               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            2016/0071(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který se má jménem Evropské unie zaujmoutve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody(rozpočtová položka 12.02.01)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Pro zajištění nezbytné právní jistoty a jednotnosti vnitřního trhu má Smíšený výbor EHP začleňovat veškeré příslušné právní předpisy EU co nejdříve po jejich přijetí do Dohody o EHP a také umožnit, aby se státy ESVO EHP podílely na příslušných opatřeních nebo programech EU.

               2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojený k návrhu rozhodnutí Rady) má pozměnit Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, aby mohla pokračovat spolupráce smluvních stran Dohody o EHP na opatřeních Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie, která se týkají „fungování a rozvoje jednotného trhu finančních služeb“.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Komise předkládá návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby jej Rada přijala jako postoj Unie. Komise doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               2016/0071 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který se má jménem Evropské unie zaujmout
                  ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
                  (rozpočtová položka 12.02.01)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  1
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  2
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně Protokolu 31 k této dohodě (dále jen „Protokol 31“).

               (3)Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje ustanovení o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP na opatřeních Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, která se týkají fungování a rozvoje jednotného trhu finančních služeb.

               (5)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval pokračování této rozšířené spolupráce po 31. prosinci 2015.

               (6)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který se má jménem Unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (2)
                  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            PŘÍLOHA
            ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. .../2016ze dne,kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimočtyři svobodynávrhu rozhodnutí Radyo postoji, který se má jménem Evropské unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody(rozpočtová položka 12.02.01)

               PŘÍLOHA

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. .../2016
                  ze dne,
                  kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo
                  čtyři svobody

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP na opatřeních Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, která se týkají fungování a rozvoje jednotného trhu finančních služeb.

               (2)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2016,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Článek 7 Protokolu 31 k Dohodě o EHP se mění takto:

               1.V odstavcích 3 a 4 se slova „v odstavcích 5 až [11]“ nahrazují slovy „v tomto článku“.

               2.Doplňuje se nový odstavec, který zní:

               „12.Počínaje 1. lednem 2016 se státy ESVO podílejí na činnostech Unie, kterých se týkají tyto rozpočtové položky souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2016:

               –rozpočtová položka 12 02 01: „Fungování a rozvoj jednotného trhu finančních služeb“.“

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bude učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  1Použije se ode dne 1. ledna 2016.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

