vodách, ale tato ledová pokrývka se v posledních letech zmenšila,

               majíce na zřeteli, že ačkoli ekosystémy střední části Severního ledového oceánu v zásadě nebyly vystaveny lidské činnosti, tyto ekosystémy se v důsledku změny klimatu a dalších jevů mění a účinky těchto změn dosud nejsou zcela pochopeny,

               uznávajíce zásadní roli zdravých a udržitelných mořských ekosystémů a rybolovu v potravě a výživě,

               berouce v úvahu zvláštní zodpovědnost a zájmy pobřežních států střední části Severního ledového oceánu ve vztahu k zachování a udržitelnému řízení rybích populací ve střední části Severního ledového oceánu,

               berouce v této souvislosti na vědomí iniciativu pobřežních států středního Severního ledového oceánu, na jejímž základě bylo přijato prohlášení o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu podepsané dne 16. července 2015,

               připomínajíce zásady a ustanovení smluv a dalších mezinárodních nástrojů týkajících se mořského rybolovu, které se vztahují na oblast volného moře ve střední části Severního ledového oceánu, včetně těch, jež jsou obsaženy v:

               Úmluvě Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva“),

               Dohodě o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 týkajících se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dále jen „dohoda z roku 1995“) a

               kodexu chování pro odpovědný rybolov z roku 1995 a souvisejících nástrojích přijatých Organizací OSN pro výživu a zemědělství,

               zdůrazňujíce důležitost zajištění spolupráce a koordinace mezi zúčastněnými stranami a Komisí pro rybolov v severovýchodním Atlantiku, která má kompetence přijmout opatření k zachování a řízení v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu, a dalšími relevantními mechanismy pro řízení rybolovu, které byly zřízeny a fungují v souladu s mezinárodním právem, jakož i s příslušnými mezinárodními orgány a programy,

               domnívajíce se, že komerční rybolov v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu pravděpodobně nezačne probíhat v blízké budoucnosti, a proto je za stávající situace předčasné zakládat jakékoliv další regionální nebo subregionální organizace nebo přijímat opatření k řízení rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu,

               přejíce si, v souladu s přístupem předběžné opatrnosti, zabránit vzniku neregulovaného rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu a zároveň pravidelně přezkoumávat potřebu dalších opatření k zachování a řízení,

               připomínajíce Deklaraci OSN o právech původních obyvatel z roku 2007,

               uznávajíce zájmy obyvatel Arktidy, včetně tamních původních obyvatel, pokud jde o dlouhodobé zachování a udržitelné využívání živých mořských zdrojů, zdravých mořských ekosystémů v Severním ledovém oceánu, a zdůrazňujíce důležitost zapojení těchto obyvatel a jejich komunit a

               přejíce si podpořit využití jak vědeckých poznatků, tak znalostí původních a místních obyvatel o živých mořských zdrojích Severního ledového oceánu a ekosystémech, v nichž se vyskytují, jako východiska pro zachování a řízení rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu,

               se dohodly takto:

               Článek 1

               Definice

               Pro účely této dohody:

               a)
                     „oblastí působnosti dohody“ se rozumí jediná oblast volného moře ve střední části Severního ledového oceánu, kterou obklopují vody, jež spadají ve věcech rybolovu pod jurisdikci Kanady, Dánského království za Grónsko, Norského království, Ruské federace a Spojených států amerických;

               b)
                     „rybou“ se rozumí druhy ryb, měkkýšů a korýšů s výjimkou těch, které patří k přisedlým druhům, jak jsou vymezeny v článku 77 úmluvy;

               c)
                     „rybolovem“ se rozumí hledání, pokládání návnad, zjišťování stanovišť, lov, odlov nebo výlov ryb či jakákoli činnost, o níž lze odůvodněně předpokládat, že povede k položení návnad, zjištění stanoviště, lovu, odlovu nebo výlovu ryb;

               d)
                     „komerčním rybolovem“ se rozumí rybolov pro komerční účely;

               e)
                     „průzkumným rybolovem“ se rozumí rybolov za účelem zhodnocení udržitelnosti a možnosti budoucího komerčního rybolovu za využití vědeckých údajů týkajících se tohoto rybolovu;

               f)
                     „plavidlem“ se rozumí jakékoli plavidlo, které je používáno, vybaveno či zamýšleno k použití při rybolovu.

               Článek 2

               Cíl dohody

               Cílem této dohody je zabránit neregulovanému rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu prostřednictvím přijetí předběžných opatření k zachování a řízení coby součásti dlouhodobé strategie pro ochranu zdravých mořských ekosystémů a pro zajištění zachování a udržitelného využívání rybích populací.

               Článek 3

               Prozatímní opatření k zachování a řízení týkající se rybolovu

               1.
                     Každá smluvní strana udělí povolení k provádění komerčního rybolovu v oblasti působnosti dohody plavidlům plujícím pod její vlajkou pouze na základě:

               a)
                     opatření k zachování a řízení za účelem udržitelného řízení rybích populací, která byla přijata jednou nebo více regionálními nebo subregionálními organizacemi, nebo ujednání o řízení rybolovu, jež byla nebo mohou být zavedena nebo prováděna v souladu s mezinárodním právem za účelem řízení udržitelného rybolovu v souladu s uznávanými mezinárodními normami, nebo

               b)
                     prozatímních opatření k zachování a řízení, která mohou být zavedena smluvními stranami podle čl. 5 odst. 1 písm. c) bodu ii).

               2.
                     Smluvní strany se vybízejí k provádění vědeckého výzkumu v rámci společného programu vědeckého výzkumu a monitorování zřízeného na základě článku 4 a v rámci svých příslušných vnitrostátních vědeckých programů.

               3.
                     Smluvní strana může plavidlům plujícím pod její vlajkou udělit povolení k provádění průzkumného rybolovu v oblasti působnosti dohody pouze na základě opatření k zachování a řízení stanovených smluvními stranami na základě čl. 5 odst. 1 písm. d).

               4.
                     Smluvní strany zajistí, aby jejich činnost v rámci vědeckého výzkumu zahrnující lov ryb v oblasti působnosti dohody neohrožovala předcházení neregulovanému komerčnímu a průzkumnému rybolovu a ochranu zdravých mořských ekosystémů.  Smluvní strany se vybízejí, aby se navzájem informovaly o svých plánech udělit povolení k takovýmto činnostem v rámci vědeckého výzkumu.

               5.
                     Smluvní strany zajistí dodržování předběžných opatření stanovených v tomto článku a jakýchkoliv dalších nebo jiných předběžných opatření, která mohou být stanovena podle čl. 5 odst. 1 písm. c).

               6.
                     V souladu s článkem 7 dohody z roku 1995 smluvní pobřežní státy a další smluvní strany spolupracují, aby zajistily kompatibilitu opatření k zachování a řízení rybích populací, které se vyskytují v oblastech vně i uvnitř vnitrostátních jurisdikcí ve střední části Severního ledového oceánu, s cílem zajistit zachování a řízení těchto populací v celém jejich rozsahu.

