				|

		52014PC0005

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Cílem zootechnických právních předpisů
Unie je podpora volného obchodu s plemennými zvířaty a jejich
genetickým materiálem se zřetelem k udržitelnosti šlechtitelských
programů a zachování genetických zdrojů.
Zootechnické právní předpisy Unie
v současnosti sestávají ze čtyř (vertikálních)
základních aktů vztahujících se k jednotlivým druhům, ve kterých
jsou stanoveny základní zásady týkající se plemenných zvířat z řad
skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých. Tyto směrnice Rady
vytváří právní základ pro to, aby Komise mohla přijímat podrobná
opatření v oblasti:
–
schvalování nebo uznávání plemenářských
organizací, plemenářských spolků a soukromých podniků a jejich
zařazování na seznam,
–
registrace a klasifikace zvířat v plemenných
knihách a, v případě hybridů plemenných prasat, evidování v
registrech,
–
testování užitkovosti a genetického hodnocení a
–
obsahu a formy zootechnických osvědčení
pro plemenná zvířata a jejich sperma, vajíčka a embrya.
Technické požadavky na
přijímání plemenných zvířat do plemenitby, které mají identickou
povahu, jsou však v současnosti regulovány třemi směrnicemi Rady
a jedním rozhodnutím Komise.
Kromě toho nebyla přijata žádná
prováděcí opatření ke směrnici Rady 91/174/EHS, kterými by byly
stanoveny zásady obchodu s čistokrevnými plemennými zvířaty jiných
druhů zvířat.
Horizontální směrnice doplněná o
prováděcí opatření stanoví pravidla pro dovoz plemenných zvířat
a jejich zárodečných produktů ze třetích zemí.
Specifické rozhodnutí Rady navíc stanoví pravidla
pro jmenování referenčního centra pro chov skotu.
Tento návrh se skládá z dvanácti kapitol a
pěti technických příloh.
Kapitoly I–VIII návrhu kombinují ustanovení
směrnic Rady 2009/157/ES (skot), 88/661/EHS (čistokrevná plemenná prasata
a hybridy plemenných prasat), 89/361/EHS (ovce a kozy), 90/427/EHS
(koňovití, 91/174/EHS (ostatní zvířata) a 94/28/ES (dovoz), jak je
uvedeno ve srovnávací tabulce.
Kapitola III obsahuje konkrétně ustanovení
popisující vztah mezi chovateli a plemenářskými spolky a řešení
sporů s přihlédnutím k postupům, jež v současnosti stanoví
rozhodnutí Komise 92/354/EHS.
Kapitola IV zahrnuje konkrétně ustanovení o
přijímání plemenných zvířat pro účely plemenitby a umělého
oplodnění, jež v současnosti stanoví směrnice Rady 87/328/EHS
(skot), 90/118/EHS (čistokrevná prasata) a 90/119/EHS (hybridy plemenných
prasat), jak je uvedeno ve srovnávací tabulce, a rovněž rozhodnutí Komise
90/257/EHS (ovce a kozy).
Kapitola V o testování užitkovosti zahrnuje
konkrétně ustanovení rozhodnutí Rady 96/463/ES, kterým se určuje
referenční institut pro testovací metody pro čistokrevný plemenný
skot.
Kapitoly IX a X tohoto návrhu tvoří právní
základ pro provádění úředních kontrol v zootechnické oblasti a
spolupráci mezi příslušnými orgány, s přihlédnutím k obecným
zásadám pro takové kontroly. Tato ustanovení byla zahrnuta s ohledem na nový
právní rámec pro zdraví zvířat a návrh nařízení o úředních
kontrolách a jiných úředních činnostech. V důsledku uvedených
právních iniciativ se právní předpisy o kontrolách zvířat a jejich
zárodečných produktů v obchodu uvnitř Unie (směrnice Rady
90/425/EHS), o dovozu ze třetích zemí (směrnice Rady 91/496/EHS) a o
spolupráci mezi příslušnými orgány (směrnice Rady 89/608/EHS) již
nepoužijí na zootechnické aspekty. Navrhovaný text do značné míry vychází
z návrhu nového nařízení o úředních kontrolách a jiných úředních
činnostech, zejména z hlavy II o úředních kontrolách, hlavy IV o
správní pomoci, hlavy VI o kontrolách Komise a hlavy VII o donucovacích
opatřeních uvedeného návrhu.
Kapitola XI odráží vstup v platnost
Lisabonské smlouvy, která vyžaduje sladit zmocňovací ustanovení obsažená
v základních zootechnických právních aktech Unie
s článkem 290 a článkem 291 Smlouvy
o fungování Evropské unie (SFEU). Za tímto účelem je pro každé
opatření, které má být přijato v souvislosti s pravomocemi
stanovenými základním aktem, nezbytné určit potřebné přenesené
pravomoci v souladu s článkem 290 SFEU nebo prováděcí
pravomoci v souladu s článkem 291 SFEU.
Kapitola XII obsahuje závěrečná
ustanovení o zrušení a o datech vstupu v platnost a použitelnosti.
Příloha I (podrobná kritéria pro uznávání
plemenářských spolků a schvalování šlechtitelských programů)
zahrnuje ustanovení, která jsou v současnosti stanovena v přílohách
rozhodnutí Komise 84/247/EHS (skot), 89/501/EHS (čistokrevná plemenná
prasata), 89/504/EHS (hybridy plemenných prasat), 90/257/EHS (ovce a kozy) a
92/353/EHS (koňovití).
Příloha II (podrobná kritéria pro zápis
plemenných zvířat do plemenných knih) zahrnuje ustanovení, která jsou v
současnosti stanovena v rozhodnutích Komise 84/419/EHS (skot), 89/502/EHS
(čistokrevná plemenná prasata), 89/505/EHS (hybridy plemenných prasat),
90/255/EHS (ovce a kozy) a 96/78/ES (koňovití).
Příloha III (podrobná kritéria pro testování
užitkovosti a genetické hodnocení) zahrnuje ustanovení, která jsou v
současnosti stanovena v rozhodnutích Komise 2006/427/ES (skot), 89/507/EHS
(čistokrevná plemenná prasata a hybridy plemenných prasat) a 90/256/EHS
(ovce a kozy).
Příloha IV (funkce a povinnosti
referenčních center EU) je odrazem přílohy II rozhodnutí Rady
96/463/ES.
Příloha V (zootechnická osvědčení)
zahrnuje požadavky na základní informace, které jsou v současnosti
stanoveny v přílohách rozhodnutí Komise 2005/379/ES (skot), 89/503/EHS
(čistokrevná plemenná prasata), 89/506/EHS (hybridy plemenných prasat),
90/258/EHS (ovce a kozy), 96/79/ES (koňovití), 96/509/ES (dovoz spermatu
čistokrevných plemenných zvířat z řad skotu, prasat, ovcí a koz)
a 96/510/ES (dovoz plemenných zvířat, jejich spermatu, vajíček a
embryí).
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Ukázalo se, že základní zásady a hlavní pravidla
zootechnických právních předpisů Unie jsou přiměřené a
dostatečně přizpůsobené technickému vývoji v oblasti chovu
zvířat, a proto byly v návrhu ponechány. Jelikož jsou však stávající
zootechnické právní předpisy Unie uspořádány vertikálně podle
druhů zvířat, byla téměř totožná ustanovení zjednodušena,
byla přepracována do preciznějšího a soudržnějšího znění ve
formě nařízení s cílem vyhnout se překážkám bránícím obchodu,
které vznikají při provedení do právního řádu členských
států.
Během posledních 20 let se Komise
pravidelně setkávala s členskými státy na zasedáních Stálého
zootechnického výboru, kde se projednávaly zootechnické otázky, a tímto
způsobem byl tento právní předpis vypracován společně.
Přeshraniční činnosti schválených plemenářských spolků
jsou však stále kontroverzní záležitostí, protože některé členské státy
poukázaly na rozdíly v provádění základních směrnic v jednotlivých
státech. Tato situace se nezměnila až do posledního zasedání zootechnické
pracovní skupiny v únoru 2012, kde byly předloženy a projednávány hlavní
součásti, struktura a nové prvky návrhu.
Kromě toho řeší Komise řadu
problémů, které nadnesli chovatelé, plemenářské spolky a
příslušné orgány a které souvisejí s rozdílným výkladem stávajících
ustanovení ze strany příslušných orgánů v členských státech.
Komise si je tedy dobře vědoma potřeb odvětví šlechtitelství
a dohlížejících příslušných orgánů.
Navrhovaná ustanovení o úředních kontrolách v
zootechnické oblasti jsou (s nezbytnými úpravami) plně sladěna s ustanoveními,
která navrhla Komise po intenzivní konzultaci se zúčastněnými
stranami pro účely nařízení o úředních kontrolách a
činnostech ve veterinární oblasti.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Navrhované nařízení vymezuje v jednotném
právním rámci zásady pro uznávání plemenářských organizací, chovatelských
sdružení a soukromých podniků a vytváření jejich
seznamů, pro schvalování jejich šlechtitelských programů, zápis
zvířat do plemenných knih a jejich klasifikaci podle jejich
vlastností, evidování hybridů plemenných prasat v registrech,
testování výkonnosti a genetické hodnocení a obsah zootechnických
osvědčení pro plemenná zvířata a jejich sperma, vajíčka
a embrya.
Dále stanoví pravidla pro dovoz plemenných
zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí
a pro určování referenčních center pro šlechtění
zvířat.
V tomto nařízení jsou stanovena
ustanovení o provádění úředních kontrol a zootechnických
kontrol a o řešení sporů, které vznikají, když zootechnické
kontroly odhalí případy nedodržování zootechnických požadavků.
Pravidla obsažená v tomto návrhu však
odrážejí pravidla stanovená v návrhu nového nařízení o úředních
kontrolách, který předložila Komise a který se v současnosti
projednává v Evropském parlamentu a Radě. S cílem zabránit
nekonzistentnosti mezi těmito dvěma texty a zajistit harmonizovaný
přístup v oblasti kontrol bude Komise pozorně sledovat vývoj
diskusí o těchto dvou textech a včas předloží nezbytný návrh,
aby zajistila, že ustanovení o úředních kontrolách v oblasti
zootechniky budou zahrnuta do budoucího nařízení o úředních
kontrolách.
Navrhované nařízení vytváří právní
základ pro přijímání opatření v přenesené pravomoci
a prováděcích opatření v souladu
s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Žádné.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Žádné.
2014/0032 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o zootechnických a genealogických
podmínkách pro obchod s plemennými zvířaty a jejich
zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43
odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise[1],
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[2],
po obdržení stanoviska Výboru regionů[3],
v souladu s řádným
legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Chov domácích zvířat –
skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých a v menší míře
chov zvířat jiných druhů – zaujímá důležité místo
v zemědělství Unie a je pro něj zdrojem příjmů.
Chovu zvířat uvedených druhů nejlépe prospěje využití čistokrevných
plemenných zvířat nebo hybridů plemenných prasat se zaznamenanou
vysokou genetickou hodnotou.
(2)       Členské státy proto
v rámci své zemědělské politiky, a někdy
i prostřednictvím veřejných investic, soustavně usilují
o rozvoj chovu zvířat s konkrétními genetickými vlastnostmi,
která splňují stanovené normy užitkovosti. Rozdíly v těchto
normách mohou vytvářet technické překážky bránící obchodu
s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich
dovozu do Unie.
(3)       Směrnice Rady 88/661/EHS
ze dne 19. prosince 1988 o zootechnických normách pro plemenná
prasata[4],
směrnice Rady 89/361/EHS ze dne 30. května 1989
o čistokrevných plemenných ovcích a kozách[5], směrnice Rady
90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických
a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř
Společenství[6],
směrnice Rady 91/174/EHS ze dne 25. března 1991
o zootechnických a genetických podmínkách uvádění
čistokrevných zvířat na trh a o změně
směrnic 77/504/EHS a 90/425/EHS[7],
směrnice Rady 94/28/ES ze dne 23. června 1994, kterou se
stanoví zásady zootechnických a genealogických podmínek pro dovoz
zvířat, spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí
a kterou se mění směrnice 77/504/EHS o čistokrevném
plemenném skotu[8],
a směrnice Rady 2009/157/ES ze dne 30. listopadu 2009
o čistokrevném plemenném skotu[9]
stanoví právní rámec pro právní předpisy Unie o chovu
čistokrevného skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých
a hybridů plemenných prasat. Cílem těchto směrnic je rozvoj
chovu dobytka v Unii, ale zároveň i regulace obchodu s plemennými
zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovozu do
Unie tak, aby byla zachována konkurenceschopnost odvětví plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů v Unii.
(4)       Cílem přijetí
směrnice Rady 87/328/EHS ze dne 18. června 1987 o přijetí
čistokrevného plemenného skotu do plemenitby[10], směrnice Rady
90/118/EHS ze dne 5. března 1990 o přijetí
čistokrevných plemenných prasat do plemenitby[11] a směrnice
Rady 90/119/EHS ze dne 5. března 1990 o přijetí
hybridů plemenných prasat do plemenitby[12]
bylo zabránit tomu, aby vnitrostátní pravidla o přijetí plemenného skotu
a plemenných prasat do plemenitby a o produkci a používání
jejich spermatu, oocytů a embryí nezakazovaly, neomezovaly ani nebyly
překážkou pro obchod uvnitř Unie, ať již se jedná
o přirozenou plemenitbu, umělé oplodnění či odběr
spermatu, oocytů nebo embryí.
(5)       Na základě směrnic
uvedených ve 3. bodě odůvodnění přijala Komise po
konzultaci s členskými státy v rámci Stálého zootechnického
výboru zřízeného podle rozhodnutí Rady 77/505/EHS
ze dne 25. července 1977, kterým se zřizuje Stálý
zootechnický výbor[13],
řadu rozhodnutí, jež stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání
plemenářských organizací a chovatelských sdružení (dále jen
„plemenářské spolky“), zápis plemenných zvířat do plemenných knih,
přijetí čistokrevných zvířat z řad ovcí a koz do plemenitby
a k umělému oplodnění, testování užitkovosti
a genetické hodnocení plemenných zvířat z řad skotu, prasat,
ovcí a koz a zavedení potvrzení o původu zvířete pro obchod
s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty, podle
jednotlivých druhů zvířat.
(6)       Komise rovněž zavedla
seznam plemenářských subjektů ze třetích zemí a vzor
potvrzení o původu zvířete pro dovoz plemenných zvířat
a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie.
(7)       Právní předpisy Unie
v oblasti chovu zvířat rovněž přispěly
k zachování živočišných genetických zdrojů, k ochraně
genetické biologické rozmanitosti a k výrobě typických kvalitních
regionálních produktů, které jsou založeny na specifických
dědičných vlastnostech místních plemen domácích zvířat.
(8)       Směrnice 88/661/EHS,
89/361/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES jsou si co do
struktury a obsahu do značné míry podobné. Některé
z těchto směrnic postupem času doznaly změn.
V zájmu jednoduchosti a jednotnosti právních předpisů Unie je
vhodné pravidla Unie, jež jsou v nich stanovena, zjednodušit.
(9)       V posledních dvaceti
letech musela Komise reagovat na značný počet stížností
chovatelů a plemenářských organizací, jež se týkaly provádění
právních předpisů Unie o chovu zvířat ve vnitrostátním právu
a jejich výkladu v jednotlivých členských státech. S cílem
zajistit jednotné uplatňování pravidel Unie týkajících se plemenných
zvířat a vyhnout se překážkám bránícím obchodu s plemennými
zvířaty a jejich zárodečnými produkty, jež vyplývají
z rozdílů v provádění těchto směrnic ve
vnitrostátním právu, měly by právní předpisy Unie, jež stanoví
zootechnické a genealogické podmínky pro obchod s plemennými zvířaty
a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie, stanoveny
formou nařízení.
(10)     Zkušenosti dále ukazují, že je
třeba zpřesnit znění a sjednotit terminologii, která je
v uvedených směrnicích použita, což usnadní uplatňování
těchto pravidel. V zájmu jasnosti a jednotnosti právních
předpisů Unie je také vhodné stanovit více definic.
(11)     Termín „plemeno“ by však
měl zůstat blíže neurčeným právním konceptem, jenž
plemenářským spolkům umožňuje popsat skupinu zvířat
vyznačující se dostatečnou genetickou jednotností, která je podle
jejich názoru odlišuje od jiných zvířat téhož druhu, a zapsat je spolu
s uvedením jejich známých předků do plemenných knih, aby bylo
možno reprodukovat jejich zděděné znaky prostřednictvím
rozmnožování, výměny a selekce v rámci stanoveného šlechtitelského
programu.
(12)     Toto nařízení by
mělo stanovit pravidla pro obchod s plemennými zvířaty
a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie
s cílem podpořit životaschopné šlechtitelské programy
zaměřené na zkvalitnění plemen a zachovat genetickou
biologickou rozmanitost domácích zvířat.
(13)     Cílem pravidel týkajících se
čistokrevných plemenných zvířat, jež stanoví toto nařízení, by
proto mělo být zajistit přístup k obchodu založenému na
schválených zásadách pro uznávání plemenářských spolků, které se zabývají
chovem plemenných zvířat, a schvalování jejich příslušných
šlechtitelských programů. Toto nařízení by také mělo stanovit
kritéria pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do různých
tříd v hlavním oddíle plemenných knih a pravidla pro testování
užitkovosti, pro genetické hodnocení a kritéria pro přijetí
plemenných zvířat do plemenitby a rovněž obsah zootechnických
osvědčení.
(14)     Podobně i cílem pravidel
týkajících se hybridů plemenných prasat, jež stanoví toto nařízení,
by mělo být zajistit přístup k obchodu založenému na schválených
zásadách pro uznávání chovů, které se zabývají křížením různých
hybridů plemenných prasat, a schvalování jejich příslušných
šlechtitelských programů. Toto nařízení by také mělo stanovit
kritéria pro zápis hybridů plemenných prasat do hlavního oddílu
registrů plemen, pravidla pro testování užitkovosti a pro genetické
hodnocení a kritéria pro přijetí hybridů plemenných prasat do
plemenitby a rovněž obsah zootechnických osvědčení.
(15)     Jelikož cíle tohoto
nařízení, tj. zajistit harmonizovaný přístup k obchodu
s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a k
jejich dovozu do Unie a potřebné úřední kontroly šlechtitelských
programů prováděných plemenářskými spolky a chovy,
nemůže být členskými státy uspokojivě dosaženo na vnitrostátní
úrovni, a může jej tedy být vzhledem k jeho účinku,
složitosti a přeshraniční a mezinárodní povaze lépe dosaženo na
úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se
zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o Evropské
unii. Jelikož se oblast působnosti tohoto nařízení omezuje na to, co
je nezbytné k dosažení těchto cílů, odpovídá také zásadě
proporcionality uvedené v čl. 5 odst. 4 uvedené smlouvy.
(16)     Kvalita služeb poskytovaných
plemenářskými spolky a chovy a způsob, jakým zvířata
hodnotí a klasifikují, má dopad na hodnotu plemenných zvířat na trhu.
Proto by měla být stanovena pravidla pro uznávání plemenářských
spolků a chovů, která budou založena na harmonizovaných
kritériích Unie, a pro dohled nad nimi ze strany příslušných
orgánů členských států, aby se zajistilo, že jimi zavedená
pravidla nebudou vytvářet rozdíly mezi šlechtitelskými programy
a šlechtitelskými normami, a nebudou tak vytvářet technické
překážky, jež brání obchodu uvnitř Unie.
(17)     V tomto nařízení by
měly být stanoveny obdobné postupy pro vytváření seznamů
uznaných plemenářských spolků a chovů včetně
aktualizace, předávání a zveřejňování těchto
seznamů, jako jsou postupy stanovené ve směrnicích 88/661/EHS,
89/361/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES.
(18)     Právo plemenářského spolku
nebo chovu, který splňuje stanovená kritéria, na uznání je základní
zásadou zootechnických právních předpisů Unie. Ochrana
hospodářské činnosti stávajícího uznaného plemenářského spolku
by nadále již neměla opravňovat příslušný orgán k tomu, aby odmítl
uznat další plemenářský spolek pro totéž plemeno. Totéž platí pro
schvalování zeměpisného rozšíření šlechtitelského programu, který se
provádí u téhož plemene nebo u plemenných zvířat, která lze získat z
chovné populace stávajícího plemenářského spolku. Příslušný orgán by
však měl mít právní základ pro zamítnutí uznání nebo schválení, pokud
existuje opodstatněné riziko, že takové uznání nebo schválení by ohrozilo
udržení vzácného plemene nebo ochranu genetické rozmanitosti.
(19)     Jelikož pro udržení vzácných
plemen je nezbytné zřizovat a uznat plemenářské spolky
s omezeným počtem plemenných zvířat v jejich plemenných
knihách, neměl by počet plemenných zvířat zapsaných
v plemenných knihách obecně být hlavní podmínkou pro uznání
plemenářského spolku a schválení jeho šlechtitelského programu, tím
spíše proto, že uznání se provádí na vnitrostátní úrovni, ale vhodná plemenná
zvířata mohou být zapsána do plemenných knih v jiných členských
státech nebo ve třetích zemích.
(20)     Plemenářské spolky
a chovy uznané v jednom členském státě by měly mít
možnost uskutečňovat svůj schválený šlechtitelský program
v jednom nebo více členských státech, aby se zajistilo co nejlepší
využití plemenných zvířat s vysokou genetickou hodnotou jako
důležitý produkční faktor v Unii. Za tímto účelem by
jednoduchý oznamovací postup měl zajistit, že příslušný orgán
v tomto jiném členském státě bude o zamýšlené činnosti
informován.
(21)     Aby se zabránilo budoucím
konfliktům mezi plemenářskými spolky, které chtějí poskytovat
služby chovatelům, a orgány odmítajícími uznat nové plemenářské
spolky, jež konkurují stávajícím spolkům, bylo nezbytné oddělit
formální uznání plemenářského spolku nebo plemenářské organizace od
schvalování zamýšlených šlechtitelských programů.
(22)     Na základě různých
stížností, jimiž se Komise musela v posledních letech zabývat, se jeví, že
toto nařízení by mělo stanovit jasná pravidla upravující vztah mezi
plemenářským spolkem, který zakládá filiální plemennou knihu
některého konkrétního plemene čistokrevných plemenných koňovitých,
a plemenářským spolkem, který tvrdí, že založil plemennou knihu
původu uvedeného plemene.
(23)     Komise by měla být
zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci,
kterými se mění příloha I s cílem přizpůsobit
kritéria pro uznávání plemenářských spolků a chovů
a pro schvalování šlechtitelských programů vývoji v odvětví
šlechtitelství.
(24)     Je nezbytné vyjasnit vztah
mezi chovateli a plemenářskými spolky a chovy, zejména aby bylo
zajištěno jejich právo na členství v plemenářských
organizacích a chovech a jejich právo zapojit se do šlechtitelského
programu v zeměpisné oblasti, ve které je prováděn.
Plemenářské spolky by měly mít pravidla, jež zabrání diskriminaci
chovatelů na základě jejich původu, a musí poskytovat
určité minimum služeb.