                     (1)
                  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


Důležité právní upozornění

|

52009PC0338

Návrh rámcového rozhodnutí Rady o právu na tlumočení a překlad při trestním řízení {SEK(2009) 915} {SEK(2009) 916}  /* KOM/2009/0338 konečném znení - CNS 2009/0101 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 8.7.2009KOM(2009) 338 v konečném znění2009/0101 (CNS)NávrhRÁMCOVÉHO ROZHODNUTÍ RADYo právu na tlumočení a překlad při trestním řízení{SEK(2009) 915} {SEK(2009) 916}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Úvod1. Cílem tohoto návrhu rámcového rozhodnutí Rady je stanovit společné minimální normy týkající se práva na tlumočení a překlad uplatňovaného při trestním řízení v celé Evropské unii. Návrh je plánován jako první krok v řadě opatření, jež nahrazují návrh rámcového rozhodnutí Rady o určitých procesních právech při trestním řízení v celé Evropské unii (KOM(2004) 328 ze dne 28. dubna 2004) předložený Komisí v roce 2004. Uvedený návrh se stahuje po řádném oznámení této skutečnosti Radě a Evropskému parlamentu. Navzdory tříleté diskusi v pracovní skupině Rady se o něm nepodařilo dospět k dohodě, a proto se od něj po neplodných jednáních v Radě ve složení pro spravedlnost v červnu 2007 prakticky upustilo. Za obecně přijatelný způsob, jak pokročit kupředu, je v současnosti považován postupný přístup, který rovněž přispěje k postupnému vytváření jistoty a pomůže při posílení vzájemné důvěry. Tento návrh je tedy třeba chápat jako součást souborného balíčku právních předpisů, jejichž cílem je stanovit minimální soubor procesních práv při trestním řízení v Evropské unii. Návrh z roku 2004 obsahoval kromě práva na bezplatné tlumočení a překlad také právo na právní poradenství, právo na informace o právech dotčené osoby (prohlášení o právech), právo ohrožených obžalovaných osob na zvláštní péči, právo na styk s konzulárními úřady a právo kontaktovat rodinné příslušníky. V tomto návrhu se Komise rozhodla zaměřit na právo na tlumočení a překlad, protože z diskusí o návrhu z roku 2004 vyplynulo, že jde o nejméně kontroverzní právo a že na toto téma jsou dostupné informace a výsledky výzkumu.2. Tímto návrhem se mají zlepšit práva osob podezřelých ze spáchání trestného činu, které nerozumí jazyku používanému v trestním řízení a tímto jazykem nemluví. Společné minimální normy pro tato práva by měly usnadnit uplatňování zásady vzájemného uznávání.3. Pokud jde o právní základ, návrh vychází z čl. 31 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. Ustanovení tohoto článku říká, že EU může pro zajištění slučitelnosti příslušných předpisů členských států vypracovat „společný postup“, pokud je to nezbytné ke zlepšení spolupráce. Pro justiční spolupráci, zejména pokud jde o vzájemné uznávání, je nezbytná vzájemná důvěra. Ke zlepšení vzájemné důvěry, a tím i spolupráce, je určitá míra slučitelnosti potřebná.4. Právo na tlumočení a překlad, které je zakotveno v Evropské úmluvě o lidských právech a základních svobodách (EÚLP), má zásadní význam pro osobu obviněnou ze spáchání trestného činu, která nerozumí jazyku, v němž je trestní řízení vedeno, aby takový podezřelý věděl, jaká obvinění jsou proti němu vznesena a porozuměl řízení. Podezřelý musí být schopen porozumět, z čeho je obviněn. Je třeba zajistit překlad podstatných procesních dokumentů. V souladu s EÚLP musí být pomoc tlumočníka a překladatele poskytována bezplatně.5. Posouzení dopadůK návrhu bylo vypracování posouzení dopadů (dokument SEK(2009) 915). Dne 27. května 2009 posouzení dopadů vyhodnotil a následně schválil výbor pro posouzení dopadů. Doporučení výboru a jejich využití lze nalézt v odstavci 25 posouzení dopadů (http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm). Byly navrhovány následující možnosti:a) Zachování statu quo by nepředstavovalo žádnou činnost na úrovni EU. Současný stav, kdy členské státy mají dodržovat povinnosti vyplývající z EÚLP, by mohl nadále trvat. Byla by ovšem vnímána nerovnováha mezi orgány činnými v trestním řízení a obviněným, která dosud snižovala míru vzájemného uznávání. Ekonomické dopady by byly zanedbatelné.b) Nelegislativní opatření jako doporučení by podpořila výměnu informací mezi členskými státy a umožnila by zjistit osvědčené postupy. Tato možnost by vedla k lepšímu povědomí o normách stanovených v Evropské úmluvě o lidských právech šířením a doporučováním postupů, které napomáhají dosahování souladu. Takto by nebylo dosaženo dalšího sbližování právních standardů.c) Nový nástroj pokrývající všechna práva, tak jak byla obsažena v návrhu z roku 2004. Jeho provedení členskými státy, kontrola Komisí a možnost podání opravného prostředku k Evropskému soudnímu dvoru by napomohla překonat rozdíly v dodržování EÚLP a podporovat vzájemnou důvěru. Tato možnost by měla dvojí dopad na hospodářství, zaprvé náklady na uvedení v činnost služeb, aby bylo zaručeno dodržování práv, a zadruhé, přínos ve formě snížených nákladů na odvolací řízení.d) Opatření omezené na přeshraniční věci by bylo prvním krokem. Tato možnost by vyžadovala důkladné uvážení, aby se vyřešil problém případného nerovného zacházení s osobami podezřelými ze spáchání trestného činu v přeshraničních věcech oproti osobám podezřelým v čistě vnitrostátních řízeních. Stejně jako předchozí možnost by měla dvojí dopad na hospodářství, zaprvé náklady na uvedení v činnost služeb, aby bylo zaručeno dodržování práv, a zadruhé, přínos ve formě snížených nákladů na odvolací řízení; ovšem v menší míře, protože je méně ambiciózní.e) Postupný přístup začínající opatřeními v oblasti přístupu k tlumočení a překladu. Zahrnoval by nové rámcové rozhodnutí, které by od ČS vyžadovalo, aby stanovily minimální standardy pouze pro přístup k tlumočení a překladům. Tato možnost je upřednostňovaná. Tato možnost by měla dvojí dopad na hospodářství, zaprvé náklady na uvedení v činnost služeb, aby bylo zaručeno dodržování práv, a zadruhé, přínos ve formě snížených nákladů na odvolací řízení.Z posouzení dopadů vyplývá, že přednost má kombinace možností b) a e), protože maximalizuje synergie mezi legislativními a nelegislativními opatřeními. Toto rámcové rozhodnutí by proto mělo být v budoucnosti doplněno o dokument obsahující osvědčené postupy.2. Souvislosti6. Článek 6 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie ctí základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a ta, jež vyplývají z ústavních tradic společných členským státům. V prosinci 2000 Evropský parlament, Rada a Komise rovněž společně podepsaly a slavnostně vyhlásily Listinu základních práv Evropské unie.7. V závěrech předsednictví Evropské rady ze zasedání v Tampere[1] se uvádí, že vzájemné uznávání by mělo být základním kamenem justiční spolupráce, a také, že vzájemné uznávání „...a nezbytné sbližování právních předpisů by usnadnilo […] soudní ochranu práv jednotlivce“[2].8. Komise ve sdělení Radě a Evropskému parlamentu ze dne 26. července 2000 o vzájemném uznávání pravomocných rozsudků v trestních věcech[3] uvedla, že „je proto nezbytné nejenom zajistit, aby zacházení s podezřelými a právo na obhajobu neutrpělo prováděním zásady [vzájemného uznávání], ale dokonce zaručit zlepšení daných záruk v řízení“.9. Tato myšlenka byla dále podpořena programem opatření k provádění zásady vzájemného uznávání rozhodnutí ve věcech trestních[4], který přijala Rada a Komise. Tento program poukázal na to, že „vzájemné uznávání ve velké míře závisí na řadě parametrů, které podmiňují jeho účinnost“.10. Mezi tyto parametry patří mechanismy na ochranu práv podezřelých (parametr 3) a definice společných minimálních norem nezbytných pro snazší uplatňování zásady vzájemného uznávání (parametr 4). Tento návrh rámcového rozhodnutí je vyjádřením cíle, jímž je zlepšení ochrany práv jednotlivce.3. Právo na překlad a na tlumočení podle Evropské úmluvy o základních právech11. Článek 5 EÚLP – Právo na svobodu a osobní bezpečnost – stanoví, že:„1.Každý má právo na svobodu a osobní bezpečnost. Nikdo nesmí být zbaven svobody kromě následujících případů, pokud se tak stane v souladu s řízením stanoveným zákonem: (…)f) zákonné zatčení nebo jiné zbavení svobody osoby … proti níž probíhá řízení o … vydání.2. Každý, kdo je zatčen, musí být seznámen neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, s důvody svého zatčení a s každým obviněním proti němu.(…)4. Každý, kdo byl zbaven svobody zatčením nebo jiným způsobem, má právo podat návrh na řízení, ve kterém by soud urychleně rozhodl o zákonnosti jeho zbavení svobody a nařídil propuštění, je-li zbavení svobody nezákonné.Článek 6 – Právo na spravedlivé řízení – stanoví, že:„3. Každý, kdo je obviněn z trestného činu, má tato minimální práva:a) být neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění proti němu;(…)e) mít bezplatnou pomoc tlumočníka, jestliže nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví."V Listině základních práv Evropské Unie jsou tato práva zohledněna v článku 6 a v článcích 47 až 50.12. Evropský soud pro lidská práva v souvislosti s článkem 6 EÚLP rozhodl, že obviněný má právo na bezplatné tlumočení, a to i v případě, že je uznán vinným, že má právo obdržet dokumenty popisující obvinění v jazyce, jemuž rozumí, že tlumočení musí být takové úrovně, aby mohl porozumět řízení, a že tlumočník musí být kompetentní. Právo obviněného na bezplatné tlumočení i v případě, že byl odsouzen, bylo založeno rozhodnutím v případu Luedicke, Belkacem a Koç v. Německo [5]. V případu Kamasinski v. Rakousko[6] bylo stanoveno, že poskytnuté tlumočnické služby by měly být na takové úrovni, aby obžalovanému umožnily rozumět řízení, které je proti němu vedeno, a obhajovat se. Toto právo se vztahuje na písemné materiály a na přípravné řízení. Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že úroveň tlumočení musí být „přiměřená“ a že podrobnosti obvinění musí být dané osobě sděleny v jazyce, jemuž rozumí ( Brozicek v. Itálie[7] ). Je povinností soudních orgánů prokázat, že obviněný přiměřeně mluví jazykem soudu, a není povinností obviněného prokázat, že tomu tak není[8]. Tlumočník musí být kompetentní a soudce musí zaručit spravedlivé řízení ( Cuscani v. Spojené království[9] ).4. Zvláštní ustanovení13. Návrh rámcového rozhodnutí stanoví základní povinnosti a vychází z EÚLP a judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Fórum pro úvahy o mnohojazyčnosti a odborné přípravě tlumočníků[10] vypracovalo zprávu obsahující doporučení týkající se kvality tlumočení a překladu. Tato zpráva byla výsledkem schůzek tohoto fóra svolaných generálním ředitelstvím Komise pro tlumočení v roce 2008, jejichž cílem bylo určit, zda je potřeba přijmout nějaká opatření, a pokud ano, o jaká by se mělo jednat. Fórum dospělo k závěru, že taková potřeba existuje, a vypracovalo doporučení, jak zlepšit poskytování služeb kompetentních a kvalifikovaných tlumočníků v trestním řízení. Mezi doporučeními se objevila například potřeba studijního plánu v oboru soudního tlumočnictví a systému jmenování, certifikace a registrace soudních tlumočníků.Článek 1 – Oblast působnosti14. Toto rámcové rozhodnutí se vztahuje na všechny osoby podezřelé ze spáchání trestného činu, a to až do vynesení konečného rozsudku (včetně všech opravných prostředků). Pro takové osoby se v něm používá výrazu „podezřelý“. Jedná se o účelový výraz používaný bez ohledu na to, jak jsou tyto osoby označovány ve vnitrostátních trestních řízeních.15. Jelikož z judikatury Evropského soudu pro lidská práva vyplývá, že článek 6 Evropské úmluvy o lidských právech by se měl vztahovat na osoby vyslýchané v souvislosti s trestnými činy bez ohledu na to, zda byly formálně obviněny, spadají do oblasti působnosti tohoto ustanovení i osoby zatčené či zadržené v souvislosti s obviněním z trestného činu. Uvedená práva platí od okamžiku, kdy je dotčené osobě sděleno, že je podezřelá ze spáchání trestného činu (např. při zatčení nebo pokud podezřelý již nesmí opustit policejní vazbu).Článek vysvětluje, že se návrh vztahuje také na případy týkající se evropského zatýkacího rozkazu. Skutečnost, že působnost rámcového rozhodnutí se na tyto případy vztahuje, je důležitá, protože rámcové rozhodnutí o evropském zatýkacím rozkazu se těmito právy zabývá jen obecně. V tomto smyslu se návrhem rozvíjí článek 5 EÚLP.Článek 2 – Právo na tlumočení16. Tento článek stanoví základní zásadu, že tlumočení by mělo být poskytováno během vyšetřovací a soudní fáze řízení, tj. během policejního výslechu, jednání před soudem a každého předběžného jednání nebo odvolání. Toto právo se rozšiřuje na právní poradenství poskytované podezřelému, pokud jeho právní zástupce hovoří jazykem, jemuž tato osoba nerozumí.Článek 3 – Právo na překlad podstatných dokumentů17. Aby bylo zaručeno spravedlivé trestní řízení, má podezřelý právo na překlad podstatných dokumentů. V případu Kamasinski v. Rakousko[11] Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že právo na tlumočení se vztahuje na „písemné materiály“ a že obviněný by měl být dostatečně obeznámen s případem, aby se mohl hájit[12]. Dokumenty podstatné pro trestní řízení by proto měly zahrnovat obžalobu nebo obvinění a všechny důležité písemné materiály jako výpovědi hlavních svědků, které jsou nezbytné, aby obviněný byl „podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění proti němu“ v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. a) EÚLP. Měl by být rovněž zajištěn překlad příkazu k zadržení nebo jakéhokoliv opatření omezujícího osobní svobodu dotčené osoby a rozsudku, které jsou pro tuto osobu nezbytné, aby mohla uplatňovat právo na odvolání (viz článek 2 protokolu č. 7 k úmluvě).Při řízení týkajícím se výkonu evropského zatýkacího rozkazu by evropský zatýkací rozkaz měl rovněž být přeložen.Článek 4 – Členské státy nesou náklady na tlumočení a překlad18. Tento článek stanoví, že náklady na tlumočení a překlad nese členský stát. Právo obviněného na bezplatné tlumočení i v případě, že byl uznán vinným, bylo založeno rozhodnutím v případu Luedicke, Belkacem a Koç v. Německo [13].Článek 5 – Kvalita tlumočení a překladu19. Tento článek stanoví základní požadavky na zaručení kvality tlumočení a překladu. Příslušná doporučení jsou uvedena ve zprávě Fóra pro úvahy o mnohojazyčnosti a odborné přípravě tlumočníků[14].Článek 6 - Ustanovení o zákazu snížení úrovně právní ochrany20. Účelem tohoto článku je zajistit, aby stanovení společných minimálních norem v souladu s tímto rámcovým rozhodnutím nevedlo ke snížení norem v některých členských státech a aby byly zachovány normy stanovené Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv. Členské státy mohou nadále zcela libovolně přijímat normy nad rámec norem dohodnutých v tomto rámcovém rozhodnutí.Článek 7 – Provádění21. Tento článek stanoví, že členské státy musí provést toto rámcové rozhodnutí do x /xx/ 20xx a ve stejné lhůtě musí sdělit Radě a Komisi znění předpisů, kterými do svého vnitrostátního práva toto rámcové rozhodnutí provádějí.Článek 8 – Zpráva22. Do XX měsíců po provedení tohoto rámcového rozhodnutí musí Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu hodnotící, do jaké míry přijaly členské státy opatření nezbytná k dosažení souladu s tímto rámcovým rozhodnutím, společně s případnými legislativními návrhy.Článek 9 – Vstup v platnost23. Článek stanoví, že toto rámcové rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .5. Zásada Subsidiarity24. Cíle návrhu nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože návrh má podpořit vzájemnou důvěru mezi nimi, a proto je důležité dohodnout se na společných minimálních normách platných v celé Evropské unii. Návrh sblíží podstatné procesní předpisy týkající se tlumočení a překladu při trestním řízení s cílem budovat vzájemnou důvěru. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity.6. Zásada Proporcionality25. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, protože se omezuje na míru nezbytně nutnou k dosažení uvedených cílů na evropské úrovni a nepřekračuje rámec toho, co je pro tento účel nezbytné.2009/0101 (CNS)NávrhRÁMCOVÉHO ROZHODNUTÍ RADYo právu na tlumočení a překlad při trestním řízeníRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 31 odst. 1 písm. c) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Evropská unie si stanovila cíl vytvořit a udržovat prostor svobody, bezpečnosti a práva. Podle závěrů Evropské rady ze zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999, a zejména bodu 33 těchto závěrů, by měla být zásada vzájemného uznávání základním kamenem soudní spolupráce v občanských i trestních věcech v rámci Evropské unie.(2) Dne 29. listopadu 2000 Rada v souladu se závěry zasedání v Tampere přijala Program opatření pro uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí ve věcech trestních[15]. V úvodu programu opatření se prohlašuje, že cílem vzájemného uznávání je „posílit spolupráci mezi členskými státy, ale také zlepšit ochranu práv jednotlivce“.(3) Provádění zásady vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech předpokládá, že členské státy budou mít vzájemnou důvěru ve své systémy trestního soudnictví. Rozsah uplatňování vzájemného uznávání do značné míry závisí na mnoha parametrech, mezi něž patří „mechanismy na ochranu práv […] podezřelých“[16] a společné minimální normy nezbytné pro snazší uplatňování zásady vzájemného uznávání.(4) Vzájemné uznávání lze úspěšně provádět pouze v prostředí vzájemné důvěry, kdy nejen soudní orgány, ale i účastníci trestního řízení považují rozhodnutí soudních orgánů jiných členských států za rovnocenná s vlastními rozhodnutími, k čemuž je nezbytná „nejen důvěra v přiměřenost předpisů partnera, ale i důvěra v to, že tyto předpisy budou správně uplatňovány“[17].(5) Přestože všechny členské státy jsou stranami Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „Evropské úmluvy o lidských právech), zkušenost ukázala, že tato skutečnost ne vždy zaručuje dostatečnou úroveň důvěry v systémy trestního soudnictví jiných členských států.(6) Ustanovení čl. 31 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii umožňuje „zajišťování slučitelnosti příslušných předpisů členských států, pokud je to nezbytné ke zlepšení [soudní spolupráce v trestních věcech]“. Společné minimální normy by měly přispívat k větší důvěře v systémy trestního soudnictví všech členských států, což by se obratem mělo projevit v účinnější soudní spolupráci v atmosféře vzájemné důvěry.(7) Tyto společné normy by se měly vztahovat na oblast tlumočení a překladu při trestním řízení. Aby byla posílena nezbytná důvěra mezi členskými státy, v tomto rámcovém rozhodnutí se stanoví základní společné normy týkající se tlumočení a překladu při trestním řízení v Evropské unii, které odrážejí zvyklosti členských států při uplatňování příslušných ustanovení Evropské úmluvy o lidských právech.(8) Právo na tlumočení a překlad pro ty osoby, které nerozumějí jazyku trestního řízení, jsou zakotvena v článcích 5 a 6 Evropské úmluvy o lidských právech, které ve své judikatuře vyložil Evropský soud pro lidská práva. Ustanovení tohoto rámcového rozhodnutí umožňují uplatňování těchto práv v praxi.