               7.
                     Kromě ustanovení uvedených v odstavci 4 výše nesmí být žádná část této dohody vykládána tak, aby omezovala práva smluvních stran ve vztahu k vědeckému výzkumu na moři, jak je stanoveno v úmluvě.

               Článek 4

               Společný program vědeckého výzkumu a monitorování

               1.
                     Smluvní strany usnadňují spolupráci v rámci vědeckých činností s cílem rozšířit poznatky o živých mořských zdrojích ve střední části Severního ledového oceánu a ekosystémů, v nichž se tyto zdroje vyskytují.

               2.
                     Smluvní strany se zavazují do dvou let od vstupu této dohody v platnost založit společný program vědeckého výzkumu a monitorování s cílem zlepšovat porozumění ekosystémům spadajícím do oblasti působnosti dohody a především zjistit, zda v oblasti působnosti dohody existují nebo v budoucnu budou existovat rybí populace, které by bylo možné lovit udržitelným způsobem, a určit případné dopady takového rybolovu na ekosystémy v oblasti působnosti dohody.

               3.
                     Smluvní strany řídí rozvoj, koordinaci a provádění společného programu vědeckého výzkumu a monitorování.

               4.
                     Smluvní strany zajistí, aby společný program vědeckého výzkumu a monitorování zohledňoval činnost relevantních vědeckých a technických organizací, orgánů a programů, stejně jako znalosti původních a místních obyvatel.

               5.
                     V rámci společného programu vědeckého výzkumu a monitorování přijmou smluvní strany do dvou let od vstupu této dohody v platnost protokol o sdílení údajů a v souladu s tímto protokolem sdílejí relevantní údaje, ať už přímo nebo prostřednictvím vědeckých a technických organizací, orgánů a programů.

               6.
                     Smluvní strany pořádají vědecká setkání, osobní nebo jiným způsobem, a to nejméně jednou za dva roky a nejméně dva měsíce před konáním setkání smluvních stran podle článku 5, na nichž představí výsledky svého výzkumu, přezkoumají nejlepší dostupné vědecké informace a poskytnou včasné odborné poradenství pro setkání smluvních stran.  Smluvní strany do dvou let od vstupu této dohody v platnost přijmou statut a další postupy pro fungování společných vědeckých setkání.

               Článek 5

               Přezkum a další provádění

               1.
                     Smluvní strany se setkávají každé dva roky nebo častěji, pokud se tak rozhodnou.  Během svých setkání smluvní strany mimo jiné:

               a)
                     přezkoumají provádění této dohody, a je-li to vhodné, zváží případné záležitosti týkající se délky trvání této dohody v souladu s čl. 13 odst. 2;

               b)
                     přezkoumají veškeré dostupné vědecké informace, vypracované v rámci společného programu vědeckého výzkumu a monitorování, od vnitrostátních vědeckých programů a ze všech dalších relevantních zdrojů, včetně znalostí původních a místních obyvatel;

               c)
                     na základě vědeckých informací získaných ze společného programu vědeckého výzkumu a monitorování, vnitrostátních vědeckých programů a všech dalších relevantních zdrojů a při zohlednění relevantních skutečností týkajících se řízení rybolovu a ekosystémů, včetně přístupu založeného na předběžné opatrnosti a případných nepříznivých vlivů rybolovu na tyto ekosystémy, zváží mimo jiné, zda by distribuce, migrace a množství ryb v oblasti působnosti dohody umožnily udržitelný komerční rybolov, a na základě toho rozhodnou:

               i)
                     zda zahájit jednání směřující k založení jedné nebo více dalších regionálních nebo subregionálních organizací pro řízení rybolovu nebo k přijetí ujednání o řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody;

               ii)
                     zda po zahájení jednání v souladu s výše uvedeným bodem i) a jakmile se smluvní strany dohodnou na mechanismech k zajištění udržitelnosti rybích populací budou přijata dodatečná nebo jiná předběžná opatření k zachování a řízení ve vztahu k uvedeným populacím v oblasti působnosti dohody;

               d)
                     do tří let od vstupu této dohody v platnost stanoví opatření k zachování a řízení průzkumného rybolovu v oblasti působnosti dohody.  Smluvní strany mohou znění těchto opatření v budoucnu změnit.  Opatření mimo jiné zajistí, aby:

               i)
                     průzkumný rybolov neohrožoval cíl této dohody;

               ii)
                     průzkumný rybolov byl omezen co do trvání, rozsahu a množství, aby se minimalizovaly dopady na rybí populace a ekosystémy, a podléhal standardním požadavkům stanoveným v protokolu o sdílení údajů přijatém v souladu s čl. 4 odst. 5;

               iii)
                     smluvní strana mohla udělit povolení k průzkumnému rybolovu pouze na základě solidního vědeckého výzkumu a pouze tehdy, je-li tento výzkum v souladu se společným programem vědeckého výzkumu a monitorování a jejím vlastním vnitrostátním vědeckým programem nebo programy;

               iv)
                     smluvní strana mohla udělit povolení k průzkumnému rybolovu teprve poté, co svůj záměr ohledně tohoto rybolovu oznámila ostatním smluvním stranám, a poté, co ostatním smluvním stranám poskytla příležitost k tomuto záměru vyjádřit připomínky;

               v)
                     smluvní strana náležitě monitorovala veškerý průzkumný rybolov, k němuž udělila povolení, a podávala zprávy o výsledcích tohoto rybolovu ostatním smluvním stranám.

               2.
                     Aby podpořily provádění této dohody, a to i s ohledem na společný program vědeckého výzkumu a monitorování a další činnosti prováděné podle článku 4, mohou smluvní strany vytvářet výbory nebo podobné orgány, jejichž členy mohou být zástupci arktických komunit včetně původních obyvatel Arktidy.

               Článek 6

               Přijímání rozhodnutí

               1.
                     Rozhodnutí smluvních stran ohledně procesních otázek se přijímají prostou většinou smluvních stran, které hlasují pro nebo proti.

               2.
                     Rozhodnutí smluvních stran o podstatných otázkách se přijímají na základě konsenzu.  Pro účely této dohody se „konsenzem“ rozumí, že v době přijetí rozhodnutí nebyla vznesena žádná formální námitka.

               3.
                     Otázka je považována za podstatnou, pokud ji za podstatnou považuje kterákoliv ze smluvních stran.

               Článek 7

               Řešení sporů

               Ustanovení vztahující se na urovnávání sporů uvedená v části VIII dohody z roku 1995 platí obdobně na jakýkoliv spor mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo uplatňování této dohody bez ohledu na to, zda jsou smluvními stranami dohody z roku 1995 či nikoli.

               Článek 8

               Třetí strany

               1.
                     Smluvní strany vybízejí státy, které nejsou smluvními stranami této dohody, aby přijímaly opatření, která jsou v souladu s ustanoveními této dohody.

               2.
                     Smluvní strany přijímají opatření v souladu mezinárodním právem, aby zabránily plavidlům plujícím pod vlajkou států, které nejsou smluvními stranami, ve výkonu činností, které ohrožují účinné provádění této dohody.