(25)     Zkušenosti získané zejména
při používání směrnice 90/427/EHS a v menší míře také
směrnic 89/361/EHS a 2009/157/ES ukazují, že jsou nezbytná
přesnější pravidla pro účinné řešení sporů mezi
chovateli na jedné straně a plemenářskými spolky na straně
druhé, která budou vycházet z jasně stanoveného jednacího řádu
a z vymezených práv a povinností členů. Toho se
nejlépe dosáhne, jestliže budou spory řešeny v rámci právního systému
členského státu, ve kterém vznikly. Komise by měla být zapojena pouze
do řešení sporů, které vzniknou mezi subjekty v různých
členských státech a nelze je účinně vyřešit v právním
systému členských států, v nichž vznikly.
(26)     Plemenářské spolky, které
zakládají a vedou plemenné knihy čistokrevného plemenného skotu,
prasat, ovcí, koz a koňovitých, a chovy, které zakládají
a vedou registry plemen hybridů plemenných prasat, by měly do
svých plemenných knih a registrů plemen zapisovat plemenná
zvířata bez diskriminace z důvodu členského státu původu
zvířat nebo jejich majitelů, a pokud to šlechtitelský program
umožňuje, klasifikovat tato zvířata podle jejich vlastností.
(27)     Plemenářským spolkům
by rovněž mělo být umožněno zakládat doplňkové oddíly
plemenných knih, aby v rámci svého šlechtitelského programu mohly dále
šlechtit zvířata, která nesplňují kritéria pro čistokrevná
plemenná zvířata příslušného plemene.
(28)     Plemenářským
spolkům, které vedou plemenné knihy určitých čistokrevných
plemenných koňovitých, by však mělo být i nadále povoleno
stanovit kritéria pro zápis čistokrevných koňovitých do těchto
knih vzhledem k tomu, že v případě, že takoví koňovití
pocházejí z umělého oplodnění, je třeba jejich zápis
regulovat.
(29)     S výjimkou
koňovitých se čistokrevná plemenná zvířata zapsaná do plemenných
knih identifikují v souladu s veterinárními právními předpisy Unie o
identifikaci. V případě čistokrevných plemenných
koňovitých provádějí identifikaci koní a oslů také
plemenářské spolky, které je zapisují nebo evidují pro zápis do svých
plemenných knih a vydávají identifikační dokumenty (pasy). Poskytují
tím službu nejen chovatelům, ale i příslušnému orgánu, který
odpovídá za identifikaci a evidenci hospodářských zvířat. Tento
systém však vedl k tomu, že pasy vydával velký počet subjektů,
což, jak se ukázalo, ztěžovalo úřední kontroly dodržování právních
předpisů Unie v oblasti hygieny potravin a veterinárních
léčivých přípravků v případech, kdy příslušné
veterinární orgány neměly okamžitě k dispozici základní
informace, například pokud neexistovala centrální databáze, nebyly
dodržovány společné vysoké standardy týkající se kvality
identifikačních dokumentů a úřední dohled nebyl dostatečný.
Je proto nezbytné vyžadovat, aby i čistokrevní plemenní koňovití
byli zapisováni do příslušných plemenných knih podle jejich veterinární
identifikace, a současně umožnit, aby příslušné veterinární
orgány mohly za určitých podmínek přenést vydávání úředních
identifikačních dokumentů pro čistokrevné plemenné koňovité
na uznané plemenářské spolky.
(30)     Aby bylo zajištěno, že
podmínky pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih
a pro evidování hybridů plemenných prasat v registru plemen bude
možno přizpůsobit vývoji v odvětví šlechtitelství,
měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci, kterými se odpovídajícím způsobem mění příloha II.
(31)     Přijetí plemenných
zvířat pro účely plemenitby, do přirozené plemenitby nebo
asistované reprodukce by mělo být regulováno na úrovni Unie, aby se
předešlo vzniku překážek bránícím obchodu, zejména pokud taková
plemenná zvířata byla podrobena testování užitkovosti nebo genetickému
hodnocení podle pravidel stanovených v tomto nařízení, zejména v
příloze III.
(32)     Pravidla pro testování
užitkovosti a genetické hodnocení plemenného skotu, prasat, ovcí a koz,
které se testují na omezený počet znaků, byla stanovena na úrovni
Unie, avšak jejich harmonizaci až dosud bránily měnící se požadavky na
různá plemena, využití a selekce čistokrevných plemenných
koňovitých. Pravidla pro testování užitkovosti a genetické hodnocení jsou
namísto toho v současnosti pro jednotlivá plemena stanovena
v plemenné knize původu daného plemene.
(33)     Komise by měla být
zmocněna k tomu, aby stanovila požadavky týkající se testování
užitkovosti a genetického hodnocení také pro čistokrevné plemenné
koňovité a změnila stávající požadavky přílohy III
tak, aby zohledňovaly technický a vědecký pokrok nebo vývoj
v právním prostředí ovlivňující testování, jako je nařízení
Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví
společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení
pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o
společné organizaci trhů)[14],
nebo tak, aby na žádost členských států do nich byly zahrnuty
i podmínky pro testování užitkovosti a genetické hodnocení
čistokrevných plemenných koňovitých.
(34)     Testování užitkovosti
a genetické hodnocení mohou provádět instituce, jež plemenářský
spolek nebo chov určí. Tyto určené instituce musí spolupracovat
s referenčními centry Evropské unie, které určí Komise. Komise
by tudíž měla být zmocněna k tomu, aby prováděcími akty
tato referenční centra Evropské unie určila, a měly by jí
být uděleny potřebné pravomoci přijímat akty
v přenesené pravomoci, v nichž budou popsány jejich povinnosti
a funkce, v případě potřeby i provedením
změn v příloze IV. Tato referenční centra jsou
způsobilá pro podporu z Unie v souladu s rozhodnutím Rady
2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých
výdajích ve veterinární oblasti[15].
V případě čistokrevného plemenného skotu provádí
v současnosti testování užitkovosti a genetické hodnocení plemenářský
spolek s pomocí střediska Interbull, referenčního institutu
Evropské unie stanoveného rozhodnutím Rady 96/463/ES ze dne
23. července 1996, kterým se určuje referenční
institut pověřený spoluprací na sjednocování testovacích metod
a vyhodnocování výsledků čistokrevného plemenného skotu[16].
(35)     Jelikož ustanovení tohoto
nařízení se týkají pouze chovu skotu, prasat, ovcí, koz
a koňovitých, je nezbytné zmocnit Komisi k přijímání aktů
v přenesené pravomoci o uznávání plemenářských spolků,
schvalování šlechtitelských programů, zápisu plemenných zvířat do
plemenných knih, testování užitkovosti a genetickém hodnocení
a přijetí do plemenitby a rovněž prováděcích aktů
týkajících se zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými
zvířaty jiných druhů a jejich zárodečnými produkty a jejich
dovoz do Unie, pokud to bude nezbytné pro odstranění překážek
bránících obchodu.
(36)     Dovoz plemenných zvířat
a jejich zárodečných produktů má pro evropské
zemědělství zásadní význam. Dovoz plemenných zvířat
a jejich zárodečných produktů by proto měl být
uskutečňován za podmínek velmi blízkých pravidlům, jimiž se
řídí obchod mezi členskými státy. Plemenná zvířata a jejich
zárodečné produkty by měly mít nárok na zápis do hlavního oddílu
plemenné knihy nebo registru plemen v Unii pouze tehdy, pokud úroveň
úředních kontrol prováděných ve vyvážející třetí zemi poskytuje
stejnou míru jistoty ohledně detailů původu a výsledků
testování užitkovosti a genetického hodnocení jako v Unii. Kromě toho by
plemenářské subjekty ve třetích zemích měly na základě
vzájemnosti recipročně přijímat plemenná zvířata a jejich
zárodečné produkty od příslušného plemenářského spolku nebo
chovu uznaného v Unii.
(37)     Nařízení Rady (EHS)
č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní
a statistické nomenklatuře a o společném celním
sazebníku[17]
stanoví, že nomenklaturu zboží neboli „kombinovanou nomenklaturu“ či
zkráceně „KN“, která současně splňuje požadavky
společného celního sazebníku, statistiky vnějšího obchodu
Společenství a jiných politik Unie v oblasti dovozu nebo vývozu
zboží, má stanovovat Komise. Příloha I uvedeného nařízení
obsahuje seznam kódů KN pro čistokrevný plemenný skot, prasata,
ovce, kozy a koňovité a pro sperma skotu a stanoví, že jsou
vyjmuty ze smluvních celních sazeb. V takovém případě by tato
zvířata a jejich zárodečné produkty měly být doprovázeny
vhodným zootechnickým osvědčením prokazujícím jejich klasifikaci jako
čistokrevných plemenných zvířat nebo jejich zárodečných
produktů.
(38)     Po vstupu na území Unie
plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty podstupují
veterinární kontroly podle směrnice Rady 91/496/EHS ze dne
15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace
veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze
třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS
a 90/675/EHS[18],
a podle směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997,
kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze
třetích zemí dovážených do Společenství[19]. Kromě toho by
uvedené komodity měly podléhat rovněž nezbytným zootechnickým
kontrolám stanoveným tímto nařízením.
(39)     Komise přijala návrh
nařízení Evropského parlamentu a Rady o úředních kontrolách
a jiných úředních činnostech prováděných s cílem
zajistit uplatňování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin
a pravidel týkajících se zdraví zvířat a dobrých životních
podmínek zvířat, zdraví rostlin, rozmnožovacího materiálu rostlin
a přípravků na ochranu rostlin a o změně
nařízení (ES) č. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005,
396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, nařízení 1151/2012,
[….]/2013 a směrnic 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES,
2008/120/ES a 2009/128/ES (nařízení o úředních kontrolách)[20]. Předpokládá se,
že uvedeným nařízením bude zrušeno nařízení Evropského parlamentu
a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004
o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování
právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel
o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat[21], směrnice Rady
90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu
s některými živými zvířaty a produkty uvnitř
Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu[22] a směrnice
91/496/EHS a 97/78/EC a do uvedeného nového nařízení budou
s určitými úpravami začleněna určitá pravidla
stanovená v uvedených aktech. Do oblasti působnosti uvedeného
nařízení však nemají být začleněny zootechnické a genealogické
podmínky pro obchod s plemennými zvířaty a jejich
zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie. Pravidla
o provádění úředních kontrol a jiných úředních
činností týkajících se plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů je proto nezbytné stanovit v tomto
nařízení.
(40)     Pro účinné
uplatňování pravidel Unie o plemenných zvířatech a jejich
zárodečných produktech stanovených v tomto nařízení je nezbytné,
aby příslušné orgány členských států vzájemně
spolupracovaly a v případě potřeby poskytovaly správní
pomoc. Proto by měla být v tomto nařízení s nezbytnými
úpravami stanovena obecná pravidla správní pomoci a spolupráce obdobná
pravidlům, jež v současnosti stanoví hlava IV
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004.
(41)     Tam, kde úřední kontroly
v členských státech nebo kontroly dovozu plemenných zvířat
a jejich zárodečných produktů do Unie odhalí porušení
zootechnických a genealogických požadavků stanovených pro takový
dovoz v tomto nařízení, které by pravděpodobně mohlo vést
k narušení obchodu s plemennými zvířaty a jejich
zárodečnými produkty v Unii, měly by být tímto nařízením
svěřeny Komisi pravomoci přijímat zvláštní opatření mající
za cíl omezit dopad takového porušení.
(42)     Příslušné orgány
členských států by rovněž měly mít potřebné pravomoci
pro prosazování zootechnických a genealogických pravidel Unie týkajících
se plemenných zvířat, jež jsou stanovena v tomto nařízení,
včetně pozastavení schválení šlechtitelského programu nebo zrušení
uznání plemenářského spolku nebo chovu v případě, že
nedodržují zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto
nařízení.
(43)     Komise by případně
měla provádět kontroly v členských státech, zejména
s ohledem na výsledky úředních kontrol prováděných
členskými státy, s cílem zajistit uplatňování zootechnických a
genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení ve všech
členských státech.
(44)     Aby mohla Komise zřídit
seznamy třetích zemí, ze kterých by měl být povolen dovoz plemenných
zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie, stanovit
podmínky pro takový dovoz, získávat informace o fungování dvoustranných
dohod a o případech, kdy hrozí závažné porušení podmínek pro
takový dovoz stanovených v tomto nařízení, měla by být
případně zmocněna provádět jménem Unie kontroly ve
třetích zemích.
(45)     Vzhledem k tomu, že
směrnice 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/427/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES
mají být zrušeny a nahrazeny tímto nařízením, je nezbytné zrušit také
akty Komise přijaté podle uvedených směrnic a nahradit je akty
v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty, jež budou
přijaty podle tohoto nařízení. Komise by proto měla být
zmocněna přijímat tyto akty v přenesené pravomoci
a tyto prováděcí akty.
(46)     K zajištění
řádného uplatňování tohoto nařízení a k jeho
doplnění nebo provádění změn v přílohách I–V by
Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat akty
v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské
unie, pokud jde o používané postupy a kritéria a požadované podmínky
pro uznávání plemenářských spolků a chovů, schvalování
šlechtitelských programů, zápis zvířat do plemenných knih
a registrů plemen, přijetí plemenných zvířat do plemenitby,
k přirozenému rozmnožování a asistované reprodukci,
provádění testování užitkovosti a genetického hodnocení, stanovení
zootechnických a genealogických požadavků pro obchod
s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty
a jejich dovoz ze třetích zemí a popis povinností a funkcí
referenčního centra.
(47)     Komisi by měla být v
souladu s článkem 290 Smlouvy svěřena pravomoc přijímat
akty týkající se obchodu s čistokrevnými plemennými zvířaty a jejich
zárodečnými produkty druhů jiných, než je skot, prasata, ovce, kozy a
koňovití, a akty týkající se jejich dovozu do Unie, aby se členským
státům umožnilo reagovat na narušení obchodu, ale hlavně (což je
mnohem důležitější) reagovat v případě, kdy hrozí vyhynutí
vzácného plemene nebo kdy je ohrožena ochrana genetické rozmanitosti.
(48)     Obzvláště důležité
je, aby Komise během přípravné práce prováděla náležité
konzultace, včetně konzultací s odborníky. Při
přípravě a vypracovávání aktů v přenesené
pravomoci by měla Komise zajistit, aby byly příslušné dokumenty
předány souběžně, včas a vhodným způsobem Evropskému
parlamentu a Radě.
(49)     Komisi by měly být
svěřeny prováděcí pravomoci k zajištění jednotných
podmínek pro provádění ustanovení tohoto nařízení o tvorbě
seznamů plemenářských spolků a chovů, určování
referenčních center, jež mají zajistit jednotné uplatňování metod pro
testování užitkovosti a genetického hodnocení plemenných zvířat
a jejich zárodečných produktů, stanovení vzorů
zootechnických osvědčení, jež musí doprovázet plemenná zvířata
a jejich zárodečné produkty, a určitých pravidel pro
provádění úředních kontrol. Tyto pravomoci by měly být
vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu
a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým
se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[23].
(50)     Pravidla stanovená ve
směrnicích 87/328/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/118/EHS, 90/119/EHS,
90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES a v rozhodnutí
Rady 96/463/ES mají být nahrazena pravidly stanovenými v tomto nařízení
a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech,
které přijme Komise podle tohoto nařízení. Uvedené právní akty by
proto měly být zrušeny.
(51)     Rozhodnutí Komise 84/247/EHS
ze dne 27. dubna 1984 o kritériích pro uznávání chovatelských
organizací a sdružení, které vedou nebo zakládají plemenné knihy pro
čistokrevný plemenný skot[24],
rozhodnutí Komise 84/419/EHS ze dne 19. července 1984
o kritériích pro zápis skotu do plemenných knih[25], rozhodnutí Komise
2006/427/ES ze dne 20. června 2006, kterým se stanoví metody pro
kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevného
plemenného skotu[26],
rozhodnutí Komise 89/501/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se
stanoví kritéria pro uznávání a dohled nad chovatelskými sdruženími
a plemenářskými organizacemi, které zakládají nebo vedou plemenné
knihy pro čistokrevná plemenná prasata[27],
rozhodnutí Komise 89/502/EHS ze dne 18. července 1989
o kritériích pro zápis čistokrevných plemenných prasat do plemenných
knih[28],
rozhodnutí Komise 89/504/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se
stanoví kritéria pro uznávání a dohled nad chovatelskými sdruženími,
plemenářskými organizacemi a soukromými podniky, které zakládají nebo
vedou registry pro hybridy plemenných prasat[29],
rozhodnutí Komise 89/505/EHS ze dne 18. července 1989 o kritériích
pro zápis hybridů plemenných prasat do registrů[30], rozhodnutí Komise
89/507/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví metody
pro kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevných
plemenných prasat a hybridů plemenných prasat[31], rozhodnutí Komise
90/254/EHS ze dne 10. května 1990, kterým se stanoví kritéria
pro schvalování chovatelských organizací a sdružení, které vedou nebo
zakládají plemenné knihy pro čistokrevné plemenné ovce a kozy[32], rozhodnutí Komise
90/255/EHS ze dne 10. května 1990 o kritériích pro zápis
čistokrevných plemenných ovcí a koz do plemenných knih[33], rozhodnutí Komise
90/256/EHS ze dne 10. května 1990 o metodách pro kontrolu
užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevných plemenných
ovcí a koz[34],
rozhodnutí Komise 90/257/EHS ze dne 10. května 1990
o kritériích pro přijetí čistokrevných plemenných ovcí
a koz do plemenitby a pro používání jejich spermatu, vajíček
nebo embryí[35],
rozhodnutí Komise 92/353/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se
stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání organizací a spolků,
které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných koňovitých[36], rozhodnutí Komise
96/78/ES ze dne 10. ledna 1996 o kritériích pro zápis
a evidování koňovitých do plemenných knih pro chovné účely[37] byla přijata
podle základních aktů uvedených v 46. bodě
odůvodnění s kritérii pro schvalování nebo uznávání
plemenářských spolků a chovů, zápis plemenných zvířat
do plemenných knih, přijetí do plemenitby a k umělému
oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení, a to podle
jednotlivých druhů zvířat. Toto nařízení stanoví pravidla, jež
nahradí pravidla stanovená ve výše uvedených aktech Komise.
(52)     V tomto nařízení
jsou stanovena obdobná pravidla, jako jsou pravidla stanovená v rozhodnutí
Komise 92/354/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se stanoví
některá pravidla pro zajištění koordinace mezi organizacemi
a spolky, které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných
koňovitých[38].
(53)     Rozhodnutí Komise 89/503/EHS
ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví osvědčení
pro čistokrevná plemenná prasata, jejich sperma, vajíčka
a embrya[39],
rozhodnutí Komise 89/506/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se
stanoví osvědčení pro hybridy plemenných prasat, jejich sperma,
vajíčka a embrya[40],
rozhodnutí Komise 90/258/EHS ze dne 10. května 1990
o zootechnických osvědčeních pro čistokrevné plemenné ovce
a kozy, jejich sperma, vajíčka a embrya[41], rozhodnutí Komise
96/79/ES ze dne 12. ledna 1996, kterým se stanoví osvědčení
o plemenné příslušnosti pro sperma, vajíčka a embrya evidovaných
koňovitých[42],
rozhodnutí Komise 2005/379/ES ze dne 17. května 2005
o potvrzení o původu zvířete a údajích
o původu čistokrevného plemenného skotu, jeho spermatu,
vajíček a embryí[43],
nařízení Komise (ES) č. 504/2008 ze dne
6. června 2008, kterým se provádějí směrnice Rady
90/426/EHS a 90/427/EHS, pokud jde o metody identifikace
koňovitých[44],
rozhodnutí Komise 96/509/ES ze dne 18. července 1996, kterým se
stanoví zootechnické a genealogické podmínky pro dovoz spermatu některých
zvířat[45],
byla přijata podle základních aktů uvedených
v 45. bodě odůvodnění.
(54)     Aby byla zajištěna právní
jasnost a zabránilo se duplikacím, mělo by zrušení aktů Rady
nabýt účinku až poté, co budou aktem v přenesené pravomoci
zrušena rozhodnutí Komise, jež stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání
plemenářských spolků a chovů, zápis plemenných zvířat
do plemenných knih, přijetí do plemenitby a k umělému
oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení pro jednotlivé
druhy, která obsahuje toto nařízení, a prováděcími akty stanoveny
vzory zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými
zvířaty a jejich zárodečnými produkty a pro dovoz plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů ze třetích zemí
do Unie. Proto je nezbytné zajistit, aby toto nařízení nabylo účinku
po uplynutí nejméně osmnácti měsíců od jeho vstupu
v platnost,
PŘIJALA TOTO
NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět a oblast
působnosti
1.           Toto nařízení stanoví:
a)      zootechnická a genealogická pravidla
pro obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty a
embryi a pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu,
oocytů a embryí do Unie;
b)      pravidla pro členství a řešení
sporů v plemenářských spolcích a chovech;
c)      obecná pravidla pro provádění
úředních kontrol plemenářských spolků a chovů a jimi
prováděných šlechtitelských programů plemenných zvířat
včetně používání spermatu, oocytů a embryí, s cílem
ověřit, zda jsou dodržována pravidla uvedená v písmeni a),
a pro jiné úřední činnosti, správní pomoc, spolupráci
a prosazování ze strany členských států;
d)      obecná pravidla pro provádění
kontrol ze strany Komise v členských státech a ve třetích
zemích.
2.           Toto nařízení se nepoužije na
obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty
a embryi uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie, jsou-li určeny
pro technické nebo vědecké pokusy prováděné pod kontrolou
příslušného orgánu.