(9) Toto rámcové rozhodnutí by mělo zajistit, aby práva podezřelého, který nemluví jazykem trestního řízení nebo tomuto jazyku nerozumí, rozumět obviněním vzneseným proti němu a trestnímu řízení, aby mohl vykonávat svá práva, byla chráněna prostřednictvím poskytnutí bezplatné a přesné jazykové pomoci. Tato pomoc by měla být v případě potřeby rozšířena i na vztahy mezi podezřelým a jeho obhájcem.(10) Odpovídající pomoc by rovněž měla být poskytnuta podezřelým s poruchou sluchu nebo řeči.(11) Povinnost zajistit péči podezřelým, kteří nejsou schopni rozumět soudnímu řízení nebo jej sledovat, podporuje nestranný výkon spravedlnosti. Státní zástupce a donucovací a soudní orgány by proto měly zajistit, aby podezřelé osoby v potenciálně ohroženém postavení mohly účinně vykonávat svá práva. Tyto orgány by si měly být vědomy veškerých potenciálních ohrožení a měly by přijmout vhodné kroky k zabezpečení těchto práv. Vždy by tak měly učinit v případě, že podezřelý je nezletilou osobou nebo že trpí takovým postižením, které neumožňuje jeho aktivní účast v řízení.(12) Povinností členských států by mělo být poskytovat odbornou přípravu soudcům, právním zástupcům a důležitým soudním zaměstnancům, aby byla zaručena kvalita tlumočení a překladu.(13) Toto rámcové rozhodnutí ctí základní práva a zachovává zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie. Toto rámcové rozhodnutí usiluje především o podporu práva na svobodu, práva na spravedlivé řízení a práva na obhajobu.(14) Jelikož cíle dosáhnout společných minimálních norem nemohou členské státy dosáhnout jednostranným jednáním, ale pouze na úrovni Evropské unie, může Rada přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 2 Smlouvy o Evropské unii a článku 5 Smlouvy o založení Evropského společenství. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou ve výše uvedeném článku toto rámcové rozhodnutí nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné,PŘIJALA TOTO RÁMCOVÉ ROZHODNUTÍ:Článek 1 Oblast působnosti1. Tímto rámcovým rozhodnutím se stanoví pravidla týkající se práva na tlumočení a překlad při trestním řízení a při řízení týkajícím se výkonu evropského zatýkacího rozkazu.2. Tato práva se vztahují na jakoukoli osobu od okamžiku, kdy jí příslušné orgány členských států sdělí, že je podezřelá ze spáchání trestného činu, až do ukončení trestního řízení („podezřelý“).Článek 2 Právo na tlumočení1. Členské státy zajistí, aby podezřelému, který nerozumí jazyku trestního řízení, ani tímto jazykem nemluví, byly za účelem zajištění spravedlivého trestního řízení poskytnuty tlumočnické služby. Tlumočení se poskytuje při řízení před vyšetřovacími a soudními orgány, a to včetně během policejního výslechu, při všech nutných schůzkách podezřelého s obhájcem, při všech soudních jednáních a při všech nezbytných předběžných jednáních.2. Členské státy zajistí, aby podezřelému bylo v případě nutnosti tlumočeno právní poradenství, které je mu poskytováno při trestním řízení.3. Členské státy zajistí, aby byl zaveden postup pro zjištění, zda podezřelý rozumí jazyku trestního řízení a zda tímto jazykem mluví.4. Členské státy zajistí, aby existovalo právo odvolat se proti rozhodnutí, že tlumočení není potřebné.5. Právo na tlumočení se vztahuje i na pomoc osobám s poruchou sluchu nebo řeči.6. Při řízeních týkajících se výkonu evropského zatýkacího rozkazu členské státy zajistí, aby každé osobě, která je účastníkem takového řízení a nerozumí jazyku tohoto řízení nebo jím nemluví, bylo poskytnuto tlumočení.Článek 3 Právo na překlad podstatných dokumentů1. Členské státy zajistí, aby podezřelému, který nerozumí jazyku příslušného trestního řízení, byl za účelem zaručení spravedlivého trestního řízení poskytnut bezplatný překlad všech podstatných dokumentů.2. Podstatnými dokumenty, které mají být přeloženy, se rozumí mimo jiné příkaz k zadržení omezující osobní svobodu příslušné osoby, obžaloba anebo obvinění, podstatné důkazní materiály a rozsudek.3. Podezřelý nebo jeho obhájce mohou předložit odůvodněnou žádost o překlad dalších dokumentů, mimo jiné právního poradenství poskytnutého písemně obhájcem podezřelého.4. Členské státy zajistí, aby existovalo právo odvolat se proti rozhodnutí o zamítnutí překladu jakéhokoliv dokumentu uvedeného v odstavci 2.5. Při řízeních týkajících se výkonu evropského zatýkacího rozkazu členské státy zajistí, aby každé osobě, jež je účastníkem takového řízení a nerozumí jazyku, v němž je evropský zatýkací rozkaz vydán, byl poskytnut překlad tohoto dokumentu.Článek 4 Členské státy nesou náklady na tlumočení a překladČlenské státy hradí náklady na tlumočení a překlad vzniklé při uplatňování článků 2 a 3.Článek 5 Kvalita tlumočení a překladu1. Tlumočení a překlad se poskytují takovým způsobem, aby se zajistilo, že podezřelý je schopen úplně vykonávat svá práva.2. Členské státy nabízejí odbornou přípravu soudcům, právním zástupcům a dalším příslušným soudním zaměstnancům, aby bylo zajištěno, že podezřelý je schopen řízení porozumět.Článek 6 Ustanovení o zákazu snížení úrovně právní ochranyŽádné ustanovení tohoto rámcového rozhodnutí nesmí být vykládáno tak, že omezuje jakákoliv práva a procesní záruky, které mohou být zaručeny Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod nebo podle zákonů členského státu, které poskytují vyšší úroveň ochrany, nebo se od těchto práv a procesních záruk odchyluje.Článek 7 ProváděníČlenské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto rámcovým rozhodnutím nejpozději do ……[18]Ve stejné lhůtě sdělí členské státy Radě a Komisi znění předpisů, kterými do svého vnitrostátního práva provádějí povinnosti, jež pro ně z tohoto rámcového rozhodnutí vyplývají.Článek 8 ZprávaDo ………[19] předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě, zprávu hodnotící, do jaké míry přijaly členské státy opatření nezbytná k dosažení souladu s tímto rámcovým rozhodnutím, společně s případnými legislativními návrhy.Článek 9 Vstup v platnostToto rámcové rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dne […].Za Radupředseda / předsedkyně [1] Ze dnů 15. a 16. října.[2] Bod 33 závěrů.[3] KOM(2000) 495, 29.7.2000.[4] Úř. věst. C 12, 15.1.2001, s. 10.[5] 28. listopadu 1978, řada A č. 29. „46. Soud tedy shledal, že obvyklý význam pojmu […] „bezplatný“ v čl. 6 odst. 3 písm. e) […] je potvrzen předmětem a účelem článku 6. Soud dospěl k závěru, že právo každé osoby, jež nemluví jazykem používaným u soudu, nebo tomuto jazyku nerozumí, chráněné v čl. 6 odst. 3 písm. e), obsahuje právo na bezplatnou pomoc tlumočníka, aniž by se od této osoby zpětně vyžadovala úhrada takto vzniklých nákladů.“[6] 19. prosince 1989, řada A č. 168.[7] 19. prosince 1989, (10964/84), Sb. rozh. 1989, s. 23.[8] „41[…] Italské soudní orgány měly přijmout opatření k jeho dodržení, aby bylo zajištěno dodržení požadavků stanovených v čl. 6 § 3 písm. a) (čl. 6-3-a), pokud neměly možnost dokázat, že žadatel ve skutečnosti ovládal italštinu v takové míře, aby z oznámení pochopil význam listu, kterým mu byly oznámeno obvinění vznesené proti němu. Ve spisových dokumentech ani ve výpovědích svědků vyslechnutých dne 23. dubna 1989 o tom nejsou žádné důkazy. V tomto bodě došlo tedy k porušení čl. 6 § 3 písm. a) (čl. 6-3-a).“[9] 24. září 2002, č. 3277/96.[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf.[11] Ze dne 19. prosince 1989, řada A č.°168.[12] “74. Právo […] na bezplatnou pomoc tlumočníka se vztahuje nejen na ústní výpověď učiněnou před soudem, ale i na písemný materiál a na přípravné řízení. Ustanovení odst. 3 písm. e) (čl. 6-3-e) vyjadřuje, že osoba „obviněná ze spáchání trestného činu“, která nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví, má právo na bezplatnou pomoc tlumočníka při překladu nebo tlumočení všech takových dokumentů nebo výpovědí použitých během řízení vedeného proti němu, jimž musí nezbytně porozumět nebo jež je potřebné přeložit do jazyka soudu, aby byl zaručen spravedlivý proces. […] Ustanovení odst. 3 písm. e) (čl. 6-3-e) však nezachází tak daleko, aby požadovalo písemný překlad všech písemných důkazů během řízení. Pomoc tlumočníka by měla být poskytnuta v takovém rozsahu, aby umožnila obžalovanému seznámit se s řízením, které je proti němu vedeno a obhajovat se, zejména tak, že soudu předloží svou verzi událostí. S ohledem na potřebu, aby právo zaručené v odst. 3 písm. e) (čl. 6-3-e) bylo praktické a účinné, mají příslušné orgány nejen povinnost jmenovat tlumočníka, ale pokud k tomu vyzývají určité okolnosti, jej také rozšířit o následnou kontrolu nad přiměřeností poskytovaného tlumočení (viz rozsudek v případu Artico).“[13] „46. Soud tedy shledal, že obvyklý význam pojmu […] „bezplatný“ v čl. 6 odst. 3 písm. e) […] je potvrzen předmětem a účelem článku 6. Soud dospěl k závěru, že právo každé osoby, jež nemluví jazykem používaným u soudu, nebo tomuto jazyku nerozumí, chráněné v čl. 6 odst. 3 písm. e), obsahuje právo na bezplatnou pomoc tlumočníka, aniž by se od této osoby zpětně vyžadovala úhrada takto vzniklých nákladů.“[14] Viz poznámka pod čarou 10.[15] Úř. věst. C 12, 15.1.2001, s. 10.[16] Úř. věst. C 12, 15.1.2001, s. 10.[17] KOM(2000) 495, 26.7.2000, s. 4.[18] 24 měsíců od vyhlášení tohoto rámcového rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie .[19] 36 měsíců od vyhlášení tohoto rámcového rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie .


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO), a o zrušení rozhodnutí 14405/12

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Rozhodnutím Rady 2012/130/EU
                  1
                Unie schválila Úmluvu o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu (dále jen „úmluva“), jíž byla zřízena Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO). V rámci SPRFMO odpovídá komise Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (dále jen „komise SPRFMO“) za přijetí opatření pro zachování a řízení zdrojů, jejichž cílem je zajistit dlouhodobé zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů v oblasti působnosti SPRFMO a chránit mořské ekosystémy, v nichž se tyto zdroje vyskytují. Tato opatření se mohou stát pro Unii závazná.

               Postoj, který má být jménem Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu zaujat, se v současné době stanovuje podle dvouúrovňového přístupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté pro každé výroční zasedání upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.

               Pokud jde o SPRFMO, rozhodnutí Rady 14405/12 ze dne 5. října 2012 stanoví, že postoj Unie má být přezkoumán před výročním zasedáním v roce 2017. Cílem tohoto návrhu je tedy definovat postoj Unie v rámci SPRFMO na období let 2017–2021, a tím nahradit rozhodnutí Rady 14405/12 ze dne 5. října 2012, které se týká období let 2012–2016.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Cílem této revize je začlenit zásady a směry nové společné rybářské politiky (SRP), jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  2
               , přičemž se rovněž zohlední cíle sdělení Komise o vnější dimenzi SRP
                  3
               . Postoj Unie byl kromě toho uveden do souladu s Lisabonskou smlouvou.