               Článek 9

               Podpis

               1.
                     Tato dohoda je otevřená k podpisu ode dne [datum] v [místo], a to Kanadě, Čínské lidové republice, Dánskému království za Faerské ostrovy a Grónsko, Islandu, Japonsku, Korejské republice, Norskému království, Ruské federaci, Spojeným státům americkým a Evropské unii a zůstane otevřená k podpisu po 12 měsíců následujících po uvedeném datu.

               2.
                     Pro signatáře této dohody zůstane tato dohoda nadále otevřená k ratifikaci, přijetí nebo schválení.

               Článek 10

               Přistoupení

               1.
                     Tato dohoda zůstane nadále otevřená k přistoupení pro státy vyjmenované v čl. 9 odst. 1, které dohodu nepodepsaly, a pro Evropskou unii, pokud by ji nepodepsala.

               2.
                     Po vstupu této dohody v platnost mohou smluvní strany pozvat další státy, které vyjádří skutečný zájem, aby k této dohodě přistoupily.

               Článek 11

               Vstup v platnost

               1.
                     Tato dohoda vstupuje v platnost 30 dní od data přijetí všech listin o ratifikaci, přijetí či schválení dohody nebo přistoupení k ní od států vyjmenovaných v čl. 9 odst. 1 a Evropské unie depozitářem.

               2.
                     Po vstupu této dohody v platnost vstoupí dohoda v platnost pro každý stát přizvaný k přistoupení podle čl. 10 odst. 2, který uložil listinu o přistoupení, 30 dní ode dne uložení této listiny.

               Článek 12

               Odstoupení

               Smluvní strana může od této dohody kdykoliv odstoupit, a to zasláním písemného oznámení o svém odstoupení diplomatickou cestou depozitáři, v němž specifikuje datum nabytí účinku odstoupení, které musí nastat nejméně šest měsíců po datu oznámení.  Odstoupení od této dohody nemá vliv na uplatňování této dohody zbývajícími smluvními stranami ani na povinnost odstupující strany splnit veškeré závazky v rámci této dohody, které by se na ni jinak vztahovaly podle mezinárodního práva nezávisle na této dohodě.

               Článek 13

               Trvání dohody

               1.
                     Tato dohoda je platná po počáteční období 16 let od svého vstupu v platnost.

               2.
                     Po uplynutí počátečního období upřesněného v odstavci 1 výše zůstává tato dohoda v platnosti po pětiletá po sobě následující prodloužená období, pokud některá ze smluvních stran:

               a)
                     nevznese formální námitku proti prodloužení této dohody na posledním setkání smluvních stran, které se uskuteční před uplynutím počátečního období nebo kteréhokoliv následujícího prodlouženého období; nebo

               b)
                     nezašle formální námitku proti prodloužení v písemné podobě depozitáři, a to nejpozději šest měsíců před uplynutím daného období.

               3.
                     Smluvní strany zajistí efektivní přechod mezi touto dohodou a jakoukoliv případnou novou dohodou, jíž by byla založena další regionální nebo subregionální organizace pro řízení rybolovu, nebo ujednáním pro účely řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody, aby byly chráněny zdravé mořské ekosystémy a bylo zajištěno zachování a udržitelné využívání rybích populací v oblasti působnosti dohody.

               Článek 14

               Vztah k jiným dohodám

               1.
                     Smluvní strany uznávají, že jsou a zůstávají nadále vázány svými závazky podle příslušných ustanovení mezinárodního práva, včetně těch, které jsou obsaženy v úmluvě a v dohodě z roku 1995, a uznávají důležitost pokračující spolupráce při naplňování těchto závazků i v případě, že platnost této dohody skončí nebo bude ukončena, aniž by byla přijata jakákoliv dohoda o založení další regionální nebo subregionální organizace pro řízení rybolovu nebo ujednání pro účely řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody.

               2.
                     Touto dohodou není dotčeno postavení kterékoliv ze smluvních stran, pokud jde o její práva a povinnosti v rámci mezinárodních smluv, ani její stanoviska ohledně jakýchkoliv otázek týkajících se mořského práva, včetně jejího postavení ve vztahu k výkonu práv a soudních pravomocí v Severním ledovém oceánu.

               3.
                     Touto dohodou nejsou dotčena práva, soudní pravomoc ani povinnosti kterékoliv ze smluvních stran podle příslušných ustanovení mezinárodního práva, která jsou uvedena v úmluvě a v dohodě z roku 1995, včetně práva navrhnout zahájení jednání o založení jedné nebo více regionálních nebo subregionálních organizací pro řízení rybolovu nebo přijetí ujednání o řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody.

               4.
                     Touto dohodou se nemění práva a povinnosti smluvních stran vyplývající z jiných dohod, které jsou slučitelné s touto dohodou a jimiž není dotčeno uplatňování práv jinými stranami nebo plnění jejich povinností podle této dohody. Tato dohoda neoslabuje úlohu a mandát žádného stávajícího mezinárodního mechanismu týkajícího se řízení rybolovu ani s ním nesmí být v rozporu.

               Článek 15

               Depozitář

               1.
                     Depozitářem pro tuto dohodu je vláda Kanady.

               2.
                     U depozitáře jsou uloženy listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.

               3.
                     Depozitář informuje všechny signatáře a smluvní strany o uložení všech listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení a vykonává další funkce, které jsou uvedeny ve Vídeňské úmluvě o smluvním právu z roku 1969.

               V _________________________ dne _____________, po jednom vyhotovení v angličtině, čínštině, francouzštině a ruštině, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.6.2018
            COM(2018) 453 final
            2018/0239(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření dohody jménem Evropské unie o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Na základě příslušných směrnic pro jednání
                  1
                vedla Komise jednání s delegacemi Kanady, Čínské lidové republiky, Dánského království za Faerské ostrovy a Grónsko, Islandu, Japonska, Korejské republiky, Norského království, Ruské federace a Spojených států amerických za účelem uzavření závazné dohody o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“).

               Dohoda bude zabraňovat neregulovanému komerčnímu rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu, což je oblast o rozloze asi 2,8 milionu čtverečních kilometrů.  Ke komerčnímu rybolovu v této oblasti nikdy nedocházelo, ani se tak pravděpodobně nebude dít v blízké budoucnosti.  Nicméně s ohledem na měnící se podmínky Severního ledového oceánu vypracovaly dotčené vlády tuto dohodu v souladu s přístupem založeným na předběžné opatrnosti při řízení rybolovu.

               Na základě dohody bude zřízen a provozován společný program vědeckého výzkumu a monitorování s cílem zlepšit porozumění ekosystémů v této oblasti, a především pomoc při rozhodování, zda se v této oblasti nevyskytují rybí populace, jejichž odlov by byl udržitelný.  Dohoda předpokládá možnost budoucího vzniku jedné nebo více dalších organizací nebo ujednání k řízení rybolovu v této oblasti.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Ve svých závěrech z roku 2009 ohledně politiky EU pro Arktidu
                     2
                   vyjádřila Rada svou připravenost zvážit návrh na zavedení regulačního rámce pro ty části volného moře, na něž se dosud nevztahuje mezinárodní systém ochrany, prostřednictvím rozšíření mandátu příslušných regionálních organizací pro řízení rybolovu, nebo jakéhokoliv dalšího návrhu za tímto účelem, na němž se příslušné strany dohodnou.