3.           Do přijetí jakýchkoli
opatření v přenesené pravomoci nebo prováděcích
opatření stanovených v tomto nařízení mohou členské státy
i nadále uplatňovat svá vnitrostátní zootechnická a genealogická
pravidla pro obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem,
oocyty a embryi a dovoz plemenných zvířat a jejich
spermatu, oocytů a embryí na území dotčeného členského
státu, pokud tato pravidla pro dovoz nejsou příznivější než pravidla,
jimiž se řídí obchod v Unii.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí
tyto definice:
a)           „zvířetem“ se rozumí domácí
i)       skot (Bos taurus a Bubalus
bubalis), prasata (Sus scrofa), ovce (Ovis aries), kozy (Capra
hircus);
ii)      koňovití (Equus caballus
a Equus asinus);
iii)     jiné druhy, než jsou druhy uvedené
v bodech i) a ii), pro které byly přijaty akty
v přenesené pravomoci podle čl. 35 odst. 1 nebo
čl. 45 odst. 1;
b)           „plemenným zvířetem“ se rozumí
čistokrevné plemenné zvíře nebo hybrid plemenného prasete;
c)           „zárodečnými produkty“ se
rozumí sperma, oocyty a embrya odebrané nebo pocházející od plemenných
zvířat za účelem asistované reprodukce;
d)           „plemenářským spolkem“ se
rozumí jakákoli plemenářská organizace nebo chovatelské sdružení, které je
uznáno příslušným orgánem členského státu podle čl. 4
odst. 2 za účelem provádění šlechtitelského programu
čistokrevných plemenných zvířat zapsaných v plemenné knize
(plemenných knihách), které vede nebo zakládá;
e)           „chovem“ se rozumí jakákoliv
plemenářská organizace, chovatelské sdružení nebo soukromý podnik, který
je uznán příslušným orgánem členského státu podle čl. 4
odst. 2 za účelem provádění šlechtitelského programu
hybridů plemenných prasat evidovaných v registru (registrech) plemen,
které vede nebo zakládá;
f)            „plemenářským subjektem“ se
rozumí jakákoli plemenářská organizace, chovatelské sdružení, soukromý
podnik, chovatelská organizace nebo úřední subjekt ve třetí zemi,
který byl uznán úředním subjektem třetí země pro dovoz
plemenných zvířat, a sice čistokrevného plemenného skotu,
prasat, ovcí, koz nebo koňovitých do Unie za účelem plemenitby;
g)           „příslušným orgánem“ se rozumí
ústřední orgán členského státu nebo jakýkoli jiný orgán, jemuž byla
tato odpovědnost svěřena, odpovědný za:
i)       uznávání plemenářských spolků
a chovů a schvalování jimi prováděných šlechtitelských
programů plemenných zvířat;
ii)      organizaci úředních kontrol
plemenářských spolků a chovů podle pravidel stanovených
v článku 46 a v aktech v přenesené pravomoci
přijatých podle čl. 52 odst. 1;
iii)     poskytování pomoci jiným členským
státům a třetím zemím v případě zjištěných
porušování, jak je stanoveno v článcích 53, 54, 55 a 56;
iv)     organizaci jiných úředních
činností podle pravidel stanovených v tomto nařízení;
h)           „uznáním“ se rozumí formální
a úřední prohlášení příslušného orgánu, že po vyhodnocení
plemenářský spolek nebo chov splňuje požadavky čl. 4
odst. 2;
i)            „čistokrevným plemenným
zvířetem“ se rozumí domácí zvíře
i)       druhu uvedeného v písm. a)
bodě i), jehož rodiče a prarodiče jsou zapsáni
v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene a které samotné je
zapsáno nebo zaevidováno a způsobilé k zápisu do hlavního oddílu
takové plemenné knihy v souladu s článkem 19;
ii)      druhu uvedeného v písm. a)
bodě ii), jehož rodiče jsou zapsáni v hlavním oddílu
plemenné knihy téhož plemene a které samotné je zapsáno nebo zaevidováno
a způsobilé k zápisu do hlavního oddílu takové plemenné knihy
v souladu s článkem 19;
iii)     jiného druhu, než jsou druhy uvedené
v bodech i) a ii) tohoto písmene, pro které jsou v aktech
v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 35
odst. 1 nebo čl. 45 odst. 1 stanovena zvláštní zootechnická
a genealogická pravidla pro obchod s uvedenými plemennými
zvířaty a jejich zárodečnými produkty a pro jejich dovoz do
Unie;
j)            „hybridem plemenného prasete“ se
rozumí prase evidované v registru plemene, které je výsledkem plánovaného
křížení mezi:
i)       čistokrevnými prasaty různých
plemen nebo linií;
ii)      plemennými prasaty, která samotná jsou
výsledkem křížení (hybridem) mezi různými plemeny nebo liniemi;
iii)     plemennými prasaty patřícími do
jedné nebo druhé kategorie uvedené v bodě i) nebo ii);
k)           „plemennou knihou“ se rozumí
jakákoli plemenná kniha, soubor nebo nosič dat, který vede
plemenářský spolek a ve kterém jsou zapsána nebo evidována
k zápisu čistokrevná plemenná zvířata, jež mají být
zařazena do šlechtitelského programu, s uvedením údajů
o jejich předcích a případně o jejich
vlastnostech;
l)            „schválením“ se rozumí povolení
udělené příslušným orgánem plemenářskému spolku nebo chovu podle
čl. 8 odst. 1 k provádění jeho šlechtitelského
programu;
m)          „hlavním oddílem“ se rozumí oddíl
plemenné knihy, ve kterém jsou zapsána nebo evidována k zápisu
čistokrevná plemenná zvířata;
n)           „třídou“ se rozumí horizontální
sekce hlavního oddílu, do které se zapisují plemenná zvířata podle svých
vlastností;
o)           „vlastností“ se rozumí
kvantifikovatelná dědičná vlastnost plemenného zvířete;
p)           „registrem plemene“ se rozumí
jakýkoli soubor nebo nosič dat, který vede chov a ve kterém jsou
evidovány hybridy plemenných prasat, jež mají být zařazeny do
šlechtitelského programu, s údaji o jejich předcích;
q)           „úřední kontrolou“ se rozumí
jakákoli forma kontroly, kterou provádí příslušný orgán nebo Komise
s cílem ověřit, zda jsou dodržována zootechnická
a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení;
r)            „jinými úředními
činnostmi“ se rozumí jakákoli činnost jiná než úřední kontrola,
kterou provádějí příslušné orgány v souladu s tímto
nařízením s cílem zajistit uplatňování zootechnických a
genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení;
s)            „zootechnickým
osvědčením“ se rozumí úřední plemenná
osvědčení, úřední potvrzení nebo ověřená
obchodní dokumentace obsahující informace o původu, identifikaci
a případně o genetickém hodnocení plemenných zvířat
nebo jejich zárodečných produktů, které musí doprovázet plemenná
zvířata nebo jejich zárodečné produkty při přesunu
z jednoho členského státu do druhého nebo při dovozu do Unie;
t)            „jedinečným
identifikačním číslem“ se rozumí jedinečný 15místný
alfanumerický kód shrnující informace o konkrétním koňovitém
zvířeti a databázi a zemi, ve které byly tyto informace poprvé
zaznamenány v souladu se systémem kódování univerzálního
identifikačního čísla koňovitých[46] (UELN), a který
tvoří:
i)       šestimístný identifikační kód
kompatibilní se systémem UELN pro databázi vedenou orgánem vydávajícím pasy,
který vydal identifikační dokument v souladu s veterinárními
předpisy Unie, po němž následuje
ii)      devítimístné individuální
identifikační číslo přidělené danému koňovitému
zvířeti;
u)           „dovozem“ se rozumí činnost,
při které se plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty
dostávají na některé z území, jejichž seznam je uveden
v příloze VI;
v)           „zootechnickou kontrolou“ se rozumí
kontroly dokladů a totožnosti prováděné u plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie
s cílem ověřit, zda jsou dodrženy zootechnické podmínky
stanovené v článku 42 a zootechnická a genealogická
pravidla stanovená v aktech v přenesené pravomoci přijatých
podle čl. 45 odst. 1;
w)          „kontrolou dokladů“ se rozumí
přezkoumání úředních osvědčení, úředních potvrzení
a jiných dokumentů včetně dokladů obchodní povahy,
které musí doprovázet zásilky:
i)       plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů dovážených do Unie, jak je stanoveno
v článku 39;
ii)      čistokrevných plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů při dovozu do
Unie, jak je stanoveno v aktech v přenesené pravomoci
přijatých podle čl. 45 odst. 1;
x)           „kontrolou totožnosti“ se rozumí
vizuální inspekce s cílem ověřit, zda obsah a označení
zásilky včetně znaků na zvířatech, pečetí a dopravních
prostředků odpovídají informacím uvedeným v zootechnických
osvědčeních, úředních potvrzeních a jiných dokumentech,
které zásilku doprovázejí;
y)           „porušením pravidel“ se rozumí
nesplnění zootechnických a genealogických pravidel stanovených
v tomto nařízení.
Článek 3
Obecná zootechnická
a genealogická pravidla pro obchod s plemennými zvířaty
a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie
Obchod s plemennými zvířaty
a jejich zárodečnými produkty a dovoz plemenných zvířat
a jejich zárodečných produktů do Unie nesmí být zakazován,
omezován nebo mu nesmí být bráněno z jiných zootechnických nebo
genealogických důvodů, než jsou důvody stanovené v tomto nařízení.
Zakazuje se diskriminace na základě
země původu plemenných zvířat a jejich zárodečných
produktů, majitelů či chovatelů plemenných zvířat,
plemenářských spolků, chovů nebo plemenářských
subjektů.
KAPITOLA II
Uznávání plemenářských spolků a chovů v členských státech a
schvalování šlechtitelských programů
Oddíl 1
Uznávání plemenářských spolků a chovů
Článek 4
Uznávání plemenářských
spolků a chovů
1.           Plemenářské spolky a chovy
mohou příslušný orgán požádat o uznání podle odstavce 2.
2.           Příslušný orgán uzná každý
plemenářský spolek nebo chov, který o uznání požádá, pokud
splňuje tyto požadavky:
a)      má sídlo na území členského státu,
kde se nachází příslušný orgán;
b)      ve své žádosti prokáže, že splňuje
požadavky stanovené v části 1 přílohy I;
c)      ve své žádosti vymezí:
i)       povahu svého šlechtitelského programu, jehož cílem musí být:
–
zachování plemene, nebo
–
zkvalitnění plemene nebo křížení;
ii)      oblast
působnosti svého šlechtitelského programu a pravidla, jež stanovil
v souladu s požadavky části 2 přílohy I,
a v případě čistokrevných koňovitých
v souladu s požadavky části 3 přílohy I;
iii)     zeměpisné
území, kde hodlá svůj šlechtitelský program provádět.
3.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o změny požadavků pro uznávání
plemenářských spolků a chovů stanovené v části 1
přílohy I a v případě čistokrevných
plemenných koňovitých požadavky stanovené v části 3
přílohy I s cílem zohlednit rozmanitost dotčených
plemenářských spolků a chovů.
Článek 5
Odchylka od čl. 4 odst. 2 písm. b) o uznávání
plemenářských spolků
1.           Odchylně od čl. 4
odst. 2 písm. b) může příslušný orgán zamítnout uznání
plemenářského spolku, který splňuje požadavky stanovené
v části 1 přílohy I, jestliže šlechtitelský program
tohoto plemenářského spolku ohrožuje zachování nebo genetickou rozmanitost
čistokrevných plemenných zvířat zapsaných nebo evidovaných
a způsobilých k zápisu do plemenné knihy, kterou pro toto
plemeno založil plemenářský spolek, jenž byl v tomto členském
státě již uznán.
2.           Pro účely odstavce 1 vezme
příslušný orgán náležitě v úvahu tato kritéria:
a)      počet plemenářských spolků
již uznaných pro toto plemeno v členském státě, ve kterém se
žádající plemenářský spolek nachází;
b)      velikost populace čistokrevných
plemenných zvířat tohoto plemene v uvedeném členském státě;
c)      možné genetické vstupy z jiných
plemenářských spolků uznaných pro totéž plemeno v jiných
členských státech nebo ve třetích zemích.
Článek 6
Zamítnutí uznání
plemenářských spolků a chovů
1.           Pokud příslušný orgán uvedený
v článku 4 hodlá odmítnout uznání plemenářského spolku nebo
chovu, poskytne mu odůvodněné vysvětlení zamýšleného zamítnutí
a současně přizná plemenářskému spolku nebo chovu
právo do 30 dnů od obdržení odůvodněného vysvětlení se
proti zamýšlenému zamítnutí odvolat.
2.           Pokud na základě odvolání podle
odstavce 1 příslušný orgán své rozhodnutí potvrdí, do 30 dnů od
obdržení každého odvolání poskytne plemenářskému spolku nebo chovu
odůvodněné vysvětlení svého rozhodnutí odmítnout uznání
a současně informuje Komisi o svém rozhodnutí odmítnout
uznání a o důvodech tohoto rozhodnutí.
Článek 7
Seznam uznaných
plemenářských spolků a chovů
1.           Členské státy vypracují
a vedou aktuální seznam plemenářských spolků a chovů,
které jejich příslušné orgány uznaly podle čl. 4 odst. 2,
a tento seznam zveřejní.
2.           Seznam uvedený
v odstavci 1 obsahuje tyto údaje:
a)      název, kontaktní údaje
a internetovou stránku plemenářského spolku nebo chovu;
b)      plemeno nebo křížení, pro které byl
schválen jejich šlechtitelský program;
c)      v případě
čistokrevných plemenných koňovitých název a kontaktní údaje
plemenářského spolku, který vede plemennou knihu původu tohoto
plemene.
3.           V seznamu uvedeném
v odstavci 1 uvedou členské státy pozastavení schválení
šlechtitelského programu nařízené v souladu s čl. 61
odst. 2 písm. f).
4.           Členské státy ze seznamu
uvedeného v odstavci 1 okamžitě odstraní každý plemenářský
spolek nebo chov, jehož uznání bylo zrušeno podle čl. 61 odst. 2
písm. g).
5.           Komise může
prostřednictvím prováděcích aktů vypracovat vzory
formulářů pro informace, které mají členské státy zveřejnit
o seznamu uznaných plemenářských spolků a chovů
uvedeném v odstavci 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Oddíl 2
Schvalování šlechtitelských programů
Článek 8
Schvalování šlechtitelských
programů prováděných plemenářskými spolky a chovy
1.           Příslušný orgán schválí
šlechtitelský program plemenářského podniku nebo chovu uznaného podle
čl. 4 odst. 2, pokud tento plemenářský spolek nebo chov
požádá o schválení svého šlechtitelského programu a ve své žádosti
prokáže dodržení požadavků stanovených v čl. 4 odst. 2
písm. c) a v části 2 přílohy I
a v případě čistokrevných plemenných koňovitých
požadavků stanovených v části 3 přílohy I.
2.           Příslušný orgán uvedený
v článku 4 může plemenářským spolkům
a chovům povolit, aby technickou správu své plemenné knihy nebo
registru plemen a další konkrétní aspekty svého šlechtitelského programu
externě zadali třetí straně, pokud:
a)      plemenářské spolky a chovy
zůstanou odpovědné vůči příslušnému orgánu za to, že
bude zajištěno dodržování požadavků stanovených
v čl. 4 odst. 2 písm. c);
b)      nedojde ke střetu zájmů mezi
touto třetí stranou a hospodářskými činnostmi
chovatelů, kteří jsou zapojeni do šlechtitelského programu.
3.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o změny požadavků pro
schvalování šlechtitelských programů stanovených v části 2
přílohy I a v případě čistokrevných
koňovitých požadavky stanovené v části 3
přílohy I s cílem zohlednit rozmanitost šlechtitelských programů
prováděných plemenářskými spolky a chovy.
Článek 9
Oznamování a schvalování
šlechtitelských programů prováděných v jiných členských
státech, než jsou členské státy, ve kterých je plemenářský
spolek nebo chov uznán
1.           Pokud oblast působnosti
šlechtitelského programu nebo zeměpisné území, na kterém má být
prováděn, naznačují, že plemenářský spolek nebo chov jej hodlá
provádět s plemennými zvířaty, které se nacházejí v jiném
členském státě, příslušný orgán uvedený v čl. 8
odst. 1:
a)      oznámí tuto skutečnost
příslušnému orgánu tohoto jiného členského státu nejméně
90 kalendářních dnů před datem zamýšleného zahájení
šlechtitelského programu;
b)      spolu s tímto oznámením poskytne
příslušnému orgánu uvedenému v písmeni a) kopii žádosti
o schválení šlechtitelského programu stanovené v čl. 8
odst. 1.
2.           Příslušný
orgán uvedený v odst. 1 písm. a) tohoto článku může do
90 dnů od obdržení oznámení podle uvedeného odstavce schválení týkající se
provádění šlechtitelského programu plemenářským spolkem uznaným příslušným
orgánem uvedeným v čl. 8 odst. 1 na svém území odmítnout,
pokud:
a)      v uvedeném členském státě
je již prováděn schválený šlechtitelský program čistokrevných
plemenných zvířat téhož plemene;
b)      schválení dalšího šlechtitelského
programu by populaci čistokrevných plemenných zvířat, jež jsou
v tomto členském státě k dispozici, roztříštilo do té
míry, že by ohrozilo zachování nebo genetickou rozmanitost tohoto plemene.
3.           Pokud
příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) na oznámení
stanovené v uvedeném odstavci neodpoví do 90 dní, znamená to
schválení.
4.           Příslušný orgán členského
státu, ve kterém je plemenářský spolek nebo chov uznán nebo ve kterém
podal žádost o uznání podle článku 4, bez zbytečného
odkladu informuje plemenářský spolek nebo chov o výsledku oznámení
stanoveného v odst. 1 písm. a) tohoto článku.
5.           Pokud
příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) hodlá
v souladu s odstavcem 2 schválení odmítnout, o tomto svém
záměru odmítnout schválení informuje Komisi s vysvětlením
důvodů.
KAPITOLA III
Práva a povinnosti chovatelů, plemenářských spolků
a chovů
Článek 10
Práva chovatelů zapojených
do šlechtitelských programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
1.           Umožňují-li pravidla
plemenářského spolku nebo chovu členství, mohou chovatelé požádat:
a)      o členství v
takových plemenářských spolcích nebo chovech;
b)      o zapojení do šlechtitelského
programu v oblasti působnosti a zeměpisné oblasti
činnosti schválené podle čl. 8 odst. 1
nebo podle článku 9.
2.           Jestliže pravidla plemenářského
spolku nebo chovu členství neumožňují, mohou chovatelé zapojení do
šlechtitelského programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo
podle článku 9 požádat:
a)      o to, aby jejich čistokrevná
plemenná zvířata byla zapsána do hlavního oddílu plemenné knihy založené
pro toto plemeno plemenářským spolkem v souladu
s čl. 17 odst. 1;
b)      o to, aby jejich zvířata byla
zaznamenána v doplňkovém oddíle plemenné knihy založené pro toto
plemeno plemenářským spolkem v souladu s čl. 17
odst. 3;
c)      o to, aby jejich hybridy plemenných
prasat byly zaevidovány v registru plemen pro křížení založeném daným
chovem v souladu s článkem 24;
d)      o zapojení do testování užitkovosti a
genetického hodnocení podle článku 27;
e)      o vydání zootechnického
osvědčení podle čl. 33 odst. 1 a 2.
3.           Chovatelé mají právo zvolit si
plemennou knihu nebo registr plemen, ve kterém chtějí mít svá zvířata
zapsaná nebo zaevidovaná podle článků 19 a 24.
Článek 11
Práva chovatelů, kteří
nesouhlasí s rozhodnutím plemenářského spolku
1.           Chovatelé mohou využít opatření
stanovených v článku 13, pokud mají za to, že plemenářský
spolek neopodstatněně zamítl:
a)      žádost v souladu
s čl. 10 odst. 1;
b)      žádost o zápis čistokrevného
plemenného zvířete do hlavního oddílu plemenné knihy podle
článku 19;
c)      žádost o zápis zvířete do
doplňkového oddílu plemenné knihy podle čl. 20 odst. 3;
d)      přijetí čistokrevného
plemenného zvířete:
i)       do plemenitby podle článku 21;
nebo
ii)      k umělému oplodnění podle
čl. 23 odst. 1;
e)      přijetí čistokrevného
plemenného zvířete nebo jeho spermatu za účelem úředního
testování užitkovosti a genetického hodnocení podle čl. 23
odst. 2;
f)       přijetí výsledků testování
užitkovosti a genetického hodnocení provedeného podle článku 27.
2.           Chovatelé mohou využít opatření
stanovených v článku 13, pokud mají za to, že plemenářský
spolek neprovedl testování užitkovosti nebo genetické hodnocení v souladu
s článkem 27.
Článek 12
Práva chovatelů, kteří
nesouhlasí s rozhodnutím chovu
1.           Chovatelé mohou využít opatření
stanovených v článku 13, pokud mají za to, že chov
neopodstatněně zamítl:
a)      žádost o zaevidování hybridu
plemenného prasete v registru plemen podle článku 24;
b)      přijetí hybridu plemenného prasete
k umělému oplodnění podle čl. 26 odst. 1;
c)      přijetí hybridu plemenného prasete
nebo jeho spermatu za účelem testování užitkovosti podle čl. 26
odst. 2;
d)      přijetí výsledků testování
užitkovosti provedeného podle článku 27.
2.           Chovatelé mohou požádat
o přijetí opatření stanovených v článku 13, pokud
mají za to, že chov neprovedl testování užitkovosti nebo genetické hodnocení v souladu
s článkem 27.
Článek 13
Opatření dostupná pro
chovatele, kteří nesouhlasí s rozhodnutím plemenářského spolku nebo chovu
1.           V případech uvedených
v článcích 11 a 12 mohou chovatelé:
a)      vyžádat si stanovisko nezávislého
odborníka;
b)      odvolat se proti zamítnutím podle
čl. 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 nebo proti
výsledkům testování užitkovosti nebo genetického hodnocení podle
čl. 11 odst. 2 a čl. 12 odst. 2 do 30 dnů od obdržení zamítnutí nebo výsledků od
plemenářského spolku nebo chovu.
2.           V odvolání podle odst. 1
písm. b) chovatel popíše skutečnosti a důvody na základě
stanoviska nezávislého odborníka podle odst. 1 písm. a), je-li takové
k dispozici, u kterých má za to, že:
a)      zamítnutí ze strany plemenářského
spolku nebo chovu není v souladu s články 19, 21, 23, 27,
28, 30 nebo 32; nebo
b)      výsledky testování užitkovosti
a genetického hodnocení nebyly získány v souladu s článkem 27.
Článek 14
Řešení sporů
1.           Pokud plemenářský spolek nebo
chov zamítne odvolání chovatele podle čl. 13 odst. 1
písm. b), oznámí to chovateli a příslušnému orgánu, který
plemenářský spolek nebo chov uznal podle čl. 4 odst. 2, do
30 dnů od přijetí rozhodnutí o zamítnutí odvolání.
2.           Příslušný orgán
uvedený v čl. 8 odst. 1 nebo v článku 9
může rozhodnutí plemenářského spolku nebo chovu zrušit, pokud má za
to, že toto rozhodnutí není v souladu s články 19, 21, 23,
27, 28, 30 nebo 32.
3.           Členské státy zajistí, že bude
k dispozici postup pro odvolání a že rozhodnutí o odvoláních
budou přijímána v přiměřených lhůtách.
Za tímto účelem příslušný orgán
může rozhodnout o zřízení zvláštního tribunálu s pravomocí
zrušit rozhodnutí plemenářského spolku nebo chovu, pokud tribunál
dospěje k názoru, že zamítnutí odvolání chovatele ze strany
plemenářského spolku nebo chovu bylo neoprávněné.
Článek 15
Práva plemenářských
spolků a chovů
1.           Plemenářské spolky a chovy
mají v rámci svých šlechtitelských programů schválených podle
čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 tato práva:
a)      provádět své šlechtitelské programy
v oblasti působnosti a zeměpisné oblasti činnosti
stanovené podle čl. 4 odst. 2 písm. c);
b)      být nezávislými při stanovování a
provádění svých šlechtitelských programů, jež podléhají dohledu ze
strany příslušného orgánu ohledně toho, zda jsou dodržována
ustanovení čl. 4 odst. 2.
2.           Plemenářské spolky nebo chovy,
jež umožňují členství, mají právo
a)      žádost o členství zamítnout,
jestliže plemenná zvířata nespadají do rozsahu šlechtitelského programu
nebo do zeměpisné oblasti uvedené v čl. 4 odst. 2
písm. c) bodech ii) a iii);
b)      vyloučit chovatele
z členství, pokud tito chovatelé neplní své povinnosti stanovené
v jednacím řádu podle bodu 3 písm. e) části 1
přílohy I.
Článek 16
Povinnosti plemenářských
spolků a chovů
1.           Plemenářské spolky
a chovy, jež umožňují členství, stanoví práva a povinnosti
členů ve svém jednacím řádu podle bodu 3 písm. e)
části 1 přílohy I.
2.           V rozsahu svého šlechtitelského
programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
článku 9 zapíší plemenářské spolky do svých plemenných knih
čistokrevná plemenná zvířata a chovy ve svých registrech plemen
zaevidují hybridy plemenných prasat, které jsou chovány
v hospodářstvích nacházejících se v zeměpisné oblasti
činnosti stanovené podle čl. 4 odst. 2 písm. c).