               Stejně jako stávající postoj obsahuje níže uvedený postoj obecné zásady a směry, zohledňuje však v nejvyšší možné míře specifika SPRFMO. Kromě toho byl začleněn standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadovaly členské státy.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Toto rozhodnutí je založeno na Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9, který stanoví, že Rada na návrh Komise přijme rozhodnutí o stanovení postojů, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky. Toto ustanovení se použije na postoj, který má Komise zaujmout jménem Unie v rámci SPRFMO.

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 tvoří právní základ stanovující zásady, které se musí v tomto postoji zohlednit.

               Níže uvedené rozhodnutí nahrazuje rozhodnutí Rady 14405/12, které se vztahuje na období let 2012–2016, a zahrnuje období 2017–2021.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Proporcionalita

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie musí být postoj, který má se má jménem Unie zaujmout v regionálních organizacích pro řízení rybolovu, když jsou vyzvány, aby přijaly akty s právními účinky, s výjimkou aktů, jež doplňují nebo mění jejich institucionální rámec, přijat rozhodnutím Rady na návrh Komise.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               2017/0093 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO), a o zrušení rozhodnutí 14405/12

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Článek 38 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 39 odst. 1 písm. d) této smlouvy stanoví, že jedním z cílů společné rybářské politiky je zajistit dostupnost dodávek.

               (2)Článek 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  4
                stanoví, že společná rybářská politika zajistí, aby činnosti rybolovu a akvakultury byly z dlouhodobého hlediska environmentálně udržitelné a aby byly řízeny způsobem, který je v souladu s cíli, jež jsou přínosné pro hospodářství, sociální oblast a zaměstnanost a které mají přispět k dostupnosti dodávek potravin. Rovněž stanoví, že společná rybářská politika uplatňuje přístup předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a snaží se zajistit, aby byly při využívání živých biologických mořských zdrojů obnoveny a zachovány populace lovených druhů nad úrovně, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos. Stanoví také, že cílem Unie má být přijetí opatření pro řízení a zachování zdrojů založených na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních, podpora metod rybolovu, které přispívají k selektivnějšímu rybolovu, a v rámci možností předcházení nežádoucím úlovkům a jejich snižování, rybolov s malým dopadem na mořské ekosystémy a rybolovné zdroje a postupná eliminace výmětů. Kromě toho článek 28 nařízení (EU) č. 1380/2013 výslovně ukládá, aby Unie tyto zásady uplatňovala v rámci své vnější politiky.

               (3)Rozhodnutím Rady 2012/130/EU
                  5
                Unie uzavřela Úmluvu o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu (dále jen „úmluva“), jíž byla zřízena Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO). V rámci SPRFMO je komise SPRFMO zodpovědná za přijímání opatření, jež mají zajistit dlouhodobou ochranu a udržitelné využívání rybolovných zdrojů uplatňováním zásady předběžné opatrnosti a ekosystémového přístupu k řízení rybolovu a chránit tak mořské ekosystémy, v nichž se tyto zdroje vyskytují. Tato opatření budou pro Unii závazná.

               (4)Dne 5. října 2012 přijala Rada rozhodnutí 14405/12 o postoji Unie, který má být zaujat v rámci Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO).

               (5)Rozhodnutí 14405/12 stanoví, že tento postoj má být přezkoumán nejpozději před výročním zasedáním komise SPRFMO v roce 2017. Je proto vhodné zrušit rozhodnutí 14405/12 a nahradit je novým rozhodnutím.

               (6)S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti působnosti úmluvy a skutečnost, že v postoji Unie musí být v důsledku toho zohledněny nové okolnosti, včetně nových statistických, biologických a jiných údajů předložených před výročním zasedáním komise SPRFMO nebo během něj, musí být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvené v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie.

               (7)Komise v souladu s článkem 218 a čl. 3 odst. 1 SFEU zastupuje EU na výročním zasedání komise SPRFMO. Toto rozhodnutí je proto určeno Komisi,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má Evropská unie zaujmout na výročním zasedání komise SPRFMO, pokud je tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí s právními účinky, je stanoven v příloze I.

               Článek 2

               Každoroční stanovení postoje Unie, který má být přijat na výročním zasedání komise SPRFMO, se provádí v souladu s přílohou II.

               Článek 3

               Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději pro výroční zasedání komise SPRFMO v roce 2022.

               Článek 4

               Rozhodnutí 14405/12 se zrušuje.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí je určeno Evropské komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 67, 6.3.2012, s. 1.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (3)
                  KOM(2011) 424 ze dne 13.7.2011.

                     (4)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady 2012/130/EU ze dne 3. října 2011 o schválení Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu jménem Evropské unie (Úř. věst. L 67, 6.3.2012, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            PŘÍLOHY
            k
            návrhuROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Regionální organizaci pro řízení rybolovu v Jižním Tichomoří (SPRFMO), a o zrušení rozhodnutí 14405/12

               PŘÍLOHA I

               Postoj Unie v komisi Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří

               1)Zásady

               Unie v rámci SPRFMO:

               a)
                     zajistí, aby opatření přijatá v rámci SPRFMO byla v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky, zejména uplatňováním přístupu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, s cílem podpořit zavádění přístupu k řízení rybolovu založeného na ekosystému a omezení dopadů rybolovných činností na životní prostředí, zamezit nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy, a dále podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii, s cílem zajistit přiměřenou životní úroveň osobám, které jsou závislé na rybolovných činnostech a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;

               b)
                     zajistí, aby opatření přijatá v rámci SPRFMO byla v souladu s cíli úmluvy SPRFMO;

               c)
                     zajistí, aby opatření přijatá v rámci SPRFMO byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních ochranných a řídicích opatření rybářskými plavidly na volném moři, jakož i Dohody Organizace pro výživu a zemědělství z roku 2009 o opatřeních přístavního státu;

               d)
                     prosazuje postoje, které jsou v souladu s postoji přijatými jinými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a případně s regionálními úmluvami pro mořské prostředí v téže oblasti;

               e)
                     usiluje o součinnost s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací a dalších;

               f)
                     zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;

               g)
                     dodržuje závěry Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  1
               ;

               h)
                     usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti, na kterou se vztahuje úmluva, na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného provádění rezolucí a doporučení.