                  Rada také konstatovala, že než bude takovýto rámec vytvořen, upřednostňuje dočasný zákaz nového rybolovu v těchto vodách.

                  Rada ve svých závěrech z roku 2012 ohledně sdělení Komise o vnějším rozměru společné rybářské politiky
                     3
                   mimo jiné zdůraznila potřebu společných iniciativ v oblasti řízení, když se Unie dělí o rybí populace s třetími zeměmi, aby se zajistily rovné podmínky a aby při udržitelném řízení rybolovných zdrojů na mezinárodní úrovni byla opětovně potvrzena zásadní úloha regionálních organizací pro řízení rybolovu.

                  Jakmile dohoda vstoupí v platnost, zaplní důležitou regulační mezeru ve stávajícím mezinárodním rámci pro správu oceánů.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh je v souladu se společnou rybářskou politikou EU a mezinárodní správou oceánů, včetně politiky EU týkající se Arktidy.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Právním základem tohoto návrhu je čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v).

                •Proporcionalita

                  Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle, tj. uzavření dohody Evropskou unií.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Dne 31. března 2016 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby jménem Evropské unie zahájila jednání o mezinárodní dohodě o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu. Členské státy byly o průběhu jednání informovány na zasedáních.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Komise využila odborných znalostí členských států při přípravě i v průběhu každého kola jednání. Členem delegace EU během posledních dvou kol jednání byl také externí právní odborník.

                4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Z tohoto návrhu nevyplývají dodatečné náklady pro rozpočet EU.

               2018/0239 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření dohody jménem Evropské unie o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie má výlučnou pravomoc přijmout opatření k zachování biologických mořských zdrojů a uzavírat dohody s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.

               (2)Podle rozhodnutí Rady 98/392/ES
                  5
                a rozhodnutí Rady 98/414/ES je Unie smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva“) a dohody o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací
                  6
                (dále jen „dohoda o rybích populacích“). Úmluva i dohoda o rybích populacích vyžadují, aby všechny státy spolupracovaly na zachování a řízení živých mořských zdrojů. Dohoda o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“) tuto povinnost naplňuje.

               (3)Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  7
                Unie udržuje vnější vztahy v oblasti rybolovu v souladu se svými mezinárodními závazky a politickými cíli a s cíli a zásadami uvedenými v článcích 2 a 3 uvedeného nařízení, aby zajistila udržitelné využívání, řízení a zachování biologických mořských zdrojů a mořského prostředí. Dohoda je v souladu s těmito cíli.

               (4)Dne 31. března 2016 Rada
                  8
                zmocnila Evropskou komisi, aby jménem Evropské unie zahájila jednání o mezinárodní dohodě o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu. Tato jednání byla úspěšně dokončena dne 30. listopadu 2017. V souladu s rozhodnutím Rady [XXX] ze dne […] byla dohoda o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu podepsána dne [xxx] s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.

               (5)Skutečnost, že se Unie stane smluvní stranou této dohody, přispěje k soudržnosti přístupu Unie k ochraně oceánů a posílí její závazek k dlouhodobému zachování a udržitelnému využívání biologických mořských zdrojů po celém světě.

               (6)Je tedy v zájmu Unie tuto dohodu uzavřít,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“) se jménem Unie schvaluje.

               Znění dohody je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu, jež bude zmocněna učinit jménem Unie v souladu s článkem 15 dohody oznámení vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                        Za Radu

                        předseda

                     (1)

                        Přijato Radou dne 31. března 2016.

                     (2)

                        Doc. 16857/09 +CORI.

                     (3)

                        Doc. 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (4)

                        Úř. věst. C […], […], s. […].

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady 98/392/ES ze dne 23. března 1998 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 a dohody ze dne 28. července 1994 o provádění části XI této úmluvy Evropským společenstvím (Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 1).

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady 98/414/ES ze dne 8. června 1998 týkající se ratifikace dohody o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací Evropským společenstvím (Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 14).

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (8)

                        Přijato Radou dne 31. března 2016 s číslem dokumentu ST 7411 2016 ADD 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne12.6.2018
            COM(2018) 453 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření dohody jménem Evropské unie o prevenci neregulovaného rybolovuna volném moři ve střední části Severního ledového oceánu

               PŘÍLOHA

               DOHODA O PREVENCI NEREGULOVANÉHO RYBOLOVU NA VOLNÉM MOŘI

               VE STŘEDNÍ ČÁSTI SEVERNÍHO LEDOVÉHO OCEÁNU

               Smluvní strany této dohody,

               berouce ohled na to, že oblast volného moře střední části Severního ledového oceánu donedávna pokrýval celoročně led, což znemožňovalo rybolov v těchto vodách, ale tato ledová pokrývka se v posledních letech zmenšila,

               majíce na zřeteli, že ačkoli ekosystémy střední části Severního ledového oceánu v zásadě nebyly vystaveny lidské činnosti, tyto ekosystémy se v důsledku změny klimatu a dalších jevů mění a účinky těchto změn dosud nejsou zcela pochopeny,

               uznávajíce zásadní roli zdravých a udržitelných mořských ekosystémů a rybolovu v potravě a výživě,

               berouce v úvahu zvláštní zodpovědnost a zájmy pobřežních států střední části Severního ledového oceánu ve vztahu k zachování a udržitelnému řízení rybích populací ve střední části Severního ledového oceánu,

               berouce v této souvislosti na vědomí iniciativu pobřežních států středního Severního ledového oceánu, na jejímž základě bylo přijato prohlášení o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu podepsané dne 16. července 2015,

               připomínajíce zásady a ustanovení smluv a dalších mezinárodních nástrojů týkajících se mořského rybolovu, které se vztahují na oblast volného moře ve střední části Severního ledového oceánu, včetně těch, jež jsou obsaženy v:

               Úmluvě Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva“),

               Dohodě o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 týkajících se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dále jen „dohoda z roku 1995“) a

               kodexu chování pro odpovědný rybolov z roku 1995 a souvisejících nástrojích přijatých Organizací OSN pro výživu a zemědělství,

               zdůrazňujíce důležitost zajištění spolupráce a koordinace mezi zúčastněnými stranami a Komisí pro rybolov v severovýchodním Atlantiku, která má kompetence přijmout opatření k zachování a řízení v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu, a dalšími relevantními mechanismy pro řízení rybolovu, které byly zřízeny a fungují v souladu s mezinárodním právem, jakož i s příslušnými mezinárodními orgány a programy,

               domnívajíce se, že komerční rybolov v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu pravděpodobně nezačne probíhat v blízké budoucnosti, a proto je za stávající situace předčasné zakládat jakékoliv další regionální nebo subregionální organizace nebo přijímat opatření k řízení rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu,

               přejíce si, v souladu s přístupem předběžné opatrnosti, zabránit vzniku neregulovaného rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu a zároveň pravidelně přezkoumávat potřebu dalších opatření k zachování a řízení,

               připomínajíce Deklaraci OSN o právech původních obyvatel z roku 2007,

               uznávajíce zájmy obyvatel Arktidy, včetně tamních původních obyvatel, pokud jde o dlouhodobé zachování a udržitelné využívání živých mořských zdrojů, zdravých mořských ekosystémů v Severním ledovém oceánu, a zdůrazňujíce důležitost zapojení těchto obyvatel a jejich komunit a

               přejíce si podpořit využití jak vědeckých poznatků, tak znalostí původních a místních obyvatel o živých mořských zdrojích Severního ledového oceánu a ekosystémech, v nichž se vyskytují, jako východiska pro zachování a řízení rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu,

               se dohodly takto:

               Článek 1

               Definice

               Pro účely této dohody:

               a)
                     „oblastí působnosti dohody“ se rozumí jediná oblast volného moře ve střední části Severního ledového oceánu, kterou obklopují vody, jež spadají ve věcech rybolovu pod jurisdikci Kanady, Dánského království za Grónsko, Norského království, Ruské federace a Spojených států amerických;

               b)
                     „rybou“ se rozumí druhy ryb, měkkýšů a korýšů s výjimkou těch, které patří k přisedlým druhům, jak jsou vymezeny v článku 77 úmluvy;

               c)
                     „rybolovem“ se rozumí hledání, pokládání návnad, zjišťování stanovišť, lov, odlov nebo výlov ryb či jakákoli činnost, o níž lze odůvodněně předpokládat, že povede k položení návnad, zjištění stanoviště, lovu, odlovu nebo výlovu ryb;

               d)
                     „komerčním rybolovem“ se rozumí rybolov pro komerční účely;

               e)
                     „průzkumným rybolovem“ se rozumí rybolov za účelem zhodnocení udržitelnosti a možnosti budoucího komerčního rybolovu za využití vědeckých údajů týkajících se tohoto rybolovu;

               f)
                     „plavidlem“ se rozumí jakékoli plavidlo, které je používáno, vybaveno či zamýšleno k použití při rybolovu.

               Článek 2

               Cíl dohody

               Cílem této dohody je zabránit neregulovanému rybolovu v oblasti volného moře ve střední části Severního ledového oceánu prostřednictvím přijetí předběžných opatření k zachování a řízení coby součásti dlouhodobé strategie pro ochranu zdravých mořských ekosystémů a pro zajištění zachování a udržitelného využívání rybích populací.

               Článek 3

               Prozatímní opatření k zachování a řízení týkající se rybolovu

               1.
                     Každá smluvní strana udělí povolení k provádění komerčního rybolovu v oblasti působnosti dohody plavidlům plujícím pod její vlajkou pouze na základě:

               a)
                     opatření k zachování a řízení za účelem udržitelného řízení rybích populací, která byla přijata jednou nebo více regionálními nebo subregionálními organizacemi, nebo ujednání o řízení rybolovu, jež byla nebo mohou být zavedena nebo prováděna v souladu s mezinárodním právem za účelem řízení udržitelného rybolovu v souladu s uznávanými mezinárodními normami, nebo

               b)
                     prozatímních opatření k zachování a řízení, která mohou být zavedena smluvními stranami podle čl. 5 odst. 1 písm. c) bodu ii.

               2.
                     Smluvní strany se vybízejí k provádění vědeckého výzkumu v rámci společného programu vědeckého výzkumu a monitorování zřízeného na základě článku 4 a v rámci svých příslušných vnitrostátních vědeckých programů.

               3.
                     Smluvní strana může plavidlům plujícím pod její vlajkou udělit povolení k provádění průzkumného rybolovu v oblasti působnosti dohody pouze na základě opatření k zachování a řízení stanovených smluvními stranami na základě čl. 5 odst. 1 písm. d).

               4.
                     Smluvní strany zajistí, aby jejich činnost v rámci vědeckého výzkumu zahrnující lov ryb v oblasti působnosti dohody neohrožovala předcházení neregulovanému komerčnímu a průzkumnému rybolovu a ochranu zdravých mořských ekosystémů.  Smluvní strany se vybízejí, aby se navzájem informovaly o svých plánech udělit povolení k takovýmto činnostem v rámci vědeckého výzkumu.

               5.
                     Smluvní strany zajistí dodržování předběžných opatření stanovených v tomto článku a jakýchkoliv dalších nebo jiných předběžných opatření, která mohou být stanovena podle čl. 5 odst. 1 písm. c).

               6.
                     V souladu s článkem 7 dohody z roku 1995 smluvní pobřežní státy a další smluvní strany spolupracují, aby zajistily kompatibilitu opatření k zachování a řízení rybích populací, které se vyskytují v oblastech vně i uvnitř vnitrostátních jurisdikcí ve střední části Severního ledového oceánu, s cílem zajistit zachování a řízení těchto populací v celém jejich rozsahu.

               7.
                     Kromě ustanovení uvedených v odstavci 4 výše nesmí být žádná část této dohody vykládána tak, aby omezovala práva smluvních stran ve vztahu k vědeckému výzkumu na moři, jak je stanoveno v úmluvě.

               Článek 4

               Společný program vědeckého výzkumu a monitorování

               1.
                     Smluvní strany usnadňují spolupráci v rámci vědeckých činností s cílem rozšířit poznatky o živých mořských zdrojích ve střední části Severního ledového oceánu a ekosystémů, v nichž se tyto zdroje vyskytují.

               2.
                     Smluvní strany se zavazují do dvou let od vstupu této dohody v platnost založit společný program vědeckého výzkumu a monitorování s cílem zlepšovat porozumění ekosystémům spadajícím do oblasti působnosti dohody a především zjistit, zda v oblasti působnosti dohody existují nebo v budoucnu budou existovat rybí populace, které by bylo možné lovit udržitelným způsobem, a určit případné dopady takového rybolovu na ekosystémy v oblasti působnosti dohody.

               3.
                     Smluvní strany řídí rozvoj, koordinaci a provádění společného programu vědeckého výzkumu a monitorování.

               4.
                     Smluvní strany zajistí, aby společný program vědeckého výzkumu a monitorování zohledňoval činnost relevantních vědeckých a technických organizací, orgánů a programů, stejně jako znalosti původních a místních obyvatel.

               5.
                     V rámci společného programu vědeckého výzkumu a monitorování přijmou smluvní strany do dvou let od vstupu této dohody v platnost protokol o sdílení údajů a v souladu s tímto protokolem sdílejí relevantní údaje, ať už přímo nebo prostřednictvím vědeckých a technických organizací, orgánů a programů.