3.           Plemenářské spolky a chovy
jsou primárně odpovědny za to, že sporům, jež mohou
v průběhu provádění šlechtitelských programů
schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
vzniknout mezi chovateli a mezi chovateli a plemenářským spolkem
nebo chovem, bude předcházeno nebo v případě potřeby
budou řešeny členským státem, ve kterém spor vznikl, v souladu
s pravidly stanovenými podle čl. 14 odst. 3
a s pravidly stanovenými v bodě 3 části 1
přílohy I.
KAPITOLA IV
Zápis plemenných zvířat do plemenných knih a registrů plemen
a přijetí do plemenitby, k umělému
oplodnění a k testování
Oddíl 1
Zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih vedených
plemenářskými spolky a přijetí do plemenitby, k umělému oplodnění a k testování
Článek 17
Struktura plemenných knih
1.           Plemenné knihy mají hlavní oddíl, ve
kterém mohou být zapisována nebo evidována za účelem zápisu
čistokrevná plemenná zvířata, jež splňují požadavky stanovené
v kapitolách I a II části 1 přílohy II.
2.           Plemenářské spolky mohou hlavní
oddíl rozdělit do tříd, přičemž plemenářský spolek
stanoví různá kritéria nebo postupy pro zápis čistokrevných
plemenných zvířat do různých tříd podle jejich vlastností.
Tato kritéria a postupy mohou vyžadovat, aby
čistokrevná plemenná zvířata před zápisem do konkrétní
třídy hlavního oddílu podstoupila testování užitkovosti nebo genetické
hodnocení podle článku 27 nebo stanovená v aktu
v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 28.
odst. 1 či podstoupila jakákoli další posouzení popsaná
ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8 odst. 1
nebo podle článku 9.
Plemenářské spolky mohou třídy dále
rozčlenit podle pohlaví a věku zvířat.
3.           Vedle hlavního oddílu stanoveného
v odstavci 1 tohoto článku mohou plemenářské spolky založit
jeden nebo více doplňkových oddílů plemenné knihy pro zvířata
téhož druhu, která nejsou způsobilá k zápisu do hlavního oddílu,
pokud tato zvířata splňují požadavky čl. 20 odst. 1
a pokud pravidla plemenářského spolku umožňují zápis
potomků těchto zvířat do hlavního oddílu v souladu
s pravidly stanovenými v:
a)      bodě 3 kapitoly III části 1
přílohy II, pokud jde o samice skotu, prasat, ovcí a koz; nebo
b)      bodě 4 kapitoly III části 1
přílohy II, pokud jde o samce a samice koňovitých.
4.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o změny pravidel stanovených
v bodech 3 a 4 kapitoly III části 1
přílohy II, jež povolují, aby potomci zvířat zaznamenaných
v doplňkovém oddíle byli zapsáni do hlavního oddílu.
Článek 18
Zvláštní oddíl plemenné knihy
1.           Příslušný orgán může
schválit šlechtitelský program, který odchylně od čl. 17 odst. 2
vyžaduje, aby byl do zvláštního oddílu plemenné knihy zapsán určitý
čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce a kozy, které:
a)      jsou zapsány v hlavním oddíle
plemenné knihy téhož plemene vedené plemenářským spolkem v jiném
členském státě nebo ve třetí zemi;
b)      mají specifické plemenné znaky, které je
odlišují od populace téhož druhu v členském státě, ve kterém byl
šlechtitelský program schválen.
2.           Členské státy, které odchylku
podle odstavce 1 hodlají využít, o tom musí předem informovat Komisi
a ostatní členské státy a poskytnout jim odůvodněné
vysvětlení.
Článek 19
Zápis čistokrevných
plemenných zvířat do hlavního oddílu
1.           Plemenářské spolky na žádost
chovatelů zapíší nebo zaevidují za účelem zápisu do hlavního oddílu
každé čistokrevné plemenné zvíře z plemene spadajícího do jejich
šlechtitelského programu, které splňuje požadavky stanovené
v části 1 přílohy II.
2.           Plemenářské spolky nesmějí
zamítnout zápis čistokrevného plemenného zvířete do hlavního oddílu
svých plemenných knih z důvodu, že je již zapsáno v hlavním
oddíle plemenné knihy téhož plemene nebo v případě
šlechtitelského programu křížení odlišného plemene, kterou založil
plemenářský spolek uznaný podle čl. 4 odst. 2 v jiném
členském státě nebo plemenářský subjekt ve třetí zemi podle
čl. 36 odst. 1.
3.           Je-li hlavní oddíl rozdělen do
tříd, zapíše plemenářský spolek čistokrevná plemenná
zvířata, jež splňují kritéria pro zápis do hlavního oddílu, do
třídy, která odpovídá vlastnostem těchto čistokrevných plemenných
zvířat, bez diskriminace založené na tom, že pocházejí z jiného
členského státu nebo ze třetí země.
4.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o změny požadavků týkajících
se zápisu čistokrevných plemenných zvířat do hlavního oddílu plemenných
knih, které jsou stanoveny v kapitole I a II části 1
přílohy II.
Článek 20
Zápis zvířat do
doplňkových oddílů
1.           Plemenářské
spolky na žádost chovatelů zaznamenají v příslušném
doplňkovém oddíle podle čl. 17 odst. 3 zvířata
druhů spadajících do jejich šlechtitelského programu, která nejsou
způsobilá k zápisu do hlavního oddílu, pokud tato zvířata
splňují podmínky stanovené v bodech 1 a 2 kapitoly III
části 1 přílohy II.
2.           Komise je v souladu
s článkem 71 zmocněna přijímat akty
v přenesené pravomoci týkající se změn podmínek pro zaznamenání
zvířat do doplňkových oddílů plemenných knih, které jsou
stanoveny v kapitole III části 1 přílohy II.
Článek 21
Přijetí čistokrevných
plemenných zvířat do plemenitby
1.           Plemenářské spolky
z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než jsou
důvody vyplývající z použití článku 19, nevyloučí
využití čistokrevných plemenných zvířat zapsaných v hlavním
oddíle jejich plemenné knihy pro plemenitbu pomocí těchto technik
rozmnožování:
a)      přirozená plemenitba;
b)      odběr a využití oocytů
a embryí pro účely plemenitby;
c)      odběr spermatu od plemenných
zvířat, která se případně podrobila testování užitkovosti
a genetickému hodnocení podle článku 27 nebo stanovenému
v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 28
odst. 1;
d)      umělé oplodnění s použitím
spermatu uvedeného v písmeni c);
e)      produkce in vitro a využití embryí
pro účely plemenitby pocházejících z oocytů uvedených
v písmeni b) a vzniklých použitím spermatu uvedeného
v písmeni c).
2.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71 týkající se kritérií pro:
a)      přijetí čistokrevných
plemenných zvířat plemenářskými spolky do plemenitby;
b)      odběr a využívání
zárodečných produktů čistokrevných plemenných zvířat pro
účely plemenitby.
Článek 22
Metody pro ověřování
totožnosti
1.           Plemenářské spolky vyžadují,
aby čistokrevný plemenný skot a samci čistokrevných plemenných ovcí a koz dojných plemen byli identifikováni
pomocí analýzy jejich krevní skupiny nebo jinou vhodnou metodou
zajišťující přinejmenším stejnou míru jistoty, jestliže jsou používána pro:
a)      odběr spermatu pro umělé
oplodnění;
b)      odběr oocytů a embryí.
2.           Na žádost
členského státu nebo evropské asociace plemenářských spolků pro
čistokrevná zvířata příslušných druhů může Komise prostřednictvím
prováděcích aktů schválit metody pro ověřování totožnosti
čistokrevného plemenného skotu a samců
čistokrevných plemenných ovcí a koz dojných plemen, které zajišťují přinejmenším stejnou míru jistoty jako analýza krevní skupiny těchto čistokrevných plemenných
zvířat, s ohledem na technický pokrok a na doporučení evropských
referenčních center uvedených v článku 31.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 23
Přijetí spermatu pro
účely umělého oplodnění a oplodnění oocytů in vitro a přijetí plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů pro účely
testování
1.           Plemenářské spolky nezakážou
využívání spermatu pro umělé oplodnění samic čistokrevných
plemenných zvířat nebo oplodnění in vitro u oocytů
odebraných od samic čistokrevných plemenných zvířat, pokud sperma
bylo odebráno od dárcovských čistokrevných plemenných zvířat:
a)      skotu, prasat, ovcí a koz, které
byly přijaty k odběru spermatu pro umělé oplodnění
nebo oplodnění oocytů in vitro v členském státě
na základě testování užitkovosti a genetického hodnocení
prováděného podle článku 27 a podle přílohy III;
b)      koňovitých, kteří byli
přijati k odběru spermatu pro umělé oplodnění nebo
oplodnění oocytů in vitro na základě šlechtitelského
programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
článku 9.
2.           Čistokrevná plemenná
zvířata a jejich zárodečné produkty, které jsou zapsány
v hlavním oddíle plemenné knihy, kterou založil plemenářský spolek
uznaný v jednom členském státě, musí být přijata
plemenářským spolkem, který provádí šlechtitelský program téhož plemene
v jiném členském státě, k testování užitkovosti
a případně genetickému hodnocení za stejných podmínek a se
stejnými množstevními omezeními, jaká jsou uplatňována
v případě čistokrevných plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů zapsaných v plemenné knize, kterou pro
totéž plemeno založil plemenářský spolek uznaný v členském
státě, ve kterém má být testování užitkovosti a genetické hodnocení
podle článku 27 prováděno.
3.           Pro účely odstavce 1
a 2 jsou zárodečné produkty čistokrevných
plemenných zvířat uvedených
v uvedených odstavcích odebírány, zpracovávány a skladovány
středisky pro odběr nebo skladování spermatu nebo týmy pro odběr
a produkci embryí úředně schválenými pro obchod s těmito komoditami
uvnitř Unie podle veterinárních předpisů Unie.
4.           Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci
v souladu s článkem 71 týkající se podmínek pro
přijetí:
a)      čistokrevných plemenných koňovitých určitých plemen
k umělému oplodnění a oplodnění oocytů in
vitro;
b)      čistokrevných plemenných
koňovitých určitých plemen a jejich zárodečných
produktů k testování užitkovosti a genetickému hodnocení.
Oddíl 2
Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen vedených
chovy a přijetí do plemenitby,
k umělému oplodnění a k testování
Článek 24
Evidování hybridů
plemenných prasat v registrech plemen
1.           Chovy, případně na žádost
svých členů, zaevidují ve svém registru plemen každý hybrid
plemenného prasete téhož křížení, který splňuje požadavky stanovené
v části 2 přílohy II.
2.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o změny požadavků týkajících
se evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen, které
jsou stanoveny v části 2 přílohy II.
Článek 25
Přijetí hybridů
plemenných prasat do plemenitby
1.           Chovy z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než
jsou důvody vyplývající z použití článku 27, nevyloučí
využívání hybridů plemenných prasat evidovaných v jejich registrech
plemen pro plemenitbu pomocí těchto technik rozmnožování:
a)      přirozená plemenitba;
b)      odběr a využití oocytů
a embryí pro účely plemenitby;
c)      odběr a využití spermatu od
plemenných zvířat, která se podrobila testování užitkovosti
a genetickému hodnocení podle článku 27 nebo podle ustanovení aktu
v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 28
odst. 1;
d)      umělé oplodnění spermatem
uvedeným v písmeni c);
e)      produkce in vitro a využití embryí
pocházejících z oocytů uvedených v písmeni b)
a spermatu uvedeného v písmeni c) pro účely plemenitby.
2.           Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci
v souladu s článkem 71 týkající se kritérií pro:
a)      přijetí hybridů plemenných
prasat chovem do plemenitby;
b)      odběr a využití spermatu,
oocytů nebo embryí hybridů plemenných prasat pro účely
plemenitby.
Článek 26
Přijetí hybridů
plemenných prasat k umělému oplodnění a testování
1.           Chovy nezakážou využití spermatu
k umělému oplodnění nebo in vitro oplodnění
oocytů, které byly odebrány od samic hybridů plemenných prasat, pokud
sperma bylo odebráno od dárcovských hybridů plemenných prasat, jejichž
linie byla podrobena testování užitkovosti
a genetickému hodnocení podle článku 27 a podle
přílohy III.
2.           Kance hybridů plemenných prasat
a jejich sperma evidované v registru plemen založeném
chovem uznaným v jednom členském státě přijme chov
provádějící šlechtitelský program u stejného křížení v jiném
členském státě k testování užitkovosti
a případně genetickému hodnocení za stejných podmínek
a množstevních omezení, jako jsou podmínky a množstevní omezení
uplatňované u kanců hybridů plemenných prasat a jejich
spermatu evidovaných v registru plemen založeném pro
totéž křížení chovem uznaným v členském státě, kde má být
toto testování užitkovosti a genetické hodnocení v souladu s článkem
27 prováděno.
3.           Pro účely odstavce 1
a 2 je sperma uvedené v uvedených odstavcích odebíráno, zpracováváno a skladováno
střediskem pro odběr nebo skladování spermatu úředně
uznaným pro obchod s těmito komoditami uvnitř Unie podle
veterinárních předpisů Unie.
4.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o podmínky pro přijetí hybridů
plemenných prasat k umělému oplodnění a k testování.
KAPITOLA V
Testování užitkovosti, genetické hodnocení
a zootechnická osvědčení
Článek 27
Metody pro testování užitkovosti
a genetické hodnocení
1.           Pokud šlechtitelský program
schválený podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
vyžaduje testování užitkovosti a genetické hodnocení pro klasifikaci
čistokrevného plemenného skotu, prasat, ovcí a koz v plemenných
knihách a pro přijetí samců plemenných zvířat těchto
druhů a jejich spermatu do plemenitby, plemenářské spolky
zajistí, že toto testování užitkovosti a genetické hodnocení bude prováděno
podle těchto pravidel stanovených v příloze III:
a)      pro čistokrevný plemenný skot
v části 1;
b)      pro čistokrevná plemenná prasata
v kapitole I části 2 a v bodě 1
kapitoly II části 2;
c)      pro čistokrevné plemenné ovce
a kozy v části 3.
2.           Pokud šlechtitelský program
schválený podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
vyžaduje testování užitkovosti a genetické hodnocení pro klasifikaci
čistokrevných plemenných koňovitých v plemenných knihách
a pro přijetí samců plemenných koňovitých a jejich
spermatu do plemenitby, plemenářské spolky zajistí, že toto testování užitkovosti
a genetické hodnocení bude prováděno podle těchto pravidel, jež
jsou stanovena v příloze I:
a)      v bodě 1 písm. e)
části 2;
b)      v bodě 1 písm. a)
podbodě i), v bodě 1 písm. b)
podbodě i) a v bodě 2 písm. b)
části 3.
3.           Pokud šlechtitelský program schválený
podle čl. 8 odst. 1 a podle článku 9 vyžaduje
genetické hodnocení pro klasifikaci hybridů plemenných prasat
v registrech plemen a pro přijetí kanců hybridů
plemenných prasat a jejich spermatu do plemenitby, chov zajistí, že toto
genetické hodnocení bude prováděno podle pravidel stanovených
v bodě 2 kapitoly II části 2
přílohy III.
Článek 28
Přenesené pravomoci a
prováděcí pravomoci u požadavků týkajících se testování užitkovosti a
genetického hodnocení
1.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71 týkající se pravidel pro testování užitkovosti
a genetické hodnocení a v případě potřeby změnit
přílohu III s ohledem na:
a)      vědecký pokrok;
b)      technický vývoj;
c)      fungování vnitřního trhu; nebo
d)      potřeby ochrany cenných genetických
zdrojů.
2.           Na základě stanoviska
nezávislého odborníka podle čl. 13 odst. 1 písm. a)
může Komise prováděcím aktem stanovit jednotná pravidla pro testování
užitkovosti a genetická hodnocení a pro výklad jejich výsledků.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 29
Určené instituce pro
testování užitkovosti a genetické hodnocení
1.           Pokud je to nezbytné pro
provádění jejich šlechtitelských
programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
článku 9, určí plemenářské spolky a chovy instituci,
která bude provádět testování užitkovosti a genetické hodnocení
plemenných zvířat podle článku 27.
2.           Instituce
stanovené v odstavci 1 mohou buď:
a)      fungovat
jako specializované jednotky v rámci odpovědnosti plemenného spolku
nebo chovu; nebo
b)      být schváleny příslušným orgánem,
který schválil šlechtitelský program.
3.           Plemenářské spolky a chovy
vedou aktuální seznam institucí, které určily podle odstavce 1,
a tyto informace zveřejní.
Článek 30
Povinnosti institucí
určených podle čl. 29 odst. 1
1.           Instituce určené
plemenářskými spolky nebo chovy podle čl. 29 odst. 1
poskytnou příslušnému orgánu na vyžádání tyto informace:
a)      záznamy všech údajů
o prováděných testech užitkovosti;
b)      totožnost plemenářského spolku nebo
chovu, který je určil, a příslušného orgánu uvedeného
v čl. 29 odst. 2 písm. b);
c)      údaje o metodách pro zaznamenání
znaků;
d)      údaje o modelu popisu užitkovosti
používaném pro analýzu výsledků testování užitkovosti;
e)      údaje o statistické metodě používané
pro analýzu výsledků testování užitkovosti pro každý hodnocený znak;
f)       údaje
o genetických parametrech používaných pro každý hodnocený znak.
2.           Instituce určené
plemenářskými spolky nebo chovy podle čl. 29 odst. 1
zveřejní a aktualizují výsledky genetického hodnocení plemenných
zvířat, jejichž sperma je používáno k umělému oplodnění.
Článek 31
Určení referenčních
center Evropské unie
1.           Komise prostřednictvím
prováděcích aktů určí referenční centrum Evropské unie
odpovědné za spolupráci s plemenářskými spolky při
sjednocování metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení
čistokrevného plemenného skotu.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
2.           Komise může prováděcími
akty určit referenční centra Evropské unie odpovědná za
harmonizaci metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení
i jiných čistokrevných plemenných zvířat než skotu.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 32
Požadavky na referenční
centra Evropské unie, jejich funkce a povinnosti
1.           Referenční centra Evropské unie
určená podle článku 31:
a)      musí splňovat požadavky stanovené
v bodě 1 přílohy IV;
b)      plní povinnosti a funkce stanovené
v bodě 2 přílohy IV;
c)      spolupracují s plemenářskými
spolky a institucemi
určenými plemenářskými spolky podle čl. 29 odst. 1
s cílem usnadnit jednotné uplatňování metod pro testování užitkovosti
a genetické hodnocení čistokrevných plemenných zvířat podle
článku 27.
2.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 71,
pokud jde o změny:
a)      požadavků na referenční centra
Evropské unie stanovených v bodě 1 přílohy IV;
b)      povinností
a funkcí referenčních center Evropské unie stanovených
v bodě 2 přílohy IV.
Akty v přenesené pravomoci přijaté
podle odstavce 2 náležitě zohlední ty druhy čistokrevných
plemenných zvířat, u kterých mají být sjednoceny metody pro testování
užitkovosti a genetické hodnocení, a vědecký a technický
pokrok v oblasti genetického hodnocení.
3.           Komise může provádět
audity referenčních center Evropské unie určených podle čl. 31
odst. 1 nebo 2 s cílem ověřit, že:
a)      splňují požadavky stanovené
v bodě 1 přílohy IV;
b)      plní své povinnosti a funkce
stanovené v bodě 2 přílohy IV.
Jestliže tyto audity zjistí, že určité
referenční centrum Evropské unie neplní své funkce a povinnosti podle
bodu 2 přílohy IV, může Komise snížit finanční
příspěvek Unie poskytovaný podle článku 31 rozhodnutí Rady
2009/470/ES nebo zrušit určení centra v souladu s postupem podle
čl. 72 odst. 2.
Článek 33
Vydávání, obsah a forma
zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a jejich
zárodečnými produkty uvnitř Unie
1.           Pro účely zápisu plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih
nebo jejich evidování v registrech plemen vydávají plemenářské spolky
a chovy zootechnická osvědčení, která:
a)      obsahují údaje stanovené
v příloze V;
b)      odpovídají příslušným vzorům
zootechnických osvědčení, jež jsou stanovena v prováděcích
aktech přijatých podle odstavce 4.
2.           Plemenářské spolky
a chovy, jež provádějí testování užitkovosti a genetické
hodnocení v souladu se svým šlechtitelským programem schváleným podle
čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9,
v zootechnickém osvědčení vydaném pro plemenné zvíře nebo
jeho zárodečné produkty uvedou:
a)      všechny dostupné výsledky testů
užitkovosti;
b)      aktuální výsledky genetického hodnocení;
c)      veškeré genetické zvláštnosti
a genetické vady konkrétního zvířete a jeho rodičů
a prarodičů v souladu s požadavky schváleného
šlechtitelského programu.
3.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71 týkající se údajů požadovaných podle
odst. 1 písm. a) a v případě potřeby i
změn obsahu zootechnických osvědčení stanoveného
v příloze V.
4.           Komise prostřednictvím
prováděcích aktů vypracuje vzory zootechnických osvědčení
pro plemenná zvířata a jejich sperma, oocyty a embrya.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 34
Odchylky od vydávání, obsahu a
formy zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a
jejich zárodečnými produkty uvnitř Unie
1.           Odchylně od čl. 33
odst. 1 může příslušný orgán povolit, aby:
a)      zootechnická osvědčení vydávala
střediska pro odběr spermatu a týmy pro odběr nebo produkci
embryí oprávněné podle veterinárních předpisů Unie obchodovat
s těmito zárodečnými produkty;
b)      údaje,
jež má obsahovat zootechnické osvědčení, byly uvedeny v jiných
dokumentech doprovázejících čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce nebo
kozy a hybridy plemenných prasat, pokud plemenářský spolek nebo chov,
který vede plemennou knihu nebo registr plemen, osvědčí obsah
uvedených jiných dokumentů podle bodu 2 části 1
přílohy V;
c)      údaje, jež má obsahovat zootechnické
osvědčení, byly uvedeny v identifikačním dokladu vydaném
plemenářským spolkem podle veterinárních předpisů Unie
pro identifikaci koňovitých.
2.           Odchylně od čl. 33 odst. 2 písm. b), jestliže
jsou výsledky genetického hodnocení dostupné na internetu, mohou
plemenářské spolky nebo chovy v zootechnickém osvědčení
odkázat na internetové stránky, kde se lze s těmito výsledky
seznámit.
KAPITOLA VI
Zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s čistokrevnými
plemennými zvířaty jiných druhů
Článek 35
Přenesené pravomoci
a prováděcí pravomoci, které se týkají zootechnických a genealogických
pravidel pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty uvedenými
v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich zárodečnými produkty
1.           Je-li to nebytné pro fungování
vnitřního trhu nebo pro ochranu cenných genetických zdrojů, je Komise
zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71 týkající se zootechnických a genealogických
pravidel pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty uvedenými
v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich
zárodečnými produkty, pokud jde o:
a)      uznávání plemenářských spolků;
b)      schvalování šlechtitelských
programů;
c)      podmínky pro zápis těchto
čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih;
d)      přijetí těchto
čistokrevných plemenných zvířat plemenářskými spolky do
plemenitby, k umělému oplodnění a k odběru a využití
jejich zárodečných produktů;
e)      metody pro testování užitkovosti
a genetické hodnocení těchto čistokrevných plemenných
zvířat;
f)       údaje, které mají být uvedeny
v zootechnických osvědčeních, jež musí tato čistokrevná
plemenná zvířata doprovázet.