               2)Pokyny

               Unie podle potřeby usiluje o to, aby v rámci SPRFMO byla přijata následující opatření:

               a)
                     opatření na ochranu a řízení rybolovných zdrojů v oblasti působnosti úmluvy SPRFMO na základě nejlepších dostupných vědeckých doporučení, včetně celkového přípustného odlovu a kvót nebo regulace intenzity rybolovu pro druhy, které upravuje SPRFMO, která by mohla zvýšit produkci na maximální udržitelný výnos podle pravidel odlovu postupně, přírůstkovým způsobem nejpozději v roce 2020 nebo ji na této úrovni udržet;

               b)
                     v případě potřeby zvláštní opatření pro populace, kterým hrozí nadměrný odlov, aby intenzita rybolovu odpovídala dostupným rybolovným právům, jakož i doplňková opatření týkající se hlubinných populací ryb jakožto zdrojů, které jsou nadměrným odlevem obzvláště ohroženy;

               c)
                     opatření k posílení shromažďování vědeckých údajů o rybolovu a k prosazování lepší spolupráce mezi odvětvím a vědci;

               d)
                     opatření pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu v oblasti působnosti úmluvy SPRFMO, včetně sestavení seznamu nezákonných, nehlášených nebo neregulovaných činností a opatření přístavního státu;

               e)
                     opatření ke sledování, kontrole a dohledu v oblasti působnosti úmluvy SPRFMO, aby byla zajištěna účinnost kontrol a dodržování opatření přijatých v rámci SPRFMO, včetně zavedení systému sledování plavidel v rámci SPRFMO;

               f)
                     opatření s cílem minimalizovat negativní dopad rybolovných činností na biologickou rozmanitost moří i na mořské ptactvo a ochranná opatření pro zranitelné mořské ekosystémy v oblasti působnosti úmluvy SPRFMO, včetně určení nových potenciálních zranitelných mořských ekosystémů, v souladu s rezolucemi Valného shromáždění OSN a pro jiné mořské ekosystémy, která zahrnují opatření pro zamezení nežádoucím úlovkům a pro jejich co nejvýraznější možné snížení, zejména ekologicky souvisejících druhů, a postupnou eliminaci výmětů;

               g)
                     opatření mající za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a požadavek, aby všichni žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi neoddělenými od těla;

               h)
                     vypracování společných přístupů s dalšími regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jež se podílejí na řízení rybolovu v SPRFMO;

               i)
                     příspěvek k zavedení programu pozorování tím, že vyvine příslušný režim pozorování a přispěje k jeho vypracování;

               j)
                     podpora provádění pravidelných přezkumů k posouzení plnění SPRFMO v příslušné lhůtě a zavádění jejích doporučení;

               k)
                     opatření k zajištění vyváženějšího přerozdělování rozpočtu SPRFMO ve střednědobém horizontu;

               l)
                     další technická opatření na základě doporučení podpůrných orgánů SPRFMO.

               PŘÍLOHA II

               Každoroční stanovení postoje Unie, který se má zaujmout

               na výročním zasedání komise Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří

               Před každým výročním zasedáním komise SPRFMO je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější statistické, biologické a jiné významné údaje předložené Evropské komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem na základě uvedených údajů Evropská komise předá Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým výročním zasedáním komise SPRFMO písemný dokument, ve kterém jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, k projednání a schválení.

               Nelze-li v průběhu dalších zasedání, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.

                     (1)
                  viz dok. 7086/12 PECHE 66.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP(Přípravná akce Unie v oblasti obranného výzkumu)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojená k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) má pozměnit protokol 31 k Dohodě o EHP s cílem rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP o účast států ESVO EHP na přípravné akci Unie v oblasti obranného výzkumu (dále jen „přípravná akce“). Protože Lichtenštejnsko a Island neprojevily zájem účastnit se této přípravné akce, předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP se týká jen Norska.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Článek 78 Dohody o EHP stanoví, že smluvní strany posilují a rozšiřují spolupráci v rámci činností EU v oblasti výzkumu a technologického rozvoje. Komise, která v současné době financuje výlučně civilní výzkum a vývoj nebo výzkum a vývoj „dvojího užití“ prostřednictvím programu Horizont 2020, považuje přípravnou akci za zásadní nástroj k vyzkoušení přidané hodnoty výzkumu spojeného s obranou z rozpočtu EU.

               Jelikož Norsko uzavřelo správní ujednání s Evropskou obrannou agenturou a související směrnice o zadávání veřejných zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti (2009/81/ES), která má zajistit skutečnou hospodářskou soutěž a rovné zacházení v této oblasti, byla začleněna do Dohody o EHP již v roce 2014, je účast Norska na této přípravné akci v souladu s platnými předpisy v této oblasti politiky.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Kooperativní výzkum v oblasti obrany zaměřený na inovativní technologie, výrobky a služby je zásadně důležitý pro zajištění dlouhodobé konkurenceschopnosti odvětví obrany a v konečném důsledku také pro strategickou autonomii Evropy. Spolupráce s Norskem by ke snahám EU v této oblasti významně přispěla.

               Komise uznává, že přípravná akce je součástí jejích politik souvisejících s vnitřním trhem, průmyslem a výzkumem. Další prohloubení spolupráce v této oblasti je proto v souladu s cíli Dohody o EHP.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní základ tvoří čl. 54 odst. 2 písm. b), čl. 84 odst. 2 a článek 124 nařízení Evropského parlamentu (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
                  1
               , ve spojení s čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  2
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP, který stanoví, že postoj Unie k takovým rozhodnutím zaujímá Rada na návrh Komise.

               Komise ve spolupráci s ESVČ předkládá předlohu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Komise doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               Cíle tohoto návrhu, totiž navázat spolupráci v oblasti obranného výzkumu se státy ESVO EHP formou účasti na přípravné akci financované z rozpočtu EU, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale může jej být z důvodu účinků tohoto rozhodnutí lépe dosaženo na úrovni Unie.

               •Proporcionalita

               Tento návrh v souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cíle, kterým je posílit a rozšířit spolupráci v rámci činností EU v oblastech výzkumu a technologického vývoje.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Sběr a využití odborných poznatků a posouzení dopadů

               Komise v roce 2013 zvažovala zahájení přípravné akce
                  3
                zaměřené na obranný výzkum s cílem podpořit konkurenceschopnost a účinnost odvětví obrany a bezpečnosti
                  4
               . Evropský parlament
                  5
                a Rada
                  6
                tuto iniciativu uvítaly a vyzvaly Komisi, aby vypracovala návrh na provedení přípravné akce. Evropská rada v roce 2015
                  7
                upozornila na potřebu odpovídajícího financování přípravné akce, která připravuje půdu pro budoucí program zaměřený na výzkum a technologie v oblasti obrany
                  8
               .

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Norsko finančně přispívá do rozpočtové položky 02 04 77 03: „Přípravná akce – Obranný výzkum“. Očekávaná výše příspěvku Norska za rok 2017 činí: 585 000 EUR.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               V souladu s rozpočtovou politikou EU je jakákoliv účast na opatřeních EU možná, pouze pokud je uhrazen odpovídající finanční příspěvek. Tato platba však může být provedena až poté, co bude tento návrh rozhodnutí Rady přijat a následná výzva EU k poskytnutí příspěvků vydaná Evropskou komisí předložena členským států ESVO EHP.

               Aby bylo možné překlenout období mezi přijetím „rozhodnutí Komise o financování „přípravné akce v oblasti obranného výzkumu“ a použití jednotkových nákladů na rok 2017“ dne 11. dubna 2017 a přijetím příslušné platby je tedy třeba, aby byla předloha rozhodnutí Smíšeného výboru použitelná se zpětnou platností ode dne 11. dubna 2017. Instituce, podniky, organizace a státní příslušníci Norska by proto měli být způsobilí účastnit se činností, které vstoupí v platnost před vstupem v platnost tohoto rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Náklady vzniklé v souvislosti s jejich účastí na těchto činnostech, jejichž provádění začne po 11. dubnu 2017, by měly být považovány za způsobilé za stejných podmínek, za jakých jsou způsobilé náklady vzniklé institucím, podnikům, organizacím a státním příslušníkům členských států EU za předpokladu, že toto rozhodnutí EHP vstoupí v platnost před koncem dotčené přípravné akce.