               6.
                     Smluvní strany pořádají vědecká setkání, osobní nebo jiným způsobem, a to nejméně jednou za dva roky a nejméně dva měsíce před konáním setkání smluvních stran podle článku 5, na nichž představí výsledky svého výzkumu, přezkoumají nejlepší dostupné vědecké informace a poskytnou včasné odborné poradenství pro setkání smluvních stran.  Smluvní strany do dvou let od vstupu této dohody v platnost přijmou statut a další postupy pro fungování společných vědeckých setkání.

               Článek 5

               Přezkum a další provádění

               1.
                     Smluvní strany se setkávají každé dva roky nebo častěji, pokud se tak rozhodnou.  Během svých setkání smluvní strany mimo jiné:

               a)
                     přezkoumají provádění této dohody, a je-li to vhodné, zváží případné záležitosti týkající se délky trvání této dohody v souladu s čl. 13 odst. 2;

               b)
                     přezkoumají veškeré dostupné vědecké informace, vypracované v rámci společného programu vědeckého výzkumu a monitorování, od vnitrostátních vědeckých programů a ze všech dalších relevantních zdrojů, včetně znalostí původních a místních obyvatel;

               c)
                     na základě vědeckých informací získaných ze společného programu vědeckého výzkumu a monitorování, vnitrostátních vědeckých programů a všech dalších relevantních zdrojů a při zohlednění relevantních skutečností týkajících se řízení rybolovu a ekosystémů, včetně přístupu založeného na předběžné opatrnosti a případných nepříznivých vlivů rybolovu na tyto ekosystémy, zváží mimo jiné, zda by distribuce, migrace a množství ryb v oblasti působnosti dohody umožnily udržitelný komerční rybolov, a na základě toho rozhodnou:

               i)
                     zda zahájit jednání směřující k založení jedné nebo více dalších regionálních nebo subregionálních organizací pro řízení rybolovu nebo k přijetí ujednání o řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody;

               ii)
                     zda po zahájení jednání v souladu s výše uvedeným bodem i) a jakmile se smluvní strany dohodnou na mechanismech k zajištění udržitelnosti rybích populací budou přijata dodatečná nebo jiná předběžná opatření k zachování a řízení ve vztahu k uvedeným populacím v oblasti působnosti dohody;

               d)
                     do tří let od vstupu této dohody v platnost stanoví opatření k zachování a řízení průzkumného rybolovu v oblasti působnosti dohody.  Smluvní strany mohou znění těchto opatření v budoucnu změnit.  Opatření mimo jiné zajistí, aby:

               i)
                     průzkumný rybolov neohrožoval cíl této dohody;

               ii)
                     průzkumný rybolov byl omezen co do trvání, rozsahu a množství, aby se minimalizovaly dopady na rybí populace a ekosystémy, a podléhal standardním požadavkům stanoveným v protokolu o sdílení údajů přijatém v souladu s čl. 4 odst. 5;

               iii)
                     smluvní strana mohla udělit povolení k průzkumnému rybolovu pouze na základě solidního vědeckého výzkumu a pouze tehdy, je-li tento výzkum v souladu se společným programem vědeckého výzkumu a monitorování a jejím vlastním vnitrostátním vědeckým programem nebo programy;

               iv)
                     smluvní strana mohla udělit povolení k průzkumnému rybolovu teprve poté, co svůj záměr ohledně tohoto rybolovu oznámila ostatním smluvním stranám, a poté, co ostatním smluvním stranám poskytla příležitost k tomuto záměru vyjádřit připomínky;

               v)
                     smluvní strana náležitě monitorovala veškerý průzkumný rybolov, k němuž udělila povolení, a podávala zprávy o výsledcích tohoto rybolovu ostatním smluvním stranám.

               2.
                     Aby podpořily provádění této dohody, a to i s ohledem na společný program vědeckého výzkumu a monitorování a další činnosti prováděné podle článku 4, mohou smluvní strany vytvářet výbory nebo podobné orgány, jejichž členy mohou být zástupci arktických komunit včetně původních obyvatel Arktidy.

               Článek 6

               Přijímání rozhodnutí

               1.
                     Rozhodnutí smluvních stran ohledně procesních otázek se přijímají prostou většinou smluvních stran, které hlasují pro nebo proti.

               2.
                     Rozhodnutí smluvních stran o podstatných otázkách se přijímají na základě konsenzu.  Pro účely této dohody se „konsenzem“ rozumí, že v době přijetí rozhodnutí nebyla vznesena žádná formální námitka.

               3.
                     Otázka je považována za podstatnou, pokud ji za podstatnou považuje kterákoliv ze smluvních stran.

               Článek 7

               Řešení sporů

               Ustanovení vztahující se na urovnávání sporů uvedená v části VIII dohody z roku 1995 platí obdobně na jakýkoliv spor mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo uplatňování této dohody bez ohledu na to, zda jsou smluvními stranami dohody z roku 1995 či nikoli.

               Článek 8

               Třetí strany

               1.
                     Smluvní strany vybízejí státy, které nejsou smluvními stranami této dohody, aby přijímaly opatření, která jsou v souladu s ustanoveními této dohody.

               2.
                     Smluvní strany přijímají opatření v souladu mezinárodním právem, aby zabránily plavidlům plujícím pod vlajkou států, které nejsou smluvními stranami, ve výkonu činností, které ohrožují účinné provádění této dohody.

               Článek 9

               Podpis

               1.
                     Tato dohoda je otevřená k podpisu ode dne [datum] v [místo], a to Kanadě, Čínské lidové republice, Dánskému království za Faerské ostrovy a Grónsko, Islandu, Japonsku, Korejské republice, Norskému království, Ruské federaci, Spojeným státům americkým a Evropské unii a zůstane otevřená k podpisu po 12 měsíců následujících po uvedeném datu.

               2.
                     Pro signatáře této dohody zůstane tato dohoda nadále otevřená k ratifikaci, přijetí nebo schválení.

               Článek 10

               Přistoupení

               1.
                     Tato dohoda zůstane nadále otevřená k přistoupení pro státy vyjmenované v čl. 9 odst. 1, které dohodu nepodepsaly, a pro Evropskou unii, pokud by ji nepodepsala.

               2.
                     Po vstupu této dohody v platnost mohou smluvní strany pozvat další státy, které vyjádří skutečný zájem, aby k této dohodě přistoupily.

               Článek 11

               Vstup v platnost

               1.
                     Tato dohoda vstupuje v platnost 30 dní od data přijetí všech listin o ratifikaci, přijetí či schválení dohody nebo přistoupení k ní od států vyjmenovaných v čl. 9 odst. 1 a Evropské unie depozitářem.

               2.
                     Po vstupu této dohody v platnost vstoupí dohoda v platnost pro každý stát přizvaný k přistoupení podle čl. 10 odst. 2, který uložil listinu o přistoupení, 30 dní ode dne uložení této listiny.