2.           Pokud Komise přijme akty
v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1, vypracuje
prostřednictvím prováděcích aktů vzory zootechnických
osvědčení uvedených v odst. 1 písm. f) tohoto
článku pro čistokrevná plemenná zvířata uvedená
v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich sperma,
oocyty a embrya.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
KAPITOLA VII
Dovoz ze třetích zemí
Článek 36
Plemenářské subjekty
1.           Na žádost chovatele zapíší nebo
zaevidují plemenářské spolky nebo chovy ve svých plemenných knihách nebo
registrech plemen každé plemenné zvíře dovezené do Unie a potomstvo,
které vzniklo ze zárodečných produktů dovezených do Unie, pokud jsou
plemenná zvířata nebo dárcovská zvířata zárodečných
produktů zapsána v plemenné knize nebo zaevidována v registru
plemen plemenářského subjektu ve třetí zemi, který:
a)      splňuje kritéria pro zařazení
na seznam plemenářských subjektů stanovená
v článku 37;
b)      je uveden na seznamu plemenářských
subjektů oznámeném Komisi třetí zemí, ze které plemenná zvířata
nebo jejich zárodečné produkty pocházejí.
2.           Komise vede, aktualizuje
a zveřejňuje seznamy plemenářských subjektů ze
třetích zemí uvedené v odst. 1 písm. b).
Článek 37
Kritéria pro zařazení na
seznam plemenářských subjektů
1.           V seznamu podle
čl. 36 odst. 2 uvede Komise pouze ty plemenářské subjekty,
o kterých obdržela od úředního útvaru třetí země
dokumentaci prokazující, že plemenářské subjekty, jež si tato třetí
země přeje zařadit na seznam, splňují tyto požadavky:
a)      provádějí šlechtitelské programy,
které jsou rovnocenné šlechtitelským programům týchž plemen nebo
křížení prováděným plemenářskými spolky nebo chovy, pokud jde o:
i)       pravidla pro zápis plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih nebo pro
jejich evidování v registrech plemen;
ii)      pravidla pro přijetí plemenných
zvířat pro účely plemenitby;
iii)     pravidla pro využití zárodečných
produktů plemenných zvířat pro testování
a v plemenitbě;
iv)     metody používané pro testování
užitkovosti a genetické hodnocení;
b)      podléhají dohledu a kontrole ze
strany úředního útvaru ve třetí zemi, jenž má potřebné pravomoci
k prosazování pravidel rovnocenných pravidlům, která stanoví toto
nařízení a která se týkají:
i)       uznávání plemenářských spolků
a chovů;
ii)      schvalování jejich šlechtitelských
programů;
iii)     zápisu čistokrevných plemenných
zvířat do plemenných knih a evidování hybridů plemenných prasat
v registrech plemen;
iv)     jejich metod pro testování užitkovosti
a genetické hodnocení.
2.           V seznamu podle
čl. 36 odst. 2 uvede Komise pouze plemenářské subjekty
třetích zemí, o kterých obdržela od úředního útvaru třetí
země uvedeného v odstavci 1 dokumentaci prokazující, že plemenářské
subjekty, jejichž zařazení na seznam si tato třetí země
přeje, mají jednací řád zajišťující, že:
a)      čistokrevná plemenná zvířata
zapsaná plemenářskými spolky v plemenných knihách jsou zapsána nebo
způsobilá k zápisu do plemenných knih téhož plemene, které založily
plemenářské subjekty v této třetí zemi, bez diskriminace;
b)      hybridy plemenných prasat evidované
chovem v registru plemen jsou evidovány nebo způsobilé
k zaevidování v registrech téhož křížení, který založily
plemenářské subjekty v této třetí zemi, bez diskriminace.
Článek 38
Dohody o rovnocennosti
1.           Komise může
prostřednictvím prováděcích aktů uznat, že opatření
uplatňovaná ve třetí zemi jsou rovnocenná opatřením, jaká
vyžadují zootechnické právní předpisy Unie, pokud jde o:
a)      uznání plemenářských spolků a
chovů a dohled nad nimi podle článku 4 nebo v souladu
s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
čl. 35 odst. 1;
b)      schvalování šlechtitelských programů
plemenářských spolků a chovů podle čl. 8 odst. 1 nebo
v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
čl. 35 odst. 1;
c)      zápis plemenných zvířat do
plemenných knih a registrů plemen podle článků 19
a 24 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci
přijatým podle čl. 35 odst. 1;
d)      přijetí plemenných zvířat do
plemenitby podle článků 21 a 25 nebo v souladu
s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
čl. 35 odst. 1;
e)      využití zárodečných produktů
pro plemenitbu podle čl. 23 odst. 1 nebo v souladu
s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle
čl. 35 odst. 1;
f)       využití spermatu pro testování podle
čl. 23 odst. 2 nebo v souladu s aktem
v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35
odst. 1;
g)      testování užitkovosti a genetické
hodnocení podle článku 27 nebo v souladu s aktem
v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35
odst. 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
2.           Prováděcí akty uvedené v odstavci 1
se přijímají na základě:
a)      důkladného zkoumání informací
a údajů poskytnutých dotčenou třetí zemí podle
čl. 37 odst. 1;
b)      případně uspokojivého výsledku
kontroly provedené podle článku 67.
3.           Prováděcí akty uvedené
v odstavci 1 mohou stanovit způsoby vstupu plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů z dotčené
třetí země do Unie a mohou obsahovat:
a)      povahu a obsah zootechnických
osvědčení nebo dokladů, jež musí doprovázet plemenná
zvířata nebo jejich zárodečné produkty, v souladu s požadavky
stanovenými v příloze V;
b)      specifické požadavky týkající se vstupu
plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů do Unie
a úředních kontrol, které mají být na vstupu do Unie prováděny;
c)      v případě nutnosti postupy
pro vypracování a změny seznamů plemenářských subjektů
z dotčené třetí země, ze které je povolen vstup plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie.
4.           Komise prostřednictvím prováděcích aktů neprodleně
zruší prováděcí akty uvedené v odstavci 1, pokud přestane
být splňována jakákoli z podmínek pro uznání rovnocennosti záruk
stanovených v době jejich přijetí.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 39
Zootechnické podmínky pro dovoz
plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie
1.           Chovatelé mohou do Unie dovážet
plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty zapsané
v plemenné knize nebo evidované v registru plemen plemenářského
subjektu uvedeného v seznamu podle čl. 36 odst. 2 nebo podle
článku 7, pokud byla uznána rovnocennost v souladu s čl. 38
odst. 1, které mají zootechnické osvědčení podle
článku 40 a splňují tyto další podmínky:
a)      plemenná zvířata jsou doprovázena
důkazy o tom, že mají být zapsána do plemenné knihy
plemenářského spolku nebo zaevidována v registru plemen chovu;
b)      sperma:
i)       bylo odebráno od plemenných zvířat,
která podstoupila testování užitkovosti a genetické hodnocení podle
přílohy III, pokud čl. 27 odst. 1 takové testování a
hodnocení vyžaduje; nebo
ii)      dováží se v množství nezbytném pro
testování užitkovosti a genetické hodnocení stanovené
v čl. 23 odst. 2;
c)      oocyty a embrya byly odebrány nebo
pocházejí od plemenných zvířat, která podstoupila testování užitkovosti
a genetické hodnocení podle přílohy III, pokud takové testování
a hodnocení vyžaduje čl. 27 odst. 1.
2.           Komise je
zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71 týkající se zootechnických a genealogických
pravidel pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných
produktů do Unie, s cílem zohlednit konkrétní zootechnickou situaci
ve třetí zemi, odkud plemenné zvíře pochází.
Článek 40
Vydávání, obsah a forma
zootechnických osvědčení pro dovoz plemenných zvířat
a jejich zárodečných
produktů do Unie
1.           Pro účely zápisu plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih
nebo zaevidování v registrech plemen musí zootechnická osvědčení
uvedená v čl. 39 odst. 1:
a)      být vydána plemenářským subjektem
uvedeným v seznamu podle čl. 36 odst. 2;
b)      obsahovat údaje stanovené
v příloze V;
c)      být vypracována v souladu se vzorem
zootechnického osvědčení, který stanoví prováděcí akt
přijatý podle odstavce 2.
2.           Komise
prostřednictvím prováděcích aktů vypracuje vzory zootechnických
osvědčení pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu,
oocytů a embryí do Unie.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 41
Odchylky od vydávání, obsahu a
formy zootechnických osvědčení pro dovoz
plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů do Unie
1.           Odchylně od čl. 40
odst. 1 písm. a) mohou být zárodečné produkty doprovázeny
zootechnickým osvědčením, které jménem plemenářského subjektu
uvedeného v čl. 40 odst. 1 písm. a) vydaly
střediska pro odběr spermatu nebo týmy pro odběr nebo produkci
embryí schválené podle veterinárních předpisů Unie pro dovoz
těchto zárodečných produktů do Unie.
2.           Odchylně od čl. 40
odst. 1 písm. b) mohou údaje, které mají být uvedeny
v zootechnickém osvědčení:
a)      být
uvedeny v jiných dokumentech doprovázejících plemenné zvíře nebo jeho
zárodečné produkty, pokud plemenářský subjekt, který vede plemennou
knihu nebo registr plemen, osvědčí obsah těchto dokumentů
v souladu s bodem 2 části 1 přílohy V;
b)      odkazovat na internetové stránky, kde se
lze s těmito výsledky seznámit, pokud jsou výsledky genetického
hodnocení dostupné na internetu.
Článek 42
Zootechnické kontroly plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie
1.           Členské státy provádějí
zootechnické kontroly zásilek plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů dovezených ze třetích zemí do Unie na
stanovišti hraniční kontroly, při nichž se provádí kontrola
dokladů, kontrola totožnosti a fyzická kontrola podle
článku 42 nařízení (EU) č. […] [COM/2013/0265 final
– 2013/0140 (COD)].
2.           Pro účely odstavce 1
předloží dovozci plemenných zvířat a jejich zárodečných
produktů úředníkovi, který provádí kontrolu dokladů, kontrolu
totožnosti a fyzickou kontrolu podle odstavce 1, zootechnické
osvědčení, jež musí být v souladu s čl. 39 odst. 1
součástí zásilky.
Článek 43
Podmínky pro zápis
čistokrevných plemenných zvířat dovezených do Unie do plemenných knih
1.           Plemenářské spolky zapíší do
hlavního oddílu své plemenářské knihy čistokrevná plemenná
zvířata:
a)      dovezené do Unie v souladu
s čl. 39 odst. 1 písm. a);
b)      narozené v některém
členském státě v důsledku asistované reprodukce
s použitím:
i)       spermatu dovezeného v souladu
s čl. 39 odst. 1 písm. b);
ii)      oocytů nebo embryí dovezených
v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c).
2.           Plemenářské spolky mohou do
hlavního oddílu své plemenné knihy zapsat čistokrevná plemenná
zvířata dovezená do Unie, jež splňují normy stanovené pro toto
plemeno ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8
odst. 1 nebo podle článku 9, a pokud:
a)      plemenářský subjekt splňuje
kritéria pro zařazení na seznam plemenářských subjektů stanovená
v článku 37;
b)      schválený šlechtitelský program
umožňuje zápis takových čistokrevných plemenných zvířat do
hlavního oddílu plemenné knihy;
c)      čistokrevná plemenná zvířata
mají zootechnické osvědčení:
i)       vydané plemenářským subjektem
uvedeným v písmeni a);
ii)      jež obsahuje údaje stanovené
v příloze V.
Článek 44
Podmínky pro evidování
hybridů plemenných prasat dovezených do Unie v registrech plemen
1.           Chovy zapíší do svých registrů
plemen hybridy plemenných prasat:
a)      dovezené do Unie v souladu s čl. 39
odst. 1 písm. a);
b)      narozené v některém
členském státě v důsledku asistované reprodukce
s použitím:
i)       spermatu dovezeného v souladu
s čl. 39 odst. 1 písm. b);
ii)      oocytů nebo embryí dovezených
v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c).
2.           Chovy mohou ve svých registrech
plemen evidovat hybridy plemenných prasat dovezené do Unie, jež splňují
normy stanovené pro dané křížení ve šlechtitelském programu
schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9,
a pokud:
a)      plemenářský subjekt zřízený ve
třetí zemi splňuje požadavky článku 37;
b)      schválený šlechtitelský program
umožňuje zaevidování takových hybridů plemenných prasat
v registru plemen.
KAPITOLA VIII
Zootechnické a genealogické podmínky pro dovoz čistokrevných
plemenných zvířat jiných druhů do Unie
Článek 45
Přenesené pravomoci
a prováděcí pravomoci, které se týkají zootechnických
a genealogických pravidel pro dovoz čistokrevných plemenných
zvířat uvedených v čl. 2 písm. i) bodě iii)
a jejich zárodečných produktů do Unie
1.           Pokud je to nebytné pro fungování
vnitřního trhu nebo pro ochranu cenných genetických zdrojů, je Komise
zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71 týkající se zvláštních pravidel pro dovoz
čistokrevných plemenných zvířat uvedených v čl. 2
písm. i) bodě iii) a jejich zárodečných produktů
do Unie, pokud jde o:
a)      zařazení plemenářských
subjektů na seznam;
b)      podmínky pro zápis těchto
čistokrevných zvířat do plemenných knih založených plemenářskými
spolky;
c)      přijetí těchto
čistokrevných plemenných zvířat plemenářskými spolky do
plemenitby, k umělému oplodnění a k odběru a
využití jejich zárodečných produktů;
d)      metody pro testování užitkovosti
a genetické hodnocení těchto čistokrevných zvířat;
e)      hlavní údaje, jež mají být uvedeny
v zootechnickém osvědčení, které musí tato čistokrevná
plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty doprovázet.
2.           Pokud Komise přijme akty
v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1, vypracuje
prostřednictvím prováděcích aktů vzory zootechnických
osvědčení uvedených v odst. 1 písm. f) pro
čistokrevná plemenná zvířata uvedená v čl. 2
písm. i) bodě iii) a pro jejich sperma, oocyty a embrya.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
KAPITOLA IX
Úřední kontroly a jiné úřední činnosti, správní pomoc,
spolupráce a prosazování ze strany členských států
Článek 46
Obecná pravidla pro úřední
kontroly
1.           Příslušný orgán provádí
úřední kontroly plemenářských spolků a chovů
pravidelně, na základě posouzení rizika
a v přiměřených intervalech, přičemž
přihlíží k:
a)      zjištěným případům
porušení požadavků souvisejících s:
i)       plemenným zvířatům
a jejich zárodečným produktům;
ii)      činnostmi prováděnými pod
kontrolou plemenářských spolků a chovů;
iii)     místem činností chovatelů,
plemenářských spolků a chovů;
b)      výsledkům úředních kontrol
plemenářských spolků a chovů provedených v minulosti
a k tomu, jak dodržují zootechnická a genealogická pravidla
stanovená v tomto nařízení;
c)      spolehlivosti a výsledkům
vlastních kontrol prováděných plemenářskými spolky a chovy nebo prováděných
na jejich žádost třetími stranami, s cílem ujistit se
o dodržování zootechnických a genealogických pravidel stanovených
v tomto nařízení;
d)      jakýmkoli informacím, jež mohou ukazovat
na porušení požadavků.
2.           Příslušný orgán provádí
kontroly pravidelně a v přiměřených intervalech,
s cílem zjistit možná záměrná porušení zootechnických
a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení,
přičemž kromě kritérií uvedených v odstavci 1 zohlední
také informace o takových možných záměrných porušeních, které jsou
sdíleny prostřednictvím mechanismů správní pomoci stanovených
v článku 53, nebo jakékoli jiné informace ukazující na možnost
takových porušení.
3.           Úřední kontroly prováděné
předtím, než se s určitými plemennými zvířaty a jejich
zárodečnými produkty začne obchodovat, za účelem vydání
úředních osvědčení nebo úředních potvrzení, jež vyžadují
zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení jako
podmínku pro obchod s plemennými zvířaty nebo jejich zárodečnými
produkty, se provádějí v souladu s/se:
a)      zootechnických a genealogických
pravidel stanovených v tomto nařízení;
b)      akty v přenesené pravomoci
přijatými Komisí v souladu s články 35 a 45.
4.           Úřední kontroly se
provádějí po předchozím oznámení chovateli, plemenářskému spolku
nebo chovu, pokud neexistují závažné důvody pro provedení neohlášených
kontrol.
5.           Úřední kontroly se
provádějí pokud možno tak, aby představovaly pro chovatele,
plemenářský spolek nebo chov co nejmenší zátěž.
6.           Příslušný orgán provádí
úřední kontroly stejně pečlivě bez ohledu na to, zda
plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty jsou:
a)      dostupné na trhu Unie, ať již
pocházejí z členského státu, kde jsou úřední kontroly
prováděny, nebo z jiného členského státu; nebo
b)      vstupují do Unie ze třetích zemí.
Článek 47
Transparentnost úředních
kontrol
1.           Příslušný orgán provádí
úřední kontroly s vysokou úrovní transparentnosti a informace
o organizaci a provádění úředních kontrol
zveřejňuje.
Zajistí, že informace o úředních
kontrolách, jež provádí, budou zveřejňovány pravidelně
a včas, a zveřejňuje alespoň tyto informace:
a)      druh, počet a výsledek
úředních kontrol, které provedl;
b)      druh a počet případů
porušení požadavků, které zjistil;
c)      případy, kdy přijal
opatření v souladu s článkem 61;
d)      případy, kdy uložil sankce stanovené
v článku 62.
2.           Komise prostřednictvím
prováděcích aktů stanoví a v případě potřeby
aktualizuje formu, ve které musí být informace uvedené v odstavci 1
zveřejňovány.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
3.           Příslušný orgán může
zveřejnit nebo jinak veřejně zpřístupnit informace
o ratingovém hodnocení jednotlivých plemenářských spolků
a chovů na základě posouzení jejich souladu s kritérii pro
ratingové hodnocení a výsledků úředních kontrol, pokud jsou
splněny tyto podmínky:
a)      kritéria pro ratingové hodnocení jsou
objektivní, transparentní a veřejně dostupná;
b)      jsou zavedena vhodná opatření
k zajištění jednotnosti a transparentnosti procesu ratingového
hodnocení.
Článek 48
Dokumentované postupy kontroly a
ověřování
1.           Příslušný orgán provádí
úřední kontroly v souladu s dokumentovanými postupy, jež obsahují
podrobné pokyny pro personál, který kontroly provádí.
2.           Příslušný orgán má zavedeny
vnitřní postupy k ověřování jednotnosti
a účinnosti úředních kontrol a jiných úředních
činností, jež provádí.
3.           Příslušný orgán:
a)      přijme nápravná opatření ve
všech případech, kdy vnitřní postupy podle odstavce 2 zjistí
nedostatky v jednotném a účinném provádění úředních
kontrol a jiných úředních činností;
b)      dokumentované postupy stanovené
v odstavci 1 případně aktualizuje.
Článek 49
Zprávy o úředních
kontrolách
1.           O všech prováděných
úředních kontrolách vypracovává příslušný orgán zprávy, které
obsahují:
a)      popis cíle úředních kontrol;
b)      použité metody kontroly;
c)      výsledky úředních kontrol;
d)      případně opatření, jež
příslušný orgán v důsledku úřední kontroly nařídil
chovatelům, plemenářským spolkům a chovům
přijmout.
2.           Kopii zprávy stanovené
v odstavci 1 poskytne příslušný orgán chovateli,
plemenářskému spolku nebo chovu, u kterého byla úřední kontrola
provedena.
Článek 50
Metody a techniky
provádění úředních kontrol
1.           Příslušný orgán provádí
úřední kontroly s použitím kontrolních metod a technik, jež
případně zahrnují ověřování, kontroly a audity.
2.           Příslušný orgán provádí
úřední kontroly chovatelů, plemenářských spolků
a chovů, které případně zahrnují:
a)      přezkoumání kontrolních
systémů, jež jsou v plemenářských spolcích a chovech
zavedeny, a výsledků získaných prostřednictvím těchto
kontrolních systémů;
b)      kontrolu:
i)       prostor, kanceláří
a zařízení chovatelů, plemenářských spolků
a chovů;
ii)      plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů u chovatelů;
iii)     označení, způsobu prezentace
a reklamy chovatelů, plemenářských spolků
a chovů;
c)      přezkoumání dokumentů
a jiných záznamů, které mohou mít význam pro posouzení dodržování
zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
nařízení;
d)      rozhovory s členy
a personálem plemenářských spolků a chovů;
e)      jakékoli další činnosti nezbytné pro
zjištění případů porušení pravidel.
Článek 51
Povinnosti chovatelů,
plemenářských spolků a chovů
1.           Pokud je to nezbytné pro provedení
úředních kontrol nebo jiných úředních činností, umožní
chovatelé, plemenářské spolky a chovy úředníkům
příslušného orgánu v potřebné míře přístup k:
a)      prostorám, kancelářím
a zařízení;
b)      počítačovým systémům pro
správu informací;
c)      plemenným zvířatům
a jejich zárodečným produktům;
d)      dokumentům a jakýmkoli jiným
relevantním informacím.
2.           Při úředních kontrolách
a jiných úředních činnostech jsou chovatelé, plemenářské
spolky a chovy nápomocni úředníkům příslušného orgánu
při plnění jejich úkolů.
3.           Komise může
prostřednictvím prováděcích aktů zavést pravidla, která stanoví:
a)      opatření pro zajištění
přístupu úředníků příslušného orgánu
k počítačovým systémům pro správu informací uvedeným
v odst. 1 písm. b);
b)      jednotná pravidla pro způsob, jakým
mají být chovatelé, plemenářské spolky a chovy nápomocni
úředníkům příslušného orgánu podle odstavce 2.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
Článek 52
Přenesení pravomocí, pokud
jde o zvláštní pravidla pro úřední kontroly a opatření, jež
má příslušný orgán přijímat v souvislosti s plemennými
zvířaty a jejich zárodečnými produkty
1.           Komise je zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 71, pokud jde o pravidla:
a)      pro provádění úředních kontrol
plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů
s cílem ověřit, zda jsou dodržována zootechnická
a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení;
b)      pro opatření, jež má přijmout
příslušný orgán s ohledem na výsledky získané na základě
provádění úředních kontrol.
2.           Akty v přenesené pravomoci
podle odstavce 1 stanoví:
a)      vedle povinností a úkolů
stanovených v článcích 46 až 50 i konkrétní povinnosti
a úkoly příslušného orgánu;
b)      případy, kdy příslušný orgán
v souvislosti s konkrétními případy porušení pravidel
přijme jedno nebo více opatření, která jsou stanovena
v prováděcích aktech přijatých podle čl. 66
odst. 1, nebo další opatření kromě těch, která jsou
stanovena v uvedeném článku.
Článek 53
Obecná pravidla pro správní
pomoc a spolupráci
1.           Příslušné orgány
v členských státech si vzájemně poskytují správní pomoc
s cílem zajistit řádné uplatňování zootechnických
a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení
v případech jejich porušování, jež vznikly, pokračují a mají
účinky ve více než jednom členském státě.
2.           Správní pomoc podle odstavce 1
případně zahrnuje účast příslušného orgánu členského
státu při úředních kontrolách na místě, jež provádí
příslušný orgán jiného členského státu.
3.           Ustanovení tohoto článku se
použijí, aniž jsou dotčena vnitrostátní pravidla:
a)      pro uvolňování dokumentů, které
jsou předmětem soudního řízení nebo s ním souvisejí;
b)      zaměřená na ochranu obchodních
zájmů fyzických nebo právnických osob.