               Zpětná působnost se nedotýká práv a povinností dotčených osob a je v souladu se zásadou legitimního očekávání.

               V souladu s čl. 1 odst. 8 protokolu 32 k Dohodě o EHP se rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterým se stanoví účast státu ESVO EHP na činnosti zapsané v příloze EHP souhrnného rozpočtu Evropské unie, přijímá do 10. července. Pokud přijato není, odkládá se spolupráce na následující rok, není-li dohodnuto jinak.

               Vzhledem k tomu, že je důležité začít se spoluprací od zahájení přípravné akce, stanoví připojené rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, že spolupráce začne dne 11. dubna 2017, i když bude toto rozhodnutí Smíšeného výboru EHP přijato po 10. červenci 2017.

               2017/0253 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP

                  (Přípravná akce Unie v oblasti obranného výzkumu)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  9
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
                  10
               , a zejména na čl. 54 odst. 2 písm. b), čl. 84 odst. 2 a článek 124 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  11
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně protokolu 31 k Dohodě o EHP (dále jen „protokol 31“).

               (3)Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje ustanovení o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP o účast států ESVO na přípravné akci Unie v oblasti obranného výzkumu financované ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.

               (5)Je vhodné, aby účast států ESVO na činnostech souvisejících s touto přípravnou akcí a financovaných z rozpočtové položky 02 04 77 03 začala dnem 11. dubna 2017, i když bude připojené rozhodnutí Smíšeného výboru EHP přijato, nebo i když bude případné přijetí ústavních požadavků pro toto rozhodnutí oznámeno po 10. červenci 2017.

               (6)Instituce, podniky, organizace a státní příslušníci států ESVO by měli mít právo účastnit se činností, které začnou před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost. Náklady vzniklé v souvislosti s jejich účastí na těchto činnostech, jejichž provádění začne po 11. dubnu 2017, by měly být považovány za způsobilé za stejných podmínek, za jakých jsou způsobilé náklady vzniklé institucím, podnikům, organizacím a státní příslušníkům členských států EU za předpokladu, že připojené rozhodnutí Smíšeného výboru EHP vstoupí v platnost před koncem dotčené přípravné akce.

               (7)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 11. dubna 2017.

               (8)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl vycházet z připojené předlohy rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který se má jménem Unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, vychází z předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojené k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s.1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (3)
                  Přípravná akce ve smyslu čl. 54 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

                     (4)
                  COM(2013) 542: Směrem ke konkurenceschopnějšímu a účinnějšímu odvětví obrany a bezpečnosti.

                     (5)
                  Usnesení Evropského parlamentu ze dne 21. listopadu 2013 o evropské technologické a průmyslové základně obrany (2013/2125(INI)).

                     (6)
                  Závěry Evropské rady ze zasedání ve dnech 19.–20. prosince 2013 (EUCO 217/13).

                     (7)
                  Závěry Evropské rady ze zasedání ve dnech 25.–26. června 2015 (EUCO 22/15).

                     (8)
                  Evropská obranná agentura definuje „výzkum a technologie“ jako výzkumné činnosti související s obranou vykazující technologickou připravenost na úrovni 1 až 6.

                     (9)
                  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (10)
                  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

                     (11)
                  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Radyo postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP(Přípravná akce Unie v oblasti obranného výzkumu)

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2017

                  ze dne

                  kterým se mění protokol 31 k Dohodě o EHP
                  o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“) a zejména na články 86 a 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala účast států ESVO na přípravné akci Unie v oblasti obranného výzkumu, která je financovaná ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.

               (2)Je vhodné, aby byla účast států ESVO na činnostech souvisejících s touto přípravnou akcí a financovaných z rozpočtové položky 02 04 77 03 zahájena od 11. dubna 2017, i když bude toto rozhodnutí přijato, nebo i když bude splnění ústavních požadavků pro toto rozhodnutí oznámeno po 10. červenci 2017.

               (3)Instituce, podniky, organizace a státní příslušníci států ESVO by měli mít právo účastnit se činností, které začnou před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost. Náklady vzniklé v souvislosti s jejich účastí na těchto činnostech, jejichž provádění začne po 11. dubnu 2017, by měly být považovány za způsobilé za stejných podmínek, za jakých jsou způsobilé náklady vzniklé institucím, podnikům, organizacím a státním příslušníkům členských států EU za předpokladu, že toto rozhodnutí vstoupí v platnost před koncem dotčené přípravné akce.

               (4)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 11. dubna 2017,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V článku 1 protokolu 31 k Dohodě o EHP se doplňuje nový odstavec, který zní:

               „13.a)Počínaje dnem 11. dubna 2017 se státy ESVO podílejí na činnostech Unie, kterých se týká tato rozpočtová položka souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2017:

               –rozpočtová položka 02 04 77 03: „Přípravná akce – Obranný výzkum“

               b)Státy ESVO finančně přispívají na činnosti uvedené v písmenu a) v souladu s čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody.

               c)Náklady vzniklé institucím, podnikům, organizacím a státním příslušníkům států ESVO v souvislosti s účastí na činnostech uvedených v písmenu a), jejichž provádění začne po 11. dubnu 2017, se považují za způsobilé počínaje zahájením akce za stejných podmínek, za jakých jsou způsobilé náklady vzniklé institucím, podnikům, organizacím a státním příslušníkům členských států EU a podle příslušné grantové dohody nebo rozhodnutí o grantu za předpokladu, že rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. …/2017 ze dne … [toto rozhodnutí] vstoupí v platnost před koncem přípravné akce.

               d)Island a Lichtenštejnsko se této přípravné akce neúčastní a k činnostem uvedeným v písmenu a) finančně nepřispívají.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  1Použije se ode dne 1. ledna 2017.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda / předsedkyně

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

                     (1)
                  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            PŘÍLOHA

            rozhodnutí č. …/…, kterým se mění
            protokol 31 k Dohodě o EHP s cílem rozšířit spolupráci smluvních stran o účast států ESVO EHP na přípravné akci Unie v oblasti obranného výzkumu

               Prohlášení států ESVO

               Tímto rozhodnutím se rozšiřuje spolupráce smluvních stran tak, aby zahrnovala účast států ESVO na přípravné akci Unie zaměřené na obranný výzkum. Státy ESVO se domnívají, že otázky obrany náležejí mimo oblast působnosti Dohody o EHP, a že proto přijetí tohoto rozhodnutí nerozšiřuje působnost Dohody o EHP tak, aby zahrnovala záležitosti obrany nad rámec účasti států ESVO na uvedené přípravné akci. Státy ESVO rovněž zdůrazňují, že se Island a Lichtenštejnsko této přípravné akce neúčastní, ani na ni finančně nepřispívají.