               Článek 12

               Odstoupení

               Smluvní strana může od této dohody kdykoliv odstoupit, a to zasláním písemného oznámení o svém odstoupení diplomatickou cestou depozitáři, v němž specifikuje datum nabytí účinku odstoupení, které musí nastat nejméně šest měsíců po datu oznámení.  Odstoupení od této dohody nemá vliv na uplatňování této dohody zbývajícími smluvními stranami ani na povinnost odstupující strany splnit veškeré závazky v rámci této dohody, které by se na ni jinak vztahovaly podle mezinárodního práva nezávisle na této dohodě.

               Článek 13

               Trvání dohody

               1.
                     Tato dohoda je platná po počáteční období 16 let od svého vstupu v platnost.

               2.
                     Po uplynutí počátečního období upřesněného v odstavci 1 výše zůstává tato dohoda v platnosti po pětiletá po sobě následující prodloužená období, pokud některá ze smluvních stran:

               a)
                     nevznese formální námitku proti prodloužení této dohody na posledním setkání smluvních stran, které se uskuteční před uplynutím počátečního období nebo kteréhokoliv následujícího prodlouženého období; nebo

               b)
                     nezašle formální námitku proti prodloužení v písemné podobě depozitáři, a to nejpozději šest měsíců před uplynutím daného období.

               3.
                     Smluvní strany zajistí efektivní přechod mezi touto dohodou a jakoukoliv případnou novou dohodou, jíž by byla založena další regionální nebo subregionální organizace pro řízení rybolovu, nebo ujednáním pro účely řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody, aby byly chráněny zdravé mořské ekosystémy a bylo zajištěno zachování a udržitelné využívání rybích populací v oblasti působnosti dohody.

               Článek 14

               Vztah k jiným dohodám

               1.
                     Smluvní strany uznávají, že jsou a zůstávají nadále vázány svými závazky podle příslušných ustanovení mezinárodního práva, včetně těch, které jsou obsaženy v úmluvě a v dohodě z roku 1995, a uznávají důležitost pokračující spolupráce při naplňování těchto závazků i v případě, že platnost této dohody skončí nebo bude ukončena, aniž by byla přijata jakákoliv dohoda o založení další regionální nebo subregionální organizace pro řízení rybolovu nebo ujednání pro účely řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody.

               2.
                     Touto dohodou není dotčeno postavení kterékoliv ze smluvních stran, pokud jde o její práva a povinnosti v rámci mezinárodních smluv, ani její stanoviska ohledně jakýchkoliv otázek týkajících se mořského práva, včetně jejího postavení ve vztahu k výkonu práv a soudních pravomocí v Severním ledovém oceánu.

               3.
                     Touto dohodou nejsou dotčena práva, soudní pravomoc ani povinnosti kterékoliv ze smluvních stran podle příslušných ustanovení mezinárodního práva, která jsou uvedena v úmluvě a v dohodě z roku 1995, včetně práva navrhnout zahájení jednání o založení jedné nebo více regionálních nebo subregionálních organizací pro řízení rybolovu nebo přijetí ujednání o řízení rybolovu v oblasti působnosti dohody.

               4.
                     Touto dohodou se nemění práva a povinnosti smluvních stran vyplývající z jiných dohod, které jsou slučitelné s touto dohodou a jimiž není dotčeno uplatňování práv jinými stranami nebo plnění jejich povinností podle této dohody.  Tato dohoda neoslabuje úlohu a mandát žádného stávajícího mezinárodního mechanismu týkajícího se řízení rybolovu ani s ním nesmí být v rozporu.

               Článek 15

               Depozitář

               1.
                     Depozitářem pro tuto dohodu je vláda Kanady.

               2.
                     U depozitáře jsou uloženy listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.

               3.
                     Depozitář informuje všechny signatáře a smluvní strany o uložení všech listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení a vykonává další funkce, které jsou uvedeny ve Vídeňské úmluvě o smluvním právu z roku 1969.

               V _________________________ dne _____________, po jednom vyhotovení v čínštině, angličtině, francouzštině a ruštině, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.7.2018
            COM(2018) 527 final
            2018/0277(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Rakousko opravňuje, aby v zájmu Evropské unie přijalo přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 98 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

                  Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

                  Ekvádor uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 22. ledna 1992. Úmluva vstoupila v Ekvádoru v platnost dne 1. dubna 1992.

                  Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Ekvádorem a 26 členskými státy EU. Pouze Dánsko a Rakousko přistoupení Ekvádoru k úmluvě dosud nepřijaly.

                  Ukrajina uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 2. června 2006. Úmluva vstoupila na Ukrajině v platnost dne 1. září 2006.

                  Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Ukrajinou a 26 členskými státy EU. Pouze Dánsko a Rakousko přistoupení Ukrajiny k úmluvě dosud nepřijaly.

                  Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

                  Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

                  Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

                  Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

                  Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Rakousko by tudíž mělo učinit prohlášení, že přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny v zájmu Evropské unie přijímají.

                  Přijetím ze strany Rakouska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Ekvádorem, Ukrajinou a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti.

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména výslechu dítěte, lhůty pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvodů nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  V období od června 2015 do prosince 2017 již bylo přijato 14 rozhodnutí Rady za účelem přijetí přistoupení 20 třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Arménie, Korejské republiky, Kazachstánu, Peru, Gruzie, Jižní Afriky, Chile, Islandu, Baham, Panamy, Uruguaye, Kolumbie, Salvadoru a San Marina)
                     1
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh zjevně souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, jímž je ochrana práv dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

                  Za zmínku stojí rovněž spojení s podporou využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                     2
                   se použije také na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                     3
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby Rakousko přijalo přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Rakousko, se kterým Komise konzultovala jeho připravenost přijmout přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k úmluvě z roku 1980, vydalo příznivé stanovisko.

                  Jednání na zasedání odborníků dne 18. dubna 2018 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států vůči tomu, aby Rakousko přijalo přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Vzhledem k tomu, že úmluva je již v platnosti s 26 členskými státy, pokud jde o Ekvádor i Ukrajinu, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takových případech není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčných třetích zemích.

               •Posouzení dopadů

                  Jako v případě 14 rozhodnutí Rady, která již byla přijata v letech 2015 a 2017 a která se týkají přijetí přistoupení několika třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, nebylo vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu provedeno konkrétní posouzení dopadů. Konkrétní posouzení situace Ekvádoru a Ukrajiny bylo v každém případě považováno za nadbytečné, a to s ohledem na skutečnost, že úmluva je již v platnosti s 26 členskými státy EU, a vzhledem k připravenosti Rakouska přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny přijmout.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění Rakouska přijmout přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak Rakousko dodržuje znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2018/0277 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Rakousko opravňuje, aby v zájmu Evropské unie přijalo přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. b) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003
                  5
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále též „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásily, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Ekvádor uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 22. ledna 1992. Úmluva vstoupila pro Ekvádor v platnost dne 1. dubna 1992.

               (11)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Dánska a Rakouska, již přistoupení Ekvádoru k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Ekvádor přijal přistoupení Bulharska, Kypru, Estonska, Lotyšska, Litvy, Malty, Polska, Rumunska a Slovinska k Haagské úmluvě z roku 1980. Posouzení situace v Ekvádoru vedlo k závěru, že Rakousko je s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Ekvádoru v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)Ukrajina uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 2. června 2006. Úmluva vstoupila pro Ukrajinu v platnost dne 1. září 2006.