4.           Veškerá komunikace mezi
příslušnými orgány podle článků 54, 55 a 56 musí být
v písemné formě.
Článek 54
Pomoc na vyžádání
1.           Pokud má příslušný orgán (dále
jen „žádající příslušný orgán“) za to, že pro provedení úředních
kontrol nebo pro účinná následná opatření k těmto kontrolám
potřebuje informace od příslušného orgánu v jiném členském
státě (dále jen „dožádaný příslušný orgán“), obrátí se na tento
příslušný orgán s odůvodněnou žádostí.
Dožádaný příslušný orgán bez zbytečných
odkladů:
a)      potvrdí příjem odůvodněné
žádosti a sdělí, kolik času bude zapotřebí
k poskytnutí požadovaných informací;
b)      provede nezbytné úřední kontroly
nebo šetření s cílem
i)       poskytnout žádajícímu příslušnému
orgánu veškeré potřebné informace a originály dokumentů nebo
jejich ověřené kopie;
ii)      ověřit, případně na
místě, zda jsou v jeho jurisdikci dodržována zootechnická
a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení.
2.           Žádající a dožádaný
příslušný orgán se mohou dohodnout, že při úředních kontrolách
podle odst. 1 druhého pododstavce písm. b) bodu i) budou
přítomni úředníci žádajícího orgánu.
V takových případech úředníci
žádajícího příslušného orgánu:
a)      musí být schopni kdykoli předložit
písemné zmocnění s uvedením jejich totožnosti a úředního
postavení;
b)      musí mít pouze pro účel
prováděných úředních kontrol přístup do týchž prostor a k týmž
dokumentům jako přítomní úředníci dožádaného příslušného
orgánu;
c)      nesmí z vlastní iniciativy vykonávat
pravomoci provádění úředních kontrol svěřené
úředníkům dožádaného příslušného orgánu.
Článek 55
Pomoc bez vyžádání
1.           Pokud se příslušný orgán dozví
o případu porušení pravidel a pokud takové porušení pravidel
může mít důsledky pro jiný členský stát, oznámí z vlastní
iniciativy a bez zbytečného odkladu takovou informaci
příslušnému orgánu uvedeného jiného členského státu.
2.           Příslušný orgán vyrozuměný
v souladu s odstavcem 1:
a)      neprodleně potvrdí příjem
takového oznámení;
b)      do deseti dnů od obdržení oznámení
sdělí:
i)       jaké šetření hodlá provést ve
věci porušení pravidel uvedeného v odstavci 1; nebo
ii)      důvody, proč má za to, že
žádné šetření není nutné.
3.           Pokud se příslušný orgán
vyrozuměný podle odstavce 1 rozhodne provést šetření podle
odstavce 2, neprodleně informuje oznamující příslušný orgán
o výsledcích jakéhokoli takového šetření a případně
o opatřeních, která na jeho základě byla přijata.
Článek 56
Pomoc v případě
porušení pravidel
1.           Pokud při úředních
kontrolách plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů
pocházejících z jiného členského státu příslušný orgán zjistí,
že tato plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty
nesplňují zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto
nařízení do té míry, že by to mohlo vést k závažnému porušení
těchto pravidel, neprodleně to oznámí příslušnému orgánu
členského státu odeslání a jakéhokoli jiného dotčeného
členského státu s cílem umožnit jim provést příslušná
šetření.
2.           Příslušný orgán vyrozuměný
v souladu s odstavcem 1 bez zbytečného odkladu:
a)      potvrdí příjem oznámení a
sdělí, jaká šetření hodlá provést ve věci porušení pravidel
uvedeného v odstavci 1;
b)      záležitost vyšetří, přijme
veškerá potřebná opatření a informuje oznamující příslušný
orgán o povaze provedeného šetření a úředních kontrol,
o přijatých rozhodnutích a o důvodech těchto
rozhodnutí.
3.           Jestliže má oznamující
příslušný orgán uvedený v odstavci 1 důvod se domnívat, že
šetření provedená nebo opatření přijatá příslušnými orgány
vyrozuměnými podle odstavce 2 zjištěný případ porušení
pravidel v dostatečné míře neřeší, požádá vyrozuměné
příslušné orgány o provedení dalších úředních kontrol nebo
opatření.
V takových případech:
a)      příslušné orgány z obou
členských států hledají způsoby a prostředky
k dosažení jednotného přístupu, který by umožnil náležitě se
případem porušení pravidel uvedeným v odstavci 1 tohoto
článku zabývat, včetně společných úředních kontrol na
místě prováděných v souladu s čl. 53 odst. 2
a čl. 54 odst. 2;
b)      pokud nejsou schopny se dohodnout na
vhodných opatřeních, bez zbytečného odkladu o tom informují Komisi.
4.           Pokud úřední kontroly
plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů pocházejících
z jiného členského státu shledají opakované případy porušení
pravidel uvedených v odstavci 1, příslušný orgán členského
státu určení o tom neprodleně informuje Komisi a příslušné
orgány ostatních členských států.
Článek 57
Informace o porušení
pravidel obdržené ze třetích zemí
1.           Pokud příslušný orgán obdrží
informace ze třetí země ukazující na případ porušení
zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
nařízení, neprodleně je oznámí:
a)      Komisi, pokud to má nebo může mít
význam pro celou Unii;
b)      příslušným orgánům
v jiných dotčených členských státech.
2.           Informace získané při
úředních kontrolách a šetřeních prováděných v souladu s tímto
nařízením mohou být sděleny třetí zemi uvedené
v odstavci 1, pokud:
a)      příslušné orgány, které tyto
informace poskytly, s takovým sdělením souhlasí;
b)      se třetí země zavázala
poskytnout pomoc potřebnou pro shromáždění důkazů
o praktikách, které porušují nebo zřejmě porušují pravidla Unie;
c)      jsou dodržena příslušná pravidla
Unie a vnitrostátní pravidla pro sdělování osobních údajů do
třetích zemí.
Článek 58
Koordinovaná pomoc
a následná opatření Komise
1.           Komise neprodleně koordinuje
opatření přijatá příslušným orgánem v souladu s touto
kapitolou, pokud:
a)      informace, jež má Komise k dispozici,
ukazují, že činnosti, které jsou nebo zřejmě jsou porušením
pravidel:
i)       mají nebo mohou mít důsledky pro
více než jeden členský stát; nebo
ii)      k nim může docházet ve více
než jednom členském státě;
b)      příslušné orgány
v dotčených členských státech nejsou schopny se dohodnout na
vhodném postupu, jak takové porušení pravidel řešit.
2.           V případech uvedených
v odstavci 1 může Komise:
a)      ve spolupráci s dotčeným členským
státem vyslat kontrolní tým k provedení úřední kontroly na
místě;
b)      požádat příslušný orgán
členského státu odeslání a případně příslušné orgány
jiných dotčených členských států, aby náležitě zvýšily
intenzitu svých úředních kontrol a oznámily Komisi, jaká
opatření přijaly;
c)      informace o takových případech
předložit výboru uvedenému v čl. 72 odst. 1 spolu
s návrhem opatření k řešení případů porušení
pravidel uvedených v odst. 1 písm. a).
Článek 59
Obecná zásada pro financování
úředních kontrol
1.           Členské státy zajistí, že budou
k dispozici přiměřené finanční zdroje na personál
a další finanční zdroje, které příslušný orgán potřebuje
k provádění úředních kontrol a jiných úředních
činností.
2.           K pokrytí
nákladů na jimi prováděné úřední kontroly mohou členské
státy vybírat poplatky.
Článek 60
Obecné povinnosti
příslušných orgánů, pokud jde o opatření k prosazování
1.           Při činnostech podle této
kapitoly upřednostňují příslušné orgány opatření, jež mají
odstranit porušování pravidel nebo co nejvíce snížit dopady takového porušování
na obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými
produkty.
2.           V případech,
kdy existuje podezření na porušení pravidel, provedou příslušné
orgány šetření, aby toto podezření buď potvrdily, nebo ho
vyvrátily.
3.           Pokud to jeho účely vyžadují,
provádějí se v rámci šetření uvedeného v odstavci 2 po
vhodnou dobu zesílené úřední kontroly plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů a chovatelů, plemenářských spolků
a chovů.
Článek 61
Šetření
a opatření v případě zjištěného porušení pravidel
1.           Pokud je zjištěno porušení
pravidel, příslušné orgány:
a)      provedou jakákoli další šetření
potřebná pro určení původu a rozsahu porušení pravidel
a stanoví odpovědnost chovatelů, plemenářských spolků
a chovů;
b)      přijmou vhodná opatření, jež zajistí,
že chovatelé, plemenářské spolky a chovy porušení pravidel napraví a
zabrání jeho dalšímu opakování.
Při rozhodování o tom, jaká opatření
mají být přijata, příslušné orgány zohlední povahu porušení pravidel
a to, jak chovatel, plemenářský spolek nebo chov dodržoval pravidla
v minulosti.
2.           Při provádění
činností podle odstavce 1 příslušné orgány případně:
a)      odloží zápis čistokrevných
plemenných zvířat do plemenných knih nebo zaevidování hybridů
plemenných prasat v registrech plemen;
b)      nařídí změnu statusu
zvířat nebo jejich zárodečných produktů určených pro
plemenitbu v souladu s tímto nařízením, nebo aby byly
chovatelům poskytnuty opravené informace;
c)      omezí nebo zakážou obchod se zvířaty
a zárodečnými produkty jako plemennými zvířaty nebo zárodečnými
produkty vymezenými v článku 2 nebo jejich dovoz do Unie nebo
jejich vývoz do třetích zemí nebo je zakážou či nařídí jejich
návrat do členského státu odeslání;
d)      nařídí, aby chovatel,
plemenářský spolek nebo chov častěji prováděl své vlastní
kontroly;
e)      nařídí, aby určité
činnosti dotčeného chovatele, plemenářského spolku nebo chovu
podléhaly zesíleným nebo systematickým úředním kontrolám;
f)       nařídí zastavit na určité
vhodné období veškeré činnosti nebo část činností dotčeného
chovatele, plemenářského spolku nebo chovu a případně
zastavit internetové stránky, jež provozují nebo využívají, a pozastaví
schválení šlechtitelského programu prováděného plemenářským spolkem
nebo chovem, pokud tento plemenářský spolek nebo chov opakovaně,
soustavně nebo zpravidla neplní požadavky šlechtitelského programu
schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9;
g)      nařídí zrušit uznání
plemenářského spolku nebo chovu udělené v souladu
s čl. 4 odst. 2, jestliže správní praxe tohoto
plemenářského spolku nebo chovu ukazuje, že opakovaně, soustavně
nebo zpravidla nesplňuje požadavky čl. 4 odst. 2
písm. c);
h)      přijme jakékoli jiné opatření,
které příslušný orgán považuje za vhodné k zajištění dodržování
zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
nařízení.
3.           Příslušné orgány dotčenému
chovateli, plemenářskému spolku nebo chovu nebo jeho zástupci
předají:
a)      písemné oznámení o svém rozhodnutí
ohledně postupu nebo opatření, jež mají být přijaty podle
odstavce 1 a 2, spolu s odůvodněním tohoto rozhodnutí;
a
b)      informaci o právu odvolat se proti
takovému rozhodnutí a o platném postupu a časových
lhůtách.
4.           Veškeré výdaje, které podle tohoto
článku vzniknou, nese odpovědný chovatel, plemenářský spolek
nebo chov.
Článek 62
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení
ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření
nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné,
přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí
takto stanovené sankce Komisi do data uvedeného v čl. 74 druhém
odstavci a neprodleně jí oznámí všechny následné změny těchto
ustanovení.
KAPITOLA X
Kontroly prováděné Komisí
Oddíl 1
Kontroly Komise v členských státech
Článek 63
Kontroly Komise
v členských státech
1.           Odborníci Komise provádějí
kontroly v každém členském státě s cílem:
a)      ověřit celkové uplatňování
zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto
nařízení;
b)      ověřit fungování vnitrostátních
kontrolních systémů uvedených v článku 46
a příslušných orgánů, které je provozují;
c)      provádět šetření
a získávat informace:
i)       o úředních kontrolách
a postupech prosazování;
ii)      o závažných nebo opakujících se
problémech při uplatňování nebo prosazování zootechnických
a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení;
iii)     v souvislosti se vznikajícími
problémy nebo novým vývojem v členských státech.
2.           Kontroly Komise stanovené
v odstavci 1 jsou organizovány ve spolupráci s příslušnými
orgány členských států a mohou zahrnovat ověřování na
místě ve spolupráci s personálem příslušného orgánu provádějícím
úřední kontroly.
3.           Odborníkům Komise mohou být
nápomocni odborníci z členských států.
Odborníci z členského státu, kteří
odborníky Komise doprovázejí, mají stejná práva přístupu jako odborníci
Komise.
Článek 64
Zprávy o kontrolách Komise
v členských státech
1.           Komise:
a)      vypracuje návrh zprávy
o zjištěních kontrol provedených Komisí v souladu
s čl. 63 odst. 1 a kopii zašle členskému státu, ve
kterém byly tyto kontroly provedeny, k připomínkám;
b)      vypracuje závěrečnou zprávu
o zjištěních uvedených kontrol Komise s přihlédnutím
k připomínkám členského státu podle písmene a);
c)      zveřejní závěrečnou zprávu
a připomínky členského státu podle písmen a) a b).
2.           Komise případně může
ve své závěrečné zprávě podle odst. 1 písm. b)
doporučit členským státům přijetí nápravných nebo
preventivních opatření k řešení konkrétních nebo systémových
nedostatků, které Komise při svých kontrolách provedených podle
čl. 63 odst. 1 zjistila.
Článek 65
Povinnosti členských
států v souvislosti s kontrolami Komise
1.           Členské státy musí být Komisi nápomocny
při provádění kontrol stanovených v čl. 63
odst. 1 tím, že:
a)      poskytnou potřebnou pomoc,
dokumentaci a jinou technickou podporu, o kterou odborníci Komise
požádají, aby mohli provádět kontroly Komise účinně
a efektivně;
b)      zajistí odborníkům Komise
přístup do všech prostor nebo částí prostor a k informacím
včetně počítačových systémů, které jsou nezbytné pro
provedení kontrol Komise.
2.           Členské státy přijmou
vhodná následná opatření s ohledem na doporučení uvedená
v závěrečné zprávě podle čl. 64 odst. 1
písm. b) s cílem zajistit dodržování zootechnických a genealogických
pravidel stanovených v tomto nařízení.
Článek 66
Závažné selhání kontrolního
systému členského státu
1.           Má-li Komise důkazy
o závažném selhání kontrolních systémů členského státu a pokud
takové selhání může vést k rozsáhlému porušení zootechnických
a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení,
přijme prostřednictvím prováděcích aktů jedno nebo více
následujících opatření, jež budou uplatňována, dokud toto selhání
nebude napraveno:
a)      zákaz obchodu s plemennými zvířaty
nebo jejich zárodečnými produkty, jichž se selhání úředního
kontrolního systému týká;
b)      uložení zvláštních podmínek, kromě
podmínek stanovených v kapitole II, pro uznání plemenářských
spolků a chovů, schvalování šlechtitelských programů nebo
obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty;
c)      jiná vhodná dočasná opatření.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
2.           Opatření stanovená
v odstavci 1 se přijmou až poté, co dotčený členský
stát na žádost Komise a v časové lhůtě stanovené
Komisí nezjedná nápravu situace.
Oddíl 2
Kontroly Komise ve třetích zemích
Článek 67
Kontroly Komise ve třetích
zemích
1.           Odborníci Komise mohou provádět
kontroly Komise ve třetích zemích s cílem:
a)      ověřit, zda zootechnická
a genealogická pravidla pro plemenná zvířata a jejich
zárodečné produkty stanovená v právních předpisech třetí
země poskytují rovnocenné záruky jako pravidla stanovená pro Unii
tímto nařízením;
b)      ověřit, zda kontrolní systém
zavedený v dotčené třetí zemi může zajistit, aby zásilky
plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů vyvážených
do Unie splňovaly příslušné požadavky stanovené v kapitole VII
tohoto nařízení;
c)      získávat informace, jež umožní objasnit
příčiny opakovaných případů, kdy plemenná zvířata
a jejich zárodečné produkty dovezené do Unie nesplňují
zootechnické a genealogické požadavky na dovoz do Unie, u nichž byl
neopodstatněně osvědčen jejich soulad.
2.           Kontroly Komise stanovené
v odstavci 1 se zvláště zaměří na:
a)      zootechnická a genealogická
ustanovení dané třetí země o plemenných zvířatech
a jejich zárodečných produktech;
b)      organizaci příslušného orgánu
třetí země, jeho pravomoci a nezávislost, dohled, jemuž podléhá,
a autoritu, kterou má k účinnému prosazování právních
předpisů uvedených v písmeni a);
c)      školení personálu pro provádění
úředních kontrol;
d)      zdroje, které má příslušný orgán ve
třetí zemi k dispozici;
e)      existenci a fungování
dokumentovaných kontrolních postupů a kontrolních systémů
založených na prioritách;
f)       rozsah a průběh
prováděných úředních kontrol plemenných zvířat a jejich
zárodečných produktů přicházejících z jiných třetích
zemí;
g)      záruky, které daná třetí země
může poskytnout, pokud jde o dodržování požadavků stanovených
v zootechnických a genealogických pravidlech stanovených v tomto
nařízení nebo o rovnocennost s těmito požadavky.
Článek 68
Četnost a organizace
kontrol Komise ve třetích zemích
1.           Četnost kontrol Komise ve
třetích zemích se určuje na základě:
a)      zootechnických a genealogických
pravidel stanovených v tomto nařízení;
b)      množství a povahy plemenných
zvířat a jejich zárodečných produktů vstupujících do Unie
z dané třetí země;
c)      výsledků již provedených kontrol
Komise;
d)      výsledků úředních kontrol plemenných
zvířat a zárodečných produktů vstupujících do Unie
z dané třetí země a jakýchkoli jiných úředních
kontrol, jež provedly příslušné orgány členských států.
2.           V zájmu zvýšení účinnosti
a efektivity kontrol Unie stanovených v odstavci 1 může
Komise před jejich provedením požádat třetí zemi o poskytnutí:
a)      informací uvedených
v čl. 37 odst. 1 písm. b);
b)      případně písemných záznamů
o úředních kontrolách provedených v této třetí zemi.
3.           Komise může jmenovat odborníky
z členských států, aby byli nápomocni jejím vlastním
odborníkům při provádění kontrol stanovených
v odstavci 1.
Článek 69
Zprávy Komise o kontrolách
provedených jejími odborníky ve třetích zemích
1.           Pokud byly provedeny kontroly Komise
podle čl. 67 odst. 1, Komise:
a)      vypracuje návrh zprávy o zjištěních
kontrol provedených Komisí a kopii zašle třetí zemi, ve které byly
provedeny, k připomínkám;
b)      vypracuje závěrečnou zprávu
o zjištěních kontrol Komise provedených jejími odborníky v dané
třetí zemi, s přihlédnutím k připomínkám třetí
země, ve které byly provedeny;
c)      zveřejní závěrečnou zprávu
a připomínky třetí země, ve které byly kontroly provedeny.
2.           Komise případně může
ve své závěrečné zprávě podle odstavce 1 doporučit
třetí zemi přijetí nápravných nebo preventivních opatření
k řešení konkrétních nebo systémových nedostatků, které její
odborníci při kontrolách Komise provedených podle čl. 67
odst. 1 zjistili.
Článek 70
Zavedení zvláštních
opatření týkajících se dovozu plemenných zvířat
a jejich zárodečných
produktů do Unie
1.           Pokud existují důkazy, že
může docházet k rozsáhlému závažnému porušování zootechnických
a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení,
přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů zvláštní
opatření, jež jsou nezbytná pro ukončení takového porušování.
Tyto prováděcí akty se přijímají
v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72
odst. 2.
2.           Zvláštní opatření podle
odstavce 1 identifikují plemenná zvířata a jejich zárodečné
produkty na základě jejich kódů kombinované nomenklatury a mohou
zahrnovat:
a)      zákaz dovozu ze zootechnických
důvodů plemenných zvířat a zárodečných produktů
pocházejících ze třetích zemí dotčených porušením pravidel podle
odstavce 1 nebo odesílaných z těchto třetích zemí do Unie;
b)      požadavek, aby plemenná zvířata
a zárodečné produkty uvedené v odstavci 1, pocházející nebo
odesílané z třetích zemí dotčených porušením pravidel podle
odstavce 1
i)       podléhala zvláštním kontrolám, které
budou prováděny před odesláním nebo na vstupu do Unie;
ii)      byla doprovázena úředním
osvědčením nebo jakýmkoli jiným důkazem potvrzujícím, že tato
plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty splňují
požadavky stanovené v kapitole VII tohoto nařízení nebo
v aktu v přenesené pravomoci přijatém v souladu s čl. 45
odst. 1;
c)      požadavek, aby důkazy uvedené
v písm. b) bodě ii) byly poskytnuty ve zvláštním formátu;
d)      jiná opatření nezbytná
k nápravě porušení pravidel podle odstavce 1.
3.           Při přijetí zvláštních
opatření stanovených v odstavci 2 se zohlední:
a)      informace získané v souladu
s čl. 67 odst. 2;
b)      jakékoli jiné informace poskytnuté
zeměmi, kterých se týkají případy porušení pravidel uvedené
v odstavci 1;
c)      v případě potřeby
výsledky kontrol Komise podle čl. 67 odst. 1.
4.           Komise sleduje situaci
a v souladu s postupy stanovenými v čl. 72
odst. 2 podle vývoje situace přijatá opatření změní nebo
zruší.
KAPITOLA XI
Přenesení pravomocí a provádění
Článek 71
Výkon přenesené pravomoci
1.           Pravomoc přijímat akty
v přenesené pravomoci je Komisi svěřena v souladu
s podmínkami stanovenými v tomto článku.
2.           Pravomoc přijímat akty
v přenesené pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 3,
čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19
odst. 4, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 2,
čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 2, čl. 28
odst. 1, čl. 32 odst. 2, čl. 33 odst. 3,
čl. 35 odst. 1, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1
a čl. 52 odst. 1 je svěřena Komisi na dobu
neurčitou počínaje dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
3.           Evropský parlament nebo Rada mohou
přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 3,
čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19
odst. 4, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 2,
čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 2, čl. 28
odst. 1, čl. 32 odst. 2, čl. 33 odst. 3,
čl. 35 odst. 1, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1 a čl. 52
odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá
účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je
v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných
aktů v přenesené pravomoci.
4.           Přijetí aktu
v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně
Evropskému parlamentu a Radě.
5.           Akt v přenesené pravomoci
přijatý podle čl. 4 odst. 3, čl. 8 odst. 3,
čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 20
odst. 2, čl. 21 odst. 2, čl. 23 odst. 4,
čl. 24 odst. 2, čl. 28 odst. 1, čl. 32
odst. 2, čl. 33 odst. 3, čl. 35
odst. 1, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1
a čl. 52 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu
Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou
měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský
parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o
tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu
nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 72
Postup projednávání ve výboru
1.           Komisi je nápomocen Stálý zootechnický výbor zřízený rozhodnutím
Rady 77/505/EHS. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
2.           Odkazuje-li se na tento odstavec,
použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být získáno stanovisko výboru písemným
řízením, toto řízení se ukončí bez výsledku, jestliže tak ve
lhůtě pro doručení stanoviska rozhodne předseda výboru nebo
o to požádá prostá většina členů výboru.