               (13)Všechny členské státy, s výjimkou Dánska a Rakouska, již přistoupení Ukrajiny k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Posouzení situace na Ukrajině vedlo k závěru, že Rakousko je s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Ukrajiny v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (14)Rakousko by proto mělo být oprávněno v zájmu Unie uložit své prohlášení o přijetí přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě z roku 1980 za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie, které přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (15)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (16)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Rakousko se tímto opravňuje přijmout v zájmu Unie přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Rakousko uloží do dne … [dvanáct měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí] prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímá přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/… přijímá přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

               3.
                     Rakousko uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny k Haagské úmluvě z roku 1980 a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Rakousku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Již bylo přijato 14 rozhodnutí Rady, kterými se členské státy opravňují, aby přijaly přistoupení k úmluvě z roku 1980, pokud jde o Andorru (rozhodnutí Rady (EU) 2015/1023 přijaté dne 15. června 2015), Seychely (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2354 přijaté dne 10. prosince 2015), Rusko (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2355 přijaté dne 10. prosince 2015), Albánii (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2356 přijaté dne 10. prosince 2015), Singapur (rozhodnutí Rady (EU) 2015/1024 přijaté dne 15. června 2015), Maroko (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2357 přijaté dne 10. prosince 2015), Arménii (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2358 přijaté dne 10. prosince 2015), Korejskou republiku (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2313 přijaté dne 8. prosince 2016), Kazachstán (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2311 přijaté dne 8. prosince 2016), Peru (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2312 přijaté dne 8. prosince 2016), Gruzii a Jižní Afriku (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2462 ze dne 18. prosince 2017), Chile, Island a Bahamy (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2424 ze dne 18. prosince 2017), Panamu, Uruguay, Kolumbii a Salvador (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2464 ze dne 18. prosince 2017), San Marino (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2463 ze dne 18. prosince 2017).

                     (2)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        Úř. věst. C , , p. .

                     (5)

                        Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.7.2018
            COM(2018) 526 final
            2018/0276(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 98 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

                  Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

                  Dominikánská republika uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 11. srpna 2004. Úmluva vstoupila v Dominikánské republice v platnost dne 1. listopadu 2004.

                  Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Dominikánskou republikou a 20 členskými státy EU. Dánsko, Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království přistoupení Uzbekistánu k úmluvě dosud nepřijaly.

                  Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

                  Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

                  Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

                  Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

                  Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Dominikánské republiky, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království by tudíž měly učinit prohlášení, že přistoupení Dominikánské republiky v zájmu Evropské unie přijímají.

                  Přijetím ze strany Chorvatska, Kypru, Lucemburska, Portugalska, Rakouska, Rumunska a Spojeného království by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Dominikánskou republikou a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti.

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména výslechu dítěte, lhůty pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvodů nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  V období od června 2015 do prosince 2017 již bylo přijato 14 rozhodnutí Rady za účelem přijetí přistoupení 20 třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Arménie, Korejské republiky, Kazachstánu, Peru, Gruzie, Jižní Afriky, Chile, Islandu, Baham, Panamy, Uruguaye, Kolumbie, Salvadoru a San Marina)
                     1
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh zjevně souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, jímž je ochrana práv dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

                  Za zmínku stojí rovněž spojení s podporou využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                     2
                   se použije také na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                     3
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království přijaly přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království, se kterými Komise konzultovala jejich připravenost přijmout přistoupení Dominikánské republiky k úmluvě z roku 1980, vydaly příznivé stanovisko.

                  Jednání na zasedání odborníků dne 18. dubna 2018 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států vůči tomu, aby Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království přijaly přistoupení Dominikánské republiky k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Vzhledem k tomu, že úmluva je již v platnosti mezi Dominikánskou republikou a 20 členskými státy, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takových případech není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčných třetích zemích.

               •Posouzení dopadů

                  Jako v případě 14 rozhodnutí Rady, která již byla přijata v letech 2015 a 2017 a která se týkají přijetí přistoupení několika třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, nebylo vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu provedeno konkrétní posouzení dopadů. Konkrétní posouzení situace Dominikánské republiky bylo v každém případě považováno za nadbytečné, a to s ohledem na skutečnost, že úmluva je již v platnosti s 20 členskými státy EU, a vzhledem k připravenosti Chorvatska, Kypru, Lucemburska, Portugalska, Rakouska, Rumunska a Spojeného království přistoupení Dominikánské republiky přijmout.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění Chorvatska, Kypru, Lucemburska, Portugalska, Rakouska, Rumunska a Spojeného království přijmout přistoupení Dominikánské republiky k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království dodržují znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2018/0276 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. b) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003
                  5
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále též „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásily, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Dominikánská republika uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 11. srpna 2004. Úmluva vstoupila pro Dominikánskou republiku v platnost dne 1. listopadu 2004.

               (11)Všechny členské státy, s výjimkou Dánska, Chorvatska, Kypru, Lucemburska, Portugalska, Rakouska, Rumunska a Spojeného království, již přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Posouzení situace v Dominikánské republice vedlo k závěru, že Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Dominikánské republiky v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie, které přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (13)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království uloží do dne … [dvanáct měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí] prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/… přijímá přistoupení Dominikánské republiky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

               3.
                     Chorvatsko, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Spojené království uvědomí Radu a Komisi o uložení svých prohlášení o přijetí přistoupení Dominikánské republiky a sdělí Komisi znění těchto prohlášení do dvou měsíců od jejich uložení.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Chorvatsku, Kypru, Lucembursku, Portugalsku, Rakousku, Rumunsku a Spojenému království.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Již bylo přijato 14 rozhodnutí Rady, kterými se členské státy opravňují, aby přijaly přistoupení k úmluvě z roku 1980, pokud jde o Andorru (rozhodnutí Rady (EU) 2015/1023 přijaté dne 15. června 2015), Seychely (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2354 přijaté dne 10. prosince 2015), Rusko (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2355 přijaté dne 10. prosince 2015), Albánii (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2356 přijaté dne 10. prosince 2015), Singapur (rozhodnutí Rady (EU) 2015/1024 přijaté dne 15. června 2015), Maroko (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2357 přijaté dne 10. prosince 2015), Arménii (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2358 přijaté dne 10. prosince 2015), Korejskou republiku (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2313 přijaté dne 8. prosince 2016), Kazachstán (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2311 přijaté dne 8. prosince 2016), Peru (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2312 přijaté dne 8. prosince 2016), Gruzii a Jižní Afriku (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2462 ze dne 18. prosince 2017), Chile, Island a Bahamy (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2424 ze dne 18. prosince 2017), Panamu, Uruguay, Kolumbii a Salvador (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2464 ze dne 18. prosince 2017), San Marino (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2463 ze dne 18. prosince 2017).

                     (2)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        Úř. věst. C , , p. .

                     (5)

                        Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).