3.           Odkazuje-li se na tento odstavec,
použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve
spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
KAPITOLA XII
Závěrečná ustanovení
Článek 73
Zrušení
1.           Směrnice Rady 87/328/EHS,
88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/118/EHS, 90/119/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS,
94/28/ES a 2009/157/ES a rozhodnutí Rady 96/463/ES se zrušují.
2.           Odkazy na zrušené směrnice
a na zrušené rozhodnutí 96/463/ES se považují za odkazy na toto
nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou
v příloze VII.
Článek 74
Vstup v platnost a
použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne [01/mm/rrrr] [date to be
inserted: please insert the first day of the eighteen month following
the date referred to in the first paragraph.]
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                                                        Za
Radu
předseda                                                                                předseda
PŘÍLOHA I
Plemenářské spolky a chovy,
které zakládají nebo vedou plemenné knihy nebo registry plemen,
uvedené v kapitole II
Část 1
Obecné požadavky týkající se uznávání plemenářských spolků
a chovů podle čl. 4 odst. 2
Aby mohl být plemenářský spolek, který
zakládá nebo vede plemennou knihu, nebo chov, který zakládá nebo vede registr
plemen, uznán v souladu s čl. 4 odst. 2, musí:
1.           mít v souladu s právními
předpisy platnými v členském státě, kde předkládá
žádost o uznání, právní subjektivitu;
2.           být právně
a finančně nezávislý na příslušném orgánu;
3.           předložit příslušnému
orgánu dokumentaci prokazující, že:
a)      má dostatečný počet
kvalifikovaného personálu a přiměřené prostory
a zařízení pro účinné uskutečňování svého šlechtitelského
programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1
a případně podle článku 9;
b)      je schopen provádět nebo provádí
nezbytné kontroly v souvislosti s vedením rodokmenů plemenných
zvířat zařazených do jeho šlechtitelského programu, který má být schválen
podle čl. 8 odst. 1 a případně podle
článku 9;
c)      má nebo může mít
dostatečně velkou populaci plemenných zvířat
a dostatečný počet chovatelů v zeměpisné oblasti
své činnosti, kde je prováděn šlechtitelský program ke
zkvalitnění plemene nebo křížení nebo k zachování plemene, který
má být schválen podle čl. 8 odst. 1 a případně
podle článku 9;
d)      je schopen získávat a využívat údaje
o užitkovosti plemenných zvířat nezbytné k provádění svého
šlechtitelského programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1
a případně podle článku 9;
e)      v případě, kdy je
plemenářským spolkem nebo chovem vyžadováno členství chovatelů,
přijal plemenářský spolek nebo chov jednací řád, který stanoví:
i)       rovné zacházení s chovateli,
kteří jsou členy nebo požádali o členství a kteří
chovají svá plemenná zvířata v hospodářstvích nacházejících se
v zeměpisné oblasti, kde je prováděn schválený šlechtitelský
program;
ii)      poskytování určitých služeb na
vyžádání členům–chovatelům, kteří převádějí svá
plemenná zvířata do hospodářství nacházejících se mimo
zeměpisnou oblast, kde je prováděn schválený šlechtitelský program;
f)       přijal jednací řád za
účelem řešení sporů s chovateli, které vznikají při
testování užitkovosti a genetickém hodnocení plemenných zvířat,
při zápisu do tříd podle vlastností a přijetí plemenných
zvířat do plemenitby a při odběru a využívání
zárodečných produktů.
Část 2
Obecné požadavky týkající se schvalování šlechtitelských programů
prováděných plemenářskými spolky a chovy podle čl. 8
odst. 1 a podle článku 9
1.           Aby mohly získat schválení svého
šlechtitelského programu, musí plemenářské spolky nebo chovy
předložit příslušnému orgánu stanovenému v čl. 8
odst. 1 a v článku 9 tyto informace:
a)      název a podrobný popis plemenných
znaků plemene nebo v případě hybridů plemenných prasat
křížení, pro které je vedena plemenná kniha nebo registr plemene, aby se
zabránilo záměně s obdobnými plemennými zvířaty zapsanými
nebo zaevidovanými v jiných stávajících plemenných knihách nebo registrech
plemen;
b)      systém identifikace jednotlivých
plemenných zvířat, který zajišťuje, že jsou zapsána do plemenné knihy
nebo zaevidována v registru plemen až poté, kdy byla přinejmenším
identifikována v souladu s veterinárními předpisy Unie o
identifikaci a evidenci zvířat dotčených druhů;
c)      systém záznamu rodokmenů
čistokrevných plemenných zvířat zapsaných nebo zaevidovaných
a způsobilých k zápisu do plemenných knih nebo hybridů
plemenných prasat evidovaných v registrech plemen;
d)      cíle šlechtitelského programu a podrobná
hodnotící kritéria pro selekci plemenných zvířat, která
v případě založení plemenné knihy nového plemene musí zahrnovat
podrobné informace o okolnostech opravňujících k založení tohoto
nového plemene;
e)      systémy pro získávání, zaznamenávání,
sdělování a využívání výsledků testování užitkovosti a, pokud je to
vyžadováno v souladu s článkem 27, pro provádění
genetického hodnocení, aby bylo možno stanovit genetickou hodnotu plemenných
zvířat za účelem zkvalitnění, selekce nebo zachování plemene
nebo zkvalitnění křížení;
f)       podrobnosti o pravidlech pro
rozdělení hlavního oddílu plemenné knihy do tříd, pokud existují
různá kritéria nebo postupy klasifikace čistokrevných plemenných
zvířat zapsaných v plemenné knize podle jejich vlastností;
g)      v případě potřeby
systémy umožňující zapsat do plemenných knih údaje o původu, které
jsou již zapsány v jiné plemenné knize.
2.           Plemenářské
spolky a chovy transparentním způsobem a včas informují
příslušný orgán, své členy a chovatele uvedené v čl. 10 odst. 2
o veškerých změnách informací uvedených v bodě 1.
Část 3
Specifické požadavky na plemenářské spolky, které zakládají nebo vedou
plemenné knihy čistokrevných plemenných koňovitých
1.           V případě
čistokrevných plemenných koňovitých platí kromě požadavků
stanovených v bodě 1 části 2 tyto specifické požadavky:
a)      Plemenářský spolek může
příslušnému orgánu oznámit, že plemenná kniha, kterou založil, je
plemennou knihou původu plemene zařazeného do jeho šlechtitelského
programu, pokud tento plemenářský spolek:
i)       již v minulosti zavedl pravidla
stanovená v bodě 1 části 2 a zveřejnil je;
ii)      prokáže, že v době podání žádosti
podle čl. 4 odst. 1 není znám žádný jiný plemenářský spolek uznaný v
tomtéž nebo jiném členském státě nebo ve třetí zemi, který
založil plemennou knihu pro totéž plemeno a který zavedl a zveřejnil
pravidla stanovená v bodě 1 části 2;
iii)     úzce spolupracuje
s plemenářskými spolky uvedenými v písmeni b), zejména za
účelem splnění obecných požadavků stanovených
v bodě 2 části 2;
iv)     v případě potřeby
zavedl v rámci svého podnikání nediskriminační pravidla, pokud jde o
plemenné knihy založené pro totéž plemeno plemenářskými subjekty, které
nejsou zařazeny na seznam podle čl. 37 odst. 2.
b)      Plemenářský spolek může
příslušnému orgánu oznámit, že plemenná kniha, kterou založil, je filiální
plemennou knihou plemene zařazeného do jeho šlechtitelského programu,
pokud:
i)       do svého šlechtitelského programu
začlenil pravidla stanovená plemenářským spolkem uvedeným
v písmeni a), který vede plemennou knihu původu téhož plemene;
ii)      zveřejnil informace o uplatňování
pravidel uvedených v podbodě i) a o jejich zdroji;
iii)     má zavedeny mechanismy a zavazuje
se včas přizpůsobovat pravidla svého šlechtitelského programu
schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
změnám uvedených pravidel provedeným plemenářským spolkem uvedeným
v písmeni a), který vede plemennou knihu původu tohoto plemene.
2.           V případě
čistokrevných plemenných koňovitých se použijí tyto odchylky:
a)      odchylně od bodu 3
písm. e) podbodu i) části 1, v případě, že
pro jedno plemeno na území Unie popsaném v příloze VI existuje
několik plemenářských spolků, které vedou plemenné knihy tohoto
plemene a že jejich šlechtitelské programy schválené podle čl. 8
odst. 1 zahrnují celé toto území, pravidla uvedená v bodě 3
písm. e) podbodě i) této části, jež tyto plemenné spolky
zavedly:
i)       mohou stanovit, že čistokrevní
plemenní koňovití tohoto plemene se musí narodit na určité části
území Unie, aby mohli být zapsáni do plemenné knihy tohoto plemene pro
účely prohlášení o narození;
ii)      musí zajistit, že omezení stanovená
v podbodě i) se nepoužijí na zapsání do plemenné knihy daného
plemene pro účely plemenitby.
b)      Odchylně od bodu 1
písm. a) této části, jsou-li pravidla uvedená v bodě 1
písm. d) části 2 zavedena výlučně mezinárodní
organizací působící v celosvětovém měřítku
a neexistuje žádný plemenářský spolek v členském státě
nebo plemenářský subjekt ve třetí zemi, který by vedl plemennou knihu
původu daného plemene, uzná příslušný orgán členského státu
plemenářské spolky, které vedou filiální plemennou knihu tohoto plemene,
pokud pravidla uvedená v bodě 1 písm. d) části 2
zavedená uvedenou mezinárodní organizací jsou:
i)       uvedeným plemenářským spolkem
zpřístupněna příslušnému orgánu uvedenému v čl. 4
odst. 1 pro účely ověření;
ii)      začleněna do šlechtitelského
programu schváleného podle čl. 8 odst. 1, který tento
plemenářský spolek provádí.
c)      Odchylně od bodu 1
písm. b) této části může plemenářský spolek, který vede
filiální plemennou knihu, zavést další třídy podle vlastností, pokud
čistokrevní plemenní koňovití, kteří jsou zapsáni
v třídách hlavního oddílu plemenné knihy původu téhož plemene,
mohou být zapsáni do odpovídajících tříd hlavního oddílu filiální plemenné
knihy.
PŘÍLOHA II
Zápis do plemenných knih a evidování v
registrech plemen
uvedených v kapitole IV
Část 1
Zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih
Kapitola I
Hlavní oddíl
1.           Na žádost chovatele plemenářský
spolek, jak je stanoveno v čl. 19 odst. 1, zapíše nebo
zaeviduje k zápisu do hlavního oddílu své plemenné knihy každé čistokrevné
plemenné zvíře, které splňuje tyto podmínky:
a)      splňuje kritéria rodičovství
stanovená:
i)       v čl. 2 písm. i)
bodě i) v případě čistokrevného plemenného skotu
(Bos taurus a Bubalus bubalis), prasat (Sus scrofa),
ovcí (Ovis aries) a koz (Capra hircus);
ii)      v čl. 2 písm. i)
bodě ii) v případě čistokrevných plemenných
koňovitých (Equus caballus a Equus asinus);
ii)      v aktech v přenesené
pravomoci přijatých podle čl. 35 odst. 1
a čl. 45 odst. 1 v případě
čistokrevných plemenných zvířat jiných druhů uvedených
v čl. 2 písm. i) bodě iii);
b)      má původ stanovený podle pravidel
plemenné knihy vytyčených v souladu se šlechtitelským programem
schváleným podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9;
c)      bylo po narození identifikováno
v souladu s veterinárními předpisy Unie pro dotčený druh a
s pravidly stanovenými ve šlechtitelském programu schváleném podle
čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, což
v případě čistokrevných plemenných koňovitých vyžaduje
označení hříběte pod matkou a přinejmenším doložené
potvrzením o pokrytí;
d)      pokud se to vyžaduje, je doprovázeno
zootechnickým osvědčením vydaným v souladu s čl. 33 odst. 1.
2.           Odchylně od bodu 1
písm. a) podbodu ii) může plemenářský spolek, který provádí
program křížení čistokrevných plemenných koňovitých, zapsat do
hlavního oddílu své plemenné knihy čistokrevného plemenného
koňovitého, který je zapsán v hlavním oddíle plemenné knihy odlišného
plemene, pokud toto jiné plemeno a kritéria pro zápis těchto
čistokrevných plemenných zvířat jsou uvedeny ve šlechtitelském
programu schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
článku 9.
3.           Plemenářský spolek, který
zapisuje do své plemenné knihy čistokrevného plemenného koňovitého,
který již byl zapsán v plemenné knize založené plemenářským spolkem
v jiném členském státě, zapíše toto čistokrevné plemenné
zvíře pod jeho jedinečným identifikačním číslem
a, s výjimkou případů, kdy se oba dotčené
plemenářské spolky dohodly na odchylce, pod týmž jménem s uvedením
kódu země ohřebení v souladu s mezinárodními dohodami
týkajícími se dotčeného plemene.
Kapitola II
Odchylky pro nově založené plemenné knihy čistokrevných plemenných
zvířat
1.           Je-li plemenářský spolek uznán
podle čl. 4 odst. 2 za účelem založení plemenné knihy
plemene, pro které v daném členském státě žádná plemenná kniha
neexistuje, může příslušný orgán odchylně od bodu 1
písm. a) kapitoly I povolit zapsání čistokrevných plemenných
zvířat nebo potomků čistokrevných plemenných zvířat jiných
plemen přímo do hlavního oddílu této nově založené plemenné knihy,
pokud:
a)      ve šlechtitelském programu, který má
být schválen podle čl. 8 odst. 1 a podle
článku 9, je stanoveno období zakládání nové plemenné knihy
odpovídající generačnímu intervalu dotčeného druhu;
b)      se odkazuje na jakoukoli stávající
plemennou knihu, ve které byla tato čistokrevná plemenná zvířata nebo
jejich rodiče poprvé zapsáni po narození, spolu s původním
evidenčním číslem v uvedené plemenné knize;
c)      jsou plemenná zvířata zapsána
v hlavním oddíle a případně v příslušných
třídách v souladu s pravidly stanovenými ve šlechtitelském
programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1 a podle
článku 9.
2.           Před skončením období
zakládání uvedeného v bodě 1 písm. a) provede
příslušný orgán úřední kontroly stanovené v článku 50.
Kapitola III
Doplňkové oddíly
1.           Plemenářský spolek, který vede
plemennou knihu, může rozhodnout, že zvíře z řad skotu,
prasat, ovcí, koz nebo koňovitých, které nesplňuje podmínky stanovené
v bodě 1 kapitoly I, může být zapsáno do
doplňkového oddílu uvedené plemenné knihy založené v souladu
s čl. 20 odst. 1, pokud zvíře splňuje tyto
podmínky:
a)      je identifikováno v souladu
s veterinárními předpisy Unie pro dotčený druh
a s pravidly, která pro tuto plemennou knihu stanovil
plemenářský spolek;
b)      je plemenářským spolkem považováno
za odpovídající vlastnostem daného plemene podle bodu 1 písm. a)
části 2 přílohy I;
c)      dosahuje minimální užitkovosti stanovené
pravidly, jež pro tuto plemennou knihu stanovil plemenářský spolek
v oblasti užitkovosti, ve znacích, pro něž jsou testována plemenná
zvířata tohoto druhu zapsaná v hlavním oddíle v souladu
s přílohou III.
2.           Plemenářský spolek může
uplatnit různé požadavky týkající se souladu s plemennými znaky
plemene podle bodu 1 písm. b) nebo užitkovosti podle bodu 1
písm. c) v závislosti na tom, zda zvíře:
a)      patří k plemeni, ačkoli je
neznámého původu; nebo
b)      vzešlo z programu křížení
schváleného plemenářským spolkem.
3.           Plemenářské spolky neodmítnou
zapsat v souladu s podmínkami stanovenými v kapitole I do
hlavního oddílu plemenné knihy, kterou založily, každou samici skotu, prasat,
ovcí nebo koz, která je považována za čistokrevnou podle těchto
podmínek:
a)      matka a matka matky jsou zapsány
v doplňkovém oddíle plemenné knihy téhož plemene podle bodu 1;
b)      otec a oba dědové jsou zapsáni
v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene.
4.           Plemenářské spolky, které
založily plemenné knihy čistokrevných plemenných koňovitých, stanoví
ve svých šlechtitelských programech schválených podle čl. 8
odst. 1 a podle článku 9 podmínky pro zápis plemenných
zvířat samčího i samičího pohlaví, zaznamenaných
v doplňkovém oddíle, do hlavního oddílu.
V případě čistokrevných
plemenných koňovitých samičího pohlaví tyto podmínky nesmí být
přísnější než podmínky stanovené v bodě 3
písm. a) a b) této kapitoly.
Část 2
Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen
1.           Na žádost chovatele zaeviduje chov
uznaný podle čl. 4 odst. 2 ve svém registru plemen každý hybrid
plemenného prasete téhož křížení, který:
a)      byl po narození identifikován podle
veterinárních předpisů Unie pro dotčený druh a podle pravidel
stanovených pro tento registr plemen;
b)      má předky stanovené podle pravidel
registru plemen, ve kterém má být zvíře zaevidováno.
c)      pokud se to vyžaduje, je doprovázen
zootechnickým osvědčením vydaným v souladu s čl. 33 odst. 1.
2.           Chovy neodmítnou zaevidovat do svého
registru plemen hybridy plemenných prasat evidované podle bodu 1
v registru plemen, který založil pro totéž křížení chov uznaný podle
čl. 4 odst. 2 v tomtéž nebo jiném členském státě.
PŘÍLOHA III
Testování užitkovosti a genetické hodnocení
uvedené v kapitole V
Část 1
Skot
Kapitola I
Testování užitkovosti
Plemenářské spolky provádějí
testování užitkovosti s cílem stanovit genetickou hodnotu
čistokrevného plemenného skotu s použitím kombinace metod stanovených
v této kapitole.
Testování
užitkovosti se řídí pravidly a normami, které stanoví příslušné
referenční centrum Evropské unie stanovené v čl. 31
odst. 1 ve spolupráci s Mezinárodní komisí pro kontrolu užitkovosti
(ICAR).
Oddíl 1
Znaky masné užitkovosti
1.           V případě testování
individuální užitkovosti plemenného zvířete nebo jeho potomstva (dále jen
„testovaná zvířata“) na testovací stanici se uvedou tyto informace:
a)      metoda testování a počet
testovaných zvířat;
b)      protokol testu obsahující mimo jiné tyto
údaje:
i)       podmínky přijetí testovaných
zvířat na testovací stanici;
ii)      výsledky předchozích testů
provedených u testovaných zvířat, případně užitkovost
testovaných zvířat v zemědělském podniku;
iii)     totožnost majitele testovaných
zvířat;
iv)     maximální věk testovaných
zvířat dodaných na testovací stanici a věkové rozmezí
vrstevníků na testovací stanici;
v)      délka přípravného období
a období testování na testovací stanici;
vi)     druh diety a systém krmení použitý
během testu;
c)      znaky, které mají být při testu
zaznamenány, zahrnují přírůstek živé hmotnosti a osvalení
(zmasilosti) a případně i ostatní znaky, jako je konverze
krmiva a znaky jatečně upraveného těla.
2.           Polní test
Metodu testování a metodu umožňující
prohlásit výsledky testování za platné stanoví určená instituce stanovená
v čl. 29 odst. 1.
Znaky, které mají být zaznamenány při testu,
zahrnují zejména živou hmotnost a věk a případně
i ostatní znaky, jako zmasilost.
3.           Testování prostřednictvím
zjišťování v zemědělském podniku, na prodejních místech
a na jatkách
Plemenářský spolek případně
zaznamená živou a jateční hmotnost, prodejní cenu, třídu
zmasilosti jatečně upraveného těla podle klasifikační
stupnice Unie pro jatečně upravená těla stanovené
v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, jakost
masa a ostatní znaky masa.
Oddíl 2
Znaky mléka
Plemenářské spolky zaznamenají údaje
o produkci mléka v souladu se zásadami a normami, jež stanoví
příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
Oddíl 3
Neprodukční znaky
1.           Pokud plemenářské spolky
v rámci genetického hodnocení hodnotí plodnost, schopnost otelení
a dlouhověkost, hodnotí se tyto znaky na základě non-return rate
(test nepřeběhlých) nebo dalších údajů o oplodnění,
výsledků otelení a délky produkčního života a věku
při vyřazení.
2.           Zahrnuje-li genetické hodnocení
údaje o temperamentu, hodnocení zevnějšku a odolnosti proti
nákazám, mohou být tyto údaje vzaty v úvahu pouze
v případě, že byly získány na základě systému hodnocení
schváleného určenou institucí stanovenou v čl. 29
odst. 1.
Kapitola II
Genetické hodnocení
1.           Genetické hodnocení plemenných
zvířat je prováděno určenou institucí stanovenou
v čl. 29 odst. 1 a v závislosti na cílech chovu,
které jsou stanoveny v šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8
odst. 1 a podle článku 9, se týká těchto produkčních znaků:
a)      produkce mléka u plemenných
zvířat mléčného plemene;
b)      produkce masa u plemenných
zvířat masného plemene;
c)      produkce mléka a masa u zvířat
kombinovaného plemene.
2.           Genetické hodnocení se týká
i neprodukčních znaků uvedených
v oddíle 3 kapitoly I, pokud jde o plemena, u kterých
se toto hodnocení provádí plemenářskými spolky v souladu
s jejich šlechtitelským programem schváleným podle čl. 8
odst. 1 a podle článku 9.
Plemenná hodnota plemenného zvířete se
vypočítá na základě výsledků testování užitkovosti jednotlivého
zvířete nebo užitkovosti jeho příbuzných a důvěra v
tuto plemennou hodnotu může být podpořena využitím genomových
informací nebo na základě jiné metody schválené referenčním centrem
Evropské unie uvedeným v čl. 31 odst. 1.
3.           Statistické metody používané pro
genetické hodnocení musí být v souladu s pravidly a normami,
které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR, a musí
zaručit takové genetické hodnocení, které nebude ovlivněné ani
zásadními vlivy prostředí, ani strukturou údajů.
Spolehlivost genetického hodnocení se
měří koeficientem určení v souladu s pravidly
a normami, které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské
unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
Při zveřejnění výsledků hodnocení se uvede spolehlivost
a datum hodnocení.
4.           Je nutné zveřejnit
dědičné zvláštnosti a vady plemenného zvířete, tak jak byly
definovány plemenářským spolkem.
5.           Býci určení k umělému
oplodnění, s výjimkou býků patřících k plemenům,
kterým hrozí vyhynutí, musí být podrobeni genetickému hodnocení
předepsaných znaků, jak je stanoveno v bodě 6
nebo 7. Jejich plemenná hodnota musí být plemenářským spolkem
zveřejněna.
Také jiné dostupné plemenné hodnoty býků
určených k umělému oplodnění musí být plemenářským
spolkem zveřejněny.
6.           Genetické hodnocení znaků mléka
býků určených k umělému oplodnění se musí týkat:
a)      dojivosti a obsahu tuků a bílkovin;
b)      ostatních dostupných a relevantních
produkčních a neprodukčních znaků.
Spolehlivost genetického hodnocení býků
mléčného plemene určených k umělému oplodnění musí být
nejméně 0,5, pokud jde o znaky dojivosti, obsahu tuků
a bílkovin, v souladu s pravidly a normami, které stanovilo
příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR pro hodnocení
hlavních produkčních znaků, přičemž musí být
zohledněny veškeré dostupné údaje o potomstvu a sourozencích.
Genomově hodnocení mladí býci bez
záznamů o užitkovosti potomstva se považují za vhodné
k umělému oplodnění, je-li jejich genomové hodnocení schváleno
podle pravidel a norem, které stanovilo příslušné referenční
centrum Evropské unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve
spolupráci s ICAR.
7.           Genetické hodnocení býků
určených k umělému oplodnění, pokud jde o znaky masné
užitkovosti, se provádí na základě výsledků jedné z těchto
metod testování:
a)      testování individuální užitkovosti na
stanici;
b)      testování užitkovosti potomstva nebo
sourozenců na stanici nebo ve specializované jednotce;
c)      testování užitkovosti potomstva nebo
sourozenců v zemědělském podniku, přičemž potomci jsou
rozděleni do testovaných skupin tak, aby bylo možno provést věrohodné
srovnání býků;
d)      testování užitkovosti potomstva nebo
sourozenců prostřednictvím získávání údajů
v zemědělském podniku, v prodejních místech nebo na
jatkách, aby bylo možné provést věrohodné srovnání býků;
e)      genomové hodnocení nebo jakákoli jiná
metoda, včetně kombinace těchto metod, schválená v souladu
s pravidly a normami, které stanovilo příslušné referenční
centrum Evropské unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve
spolupráci s ICAR.
Je-li zaznamenána hmotnost jatečně
upraveného těla a případně i znaky jakosti masa,
přírůstku a schopnosti otelení, jsou tyto údaje a všechny
ostatní důležité znaky součástí genetického hodnocení býka.
Spolehlivost genetického hodnocení býků
masného plemene určených k umělému oplodnění musí být
nejméně 0,5, pokud jde o znaky přírůstku živé váhy
a osvalení (zmasilosti), v souladu s pravidly a normami,
které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR pro hodnocení
hlavních produkčních znaků.
Pokud se vypočítávají genomové plemenné
hodnoty, musí být tyto hodnoty pro příslušné znaky schváleny
v souladu s pravidly a normami, které stanovilo příslušné
referenční centrum Evropské unie stanovené v čl. 31
odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
Tyto hodnoty musí být znovu schváleny
v pravidelných intervalech a vždy, když dojde k větším
změnám v genomovém hodnocení nebo v konvenčním hodnocení
nebo v referenční populaci.
Část
2
Prasata
Kapitola I
Testování užitkovosti
1.           Testování užitkovosti na testovací
stanici
V případě testování užitkovosti
plemenného zvířete nebo jeho potomstva (dále jen „testovaná zvířata“)
na testovací stanici se uvedou tyto informace:
a)      název plemenářského spolku, chovu
nebo příslušného orgánu odpovědného za testovací stanici;
b)      metoda testování a počet
testovaných zvířat;
c)      protokol testu obsahující mimo jiné tyto
údaje:
i)       podmínky přijetí testovaných
zvířat na testovací stanici;
ii)      maximální věk testovaných
zvířat dodaných na testovací stanici a věkové rozmezí
vrstevníků na testovací stanici;
iii)     délka období testování na testovací
stanici;
iv)     druh diety a systém krmení použitý
během testu;
v)      totožnost majitele testovaných
zvířat v případě testování individuální užitkovosti;
d)      zaznamenané znaky, které musí
zahrnovat živou hmotnost, konverzi krmiva a odhad složení
jatečně upraveného těla, a případně jiné
důležité údaje;
e)      metoda použitá pro odhad genetické
hodnoty, která se stanoví pro každý znak jako plemenná hodnota nebo jako
odchylka od současného stavu, musí být vědecky přijatelná podle
zavedených zootechnických zásad.
2.           Testování užitkovosti
v zemědělském podniku
Je-li testování užitkovosti prováděno v
zemědělském podniku, plemenářský spolek nebo chov zajistí, aby
po ukončení testu bylo možno vypočítat plemennou hodnotu na
základě zavedených zootechnických zásad s přihlédnutím ke
klasifikační stupnici Unie pro jatečně upravená těla
stanovené v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007.
Kapitola II
Genetické hodnocení
1.           Testování potomstva nebo
sourozenců
a)      genetická hodnota plemenného zvířete
se vypočítá na základě posouzení vlastností dostatečného
počtu potomstva nebo sourozenců ve vztahu k produkčním
vlastnostem:
i)       metoda testování musí být
přesně popsána nebo musí být citovány zdroje;
ii)      s potomstvem nebo sourozenci musí být
zacházeno rovnocenně;
iii)     jsou uznány tři typy testů
potomstva nebo sourozenců:
–
centrální testování potomstva nebo sourozenců
na testovací stanici,
–
plánované testování potomstva nebo sourozenců
v zemědělském podniku, pokud potomstvo nebo sourozenci jsou
rozděleni mezi stáda tak, aby bylo možno provést věrohodné srovnání
plemenných zvířat,
–
získání údajů o identifikovaných
jatečně upravených tělech potomstva nebo sourozenců;
b)      potomstvo nebo sourozenci se vybírají
objektivním způsobem. Při posuzování plemenné hodnoty plemenných
zvířat se využijí všechny relevantní údaje. Jiné vlivy než genetická
hodnota musí být při stanovení plemenné hodnoty vhodným způsobem
vyloučeny;
c)      uvedou se zaznamenané znaky,
např. přírůstek živé hmotnosti, konverze krmiva, jakost
jatečně upraveného těla, reprodukční vlastnosti, plodnost,
početnost vrhu, životaschopnost potomstva nebo sourozenců nebo
jakékoli jiné důležité údaje;
d)      metoda použitá pro odhad genetické
hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených zootechnických
zásad.
2.           Testování vrstevníků
hybridů plemenných prasat
Jsou-li v zootechnickém osvědčení,
které doprovází hybridy plemenných prasat nebo jejich zárodečné produkty,
uvedeny údaje o užitkovosti nebo genetické hodnoty, podmínky pro potomstvo
nebo sourozence, které jsou stanoveny v písmenech a), b), c)
a d) bodu 1, se po provedení nezbytných změn použijí i na
vrstevníky hybridních linií hybridů plemenných prasat.
Část 3
Ovce a kozy
Kapitola I
Testování užitkovosti
1.           Testování užitkovosti na stanici
a)      Metoda použitá pro odhad genetické
hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených zootechnických
zásad. Genetická hodnota testovaných plemenných zvířat se stanoví pro
každý znak jako plemenná hodnota nebo jako odchylka od současného stavu.
b)      Musí být jasně uvedeny tyto body:
i)       podmínky pro přijetí na stanici;
ii)      maximální věk nebo maximální
hmotnost mladých plemenných zvířat na začátku testu a počet
zvířat;
iii)     délka období testování na stanici nebo
konečná hmotnost;
iv)     druh diety a systém krmení použitý
během testu.
2.           Testování užitkovosti v zemědělském podniku
Je-li testování užitkovosti prováděno v
zemědělském podniku, plemenářský spolek zajistí, aby po
ukončení testu bylo možno vypočítat plemennou hodnotu na základě
zavedených zootechnických zásad s přihlédnutím ke klasifikační
stupnici Unie pro jatečně upravená těla stanovené v článku
42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007.
3.           Testování mléka a posouzení
genetické hodnoty samic, pokud jde o mléčné znaky, se provádí takto:
a)      uvedou se znaky zaznamenané
v souladu se zásadami stanovenými Mezinárodním výborem pro kontrolu
užitkovosti (ICAR), např. produkce mléka, složení mléka nebo jakékoli
jiné relevantní údaje;
b)      záznamy o mléku používané pro
stanovení genetické hodnoty samic:
i)       se musí vztahovat k době,
která odpovídá normě stanovené Mezinárodní komisí pro kontrolu užitkovosti
(ICAR) pro zaznamenávání produktivity mléčného skotu;
ii)      musí být upraveny, aby
zohledňovaly důležité vlivy prostředí.
Kapitola II
Genetické hodnocení
Genetická hodnota plemenného zvířete se
vypočítá na základě posouzení vlastností dostatečného počtu
potomků a případně sourozenců takto:
a)           ve vztahu ke znakům
produkce masa:
i)       metoda testování musí být
přesně popsána nebo musí být citovány zdroje;
ii)      s potomstvem nebo sourozenci musí být
zacházeno rovnocenně;
iii)     jsou uznány tři typy testů
potomstva nebo sourozenců:
–
centrální testování potomstva nebo sourozenců
na testovací stanici,
–
plánované testování potomstva nebo sourozenců
v zemědělském podniku, pokud potomstvo nebo sourozenci jsou
rozděleni mezi stáda tak, aby bylo možno provést věrohodné srovnání
plemenných zvířat,
–
získání údajů o identifikovaných
jatečně upravených tělech potomstva nebo sourozenců;
b)           ve vztahu ke znakům mléka:
i)       musí být definována pravidla testu;
ii)      se samicemi musí být zacházeno
rovnocenně;
iii)     produkce mléka a složení mléka se
zahrne do výpočtu genetické hodnoty;
c)           potomstvo nebo sourozenci se
vybírají objektivním způsobem. Při posuzování plemenné hodnoty
plemenných zvířat se využijí všechny relevantní údaje. Jiné vlivy než
genetická hodnota musí být při stanovení plemenné hodnoty vhodným způsobem
vyloučeny;
d)           uvedou se zaznamenané znaky,
např. dosažená živá hmotnost, konverze krmiva, jakost
jatečně upraveného těla s ohledem na klasifikační
stupnici Unie pro jatečně upravená těla stanovenou
v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, produkce mléka, složení
mléka, kvalita produkce vlny, reprodukční vlastnosti, plodnost,
početnost vrhu, životaschopnost potomstva nebo sourozenců nebo
jakékoliv jiné relevantní údaje;
e)           metoda použitá pro stanovení
genetické hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených
zootechnických zásad.
PŘÍLOHA IV
Referenční centra evropské unie
1.           Referenční centra Evropské unie
určená podle čl. 31 odst. 1 musí mít:
a)      náležitě kvalifikovaný personál
s dostatečným výcvikem v oblasti testování užitkovosti
a genetického hodnocení čistokrevných plemenných zvířat;
b)      odpovídající správní infrastrukturu;
c)      personál vedený k tomu, aby
respektoval důvěrnou povahu určitých témat, výsledků nebo
sdělení;
d)      personál s dostatečnou znalostí
výzkumných činností na vnitrostátní úrovni, na úrovni Unie i na
mezinárodní úrovni;
e)      vybavení a přístroje potřebné
k plnění povinností a funkcí uvedených v bodě 2.
2.           Referenční centra Evropské unie
určená podle čl. 31 odst. 1 mají tyto povinnosti
a funkce:
a)      informovat členské státy o metodách
pro testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných
zvířat na základě:
i)       pravidelného získávání
a přezkoumávání výsledků testování užitkovosti
a genetického hodnocení prováděného plemenářskými spolky
a údajů, na nichž jsou založena;
ii)      srovnávání různých metod testování
užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných plemenných
zvířat;
b)      na žádost Komise nebo členského
státu poskytovat pomoc:
i)       s cílem harmonizace různých
metod testování užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných
plemenných zvířat, zejména doporučovat výpočetní metody, jež
mají být použity;
ii)      při vytváření platformy pro
srovnávání výsledků metod testování užitkovosti a genetického
hodnocení čistokrevných plemenných zvířat v členských
státech, zejména prostřednictvím:
–
vypracování protokolů o kontrole pro
testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných
zvířat prováděné v členských státech, s cílem zlepšit
srovnatelnost výsledků a zvýšit efektivitu šlechtitelských
programů,
–
provádění mezinárodního hodnocení
hospodářských zvířat na základě kombinovaných výsledků
testování užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných
plemenných zvířat prováděného v členských státech,
–
šíření jednotlivých výsledků
mezinárodních hodnocení,
–
zveřejňování přepočítávacích
vzorců a veškeré související genetické práce;
iii)     při poskytování údajů
o genetickém hodnocení čistokrevných plemenných zvířat
a výcviku na podporu určených institucí stanovených
v čl. 29 odst. 1, které se podílejí na mezinárodních
srovnáních výsledků genetických hodnocení;
iv)     při napomáhání řešení
vznikajících problémů v členských státech souvisejících
s genetickým hodnocením čistokrevných plemenných zvířat;
v)      při poskytování odborného
poradenství Stálému zootechnickému výboru na žádost Komise.
PŘÍLOHA V
INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY
V ZOOTECHNICKÝCH OSVĚDČENÍCH PODLE KAPITOL VI A VII
Část 1
Obecné požadavky
1.           Jsou-li výsledky genetického
hodnocení plemenného zvířete veřejně dostupné na internetu,
stačí v zootechnickém osvědčení podle částí 2
a 3 uvést odkaz na internetové stránky, kde lze tyto výsledky nalézt.
2.           Jsou-li informace, jež mají být
uvedeny v zootechnickém osvědčení podle kapitol I a II
části 2 nebo kapitol I a II části 3 této přílohy,
obsaženy v jiných dokumentech, které doprovázejí plemenné zvíře nebo
jeho zárodečné produkty, plemenářský spolek nebo chov:
a)      osvědčí obsah uvedeného
dokumentu s prohlášením, že tento dokument obsahuje informace, jež
požaduje prováděcí akt přijatý podle čl. 33 odst. 4;
b)      připojí k tomuto prohlášení
vyčerpávající seznam příslušných příloh.
3.           V nadpise zootechnického
osvědčení musí být:
a)      u živých plemenných zvířat, jejich
spermatu, oocytů nebo embryí uveden odkaz na taxonomický druh;
b)      uvedeno, zda je zásilka určena pro
obchod uvnitř Unie nebo pro dovoz do Unie.
Část 2
Zootechnická osvědčení pro čistokrevná plemenná zvířata,
jejich sperma, oocyty a embrya
Kapitola
I
Zootechnická osvědčení pro čistokrevná plemenná zvířata
1.           Zootechnická osvědčení pro
čistokrevná plemenná zvířata obsahují tyto údaje:
a)      název vydávajícího plemenářského
spolku nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářského
subjektu;
b)      název plemenné knihy;
c)      plemeno;
d)      pohlaví;
e)      číslo zápisu v plemenné knize
(„č. plemenné knihy“);
f)       systém identifikace čistokrevného
plemenného zvířete;
g)      identifikační číslo
přidělené čistokrevnému plemennému zvířeti podle
veterinárních předpisů Unie týkajících se identifikace zvířat
druhu, na který se zootechnické osvědčení vztahuje, nebo, v případě
dovozu do Unie, podle vnitrostátních právních předpisů;
h)      datum narození čistokrevného
plemenného zvířete;
i)       jméno (název), adresa a e-mail
chovatele;
j)       jméno (název) a adresa majitele;
k)      původ zvířete:
 Otec || Otec matky || Matka matky
 Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy
 Matka || Otec matky || Matka matky
 Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy
l)       všechny dostupné výsledky kontroly
užitkovosti a aktualizované výsledky genetického hodnocení zvířete
včetně dědičných zvláštností a vad čistokrevného
plemenného zvířete a jeho rodičů a prarodičů
v souladu s požadavky šlechtitelského programu schváleného podle
čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 pro příslušnou
kategorii a příslušné čistokrevné plemenné zvíře;
m)     u březích samic datum
oplodnění nebo plemenitby a identifikace samce-dárce;
n)      jméno a postavení podepsané strany,
datum a místo vydání osvědčení a podpis osoby
pověřené vydávajícím plemenářským spolkem nebo,
v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
2.           Odchylně od bodu 1 této
kapitoly může být zootechnickým osvědčením pro obchod s čistokrevnými
plemennými koňovitými identifikační doklad vydaný v souladu
s veterinárními předpisy Unie, pokud:
a)      kromě údajů požadovaných
veterinárními předpisy Unie a předpisy Unie v oblasti
veřejného zdraví obsahuje alespoň údaje v souladu
s bodem 1 písm. a) až k) a n);
b)      byl vydán plemenářským spolkem,
kterému příslušný orgán svěřil úkol vydat identifikační
doklad;
c)      údaje o totožnosti
čistokrevného plemenného koňovitého a o vydání
identifikačních dokladů mají příslušné veterinární orgány
k dispozici v centrální databázi zavedené podle veterinárních
předpisů Unie.
Kapitola II
Zootechnická osvědčení pro sperma čistokrevných plemenných
zvířat
Zootechnická osvědčení pro sperma
obsahují tyto údaje:
a)           všechny údaje uvedené
v kapitole I této přílohy týkající se čistokrevného
plemenného zvířete / dárce spermatu, jakož i jeho krevní skupinu nebo
výsledky testů, které poskytují rovnocenné vědecké záruky, pokud jde
o ověření jeho identity a rodičů v souladu
s veškerými prováděcími akty přijatými podle čl. 22 odst. 2;
b)           informace umožňující
identifikaci spermatu, datum odběru a název a adresu
střediska pro odběr nebo střediska pro skladování spermatu
a příjemce;
c)           u spermatu určeného
k úřednímu testování čistokrevných plemenných zvířat název
a adresu plemenářského spolku nebo instituce určené
v souladu s čl. 29 odst. 1, která je odpovědná za
provádění testování užitkovosti podle článku 27;
d)           jméno a postavení podepsané
strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
Kapitola
III
Zootechnická osvědčení pro oocyty čistokrevných plemenných
zvířat
Zootechnická osvědčení pro oocyty
čistokrevných plemenných zvířat obsahují tyto údaje:
a)           všechny údaje uvedené
v kapitole I týkající se samice / dárkyně oocytů, jakož
i její krevní skupinu nebo výsledky testů, které poskytují rovnocenné
vědecké záruky, pokud jde o ověření její identity
a rodičů;
b)           informace umožňující
identifikaci oocytů, datum jejich odběru a název a adresu
týmu pro odběr a produkci embryí a název a adresu příjemce;
c)           pokud je v jedné pejetě
více než jeden oocyt, musí se upřesnit počet oocytů, které musí
být všechny odebrány od stejného čistokrevného plemenného zvířete;
d)           jméno a postavení podepsané
strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
Kapitola
IV
Zootechnická osvědčení pro embrya čistokrevných plemenných zvířat
Zootechnická osvědčení pro embrya
obsahují tyto údaje:
a)           všechny údaje uvedené
v kapitole I týkající se samice/dárkyně a samce/dárce,
jakož i jejich krevní skupiny nebo výsledky testů, které poskytují
rovnocenné vědecké záruky, pokud jde o ověření jejich
identity a rodičů;
b)           informace umožňující
identifikaci embryí, datum jejich odběru nebo produkce a název
a adresu týmu pro odběr nebo produkci embryí a příjemce;
c)           pokud je v jedné pejetě
více než jedno embryo, je třeba upřesnit počet embryí, která musí
všechna pocházet od stejných rodičů;
d)           jméno a postavení podepsané
strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
Část
3
Zootechnické certifikáty pro hybridy plemenných prasat a jejich sperma,
oocyty a embrya
Kapitola
I
Zootechnická osvědčení pro hybridy plemenných prasat
Zootechnická osvědčení pro hybridy
plemenných prasat obsahují tyto údaje:
a)           název vydávajícího chovu nebo,
v případě dovozu do Unie, plemenářského subjektu;
b)           název registru plemen;
c)           genetický typ nebo linie;
d)           pohlaví;
e)           číslo zápisu v registru
plemen;
f)            systém identifikace zvířete;
g)           identifikační číslo
přidělené hybridu plemenného prasete podle veterinárních
předpisů Unie týkajících se identifikace prasat nebo,
v případě dovozu do Unie, podle vnitrostátních právních
předpisů;
h)           datum narození zvířete;
i)            jméno (název) a adresa
chovatele;
j)            jméno (název) a adresa
majitele;
k)           jméno a postavení podepsané strany,
datum a místo vydání zootechnického osvědčení a podpis
osoby pověřené vydávajícím chovem nebo, v případě
dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
Kapitola
II
Zootechnická osvědčení pro sperma hybridů plemenných prasat
Zootechnická osvědčení pro sperma
hybridů plemenných prasat obsahují tyto údaje:
a)           všechny informace uvedené
v kapitole I týkající se hybridu plemenného prasete / dárce spermatu;
b)           informace umožňující
identifikaci spermatu, datum odběru a název a adresu
střediska pro odběr spermatu a příjemce;
c)           jméno a postavení podepsané
strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
Kapitola III
Zootechnická osvědčení pro oocyty hybridů plemenných prasat
Zootechnická osvědčení pro oocyty
hybridů plemenných prasat obsahují tyto údaje:
a)           všechny informace uvedené
v kapitole I týkající se hybridu plemenného prasete / dárkyně
oocytu;
b)           informace umožňující
identifikaci oocytů, datum jejich odběru a název a adresu
týmu pro odběr nebo produkci embryí a příjemce;
c)           jméno a postavení podepsané
strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
Kapitola
IV
Zootechnická osvědčení pro embrya hybridů plemenných prasat
Zootechnická osvědčení pro embrya
odebraná nebo pocházející od hybridů plemenných prasat obsahují tyto
údaje:
a)           všechny informace uvedené
v kapitole I týkající se prasnice/dárkyně a kance/dárce;
b)           datum odběru embryí nebo
oocytů, název a adresu týmu pro odběr nebo produkci embryí
a příjemce; identifikaci spermatu použitého pro umělé
oplodnění nebo oplodnění oocytů;
c)           pokud je v jedné pejetě
více než jedno embryo, je třeba upřesnit počet embryí, která
musí všechna pocházet od stejných rodičů;
d)           jméno a postavení podepsané
strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
PŘÍLOHA VI
ÚZEMÍ
UVEDENÁ V ČL. 2 PÍSM. u)
1.           Území Belgického království
2.           Území Bulharské republiky
3.           Území České republiky
4.           Území Dánského království
s výjimkou Faerských ostrovů a Grónska
5.           Území Spolkové republiky
Německo
6.           Území Estonské republiky
7.           Území Irska
8.           Území Řecké republiky
9.           Území Španělského království
s výjimkou Ceuty a Melilly
10.         Území Francouzské republiky
11.         Území Chorvatské republiky
12.         Území Italské republiky
13.         Území Kyperské republiky
14.         Území Lotyšské republiky
15.         Území Litevské republiky
16.         Území Lucemburského velkovévodství
17.         Území Maďarska
18.         Území Republiky Malta
19.         Území Nizozemského království
v Evropě
20.         Území Rakouské republiky
21.         Území Polské republiky
22.         Území Portugalské republiky
23.         Území Rumunska
24.         Území Slovinské republiky
25.         Území Slovenské republiky
26.         Území Finské republiky
27.         Území Švédského království
28.         Území Spojeného království Velké
Británie a Severního Irska
PŘÍLOHA VII
Srovnávací
tabulka
 Právní akt || Ustanovení || Odpovídající ustanovení v tomto nařízení
 Směrnice Rady 2009/157/ES (dříve 77/504/EHS) (skot) || Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 písm. a), b) a e) || Čl. 3 první pododstavec
 Čl. 2 písm. c) || Čl. 8 odst. 1
 Čl. 2 písm. d) || Čl. 4 odst. 2
 Článek 3 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 4 odst. 1 || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 7 odst. 5
 Článek 5 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 6 || Čl. 28 odst. 1, čl. 4 odst. 3, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 20 odst. 2 a čl. 24 odst. 2
 Čl. 7 odst. 1 || Čl. 72 odst. 1
 Čl. 7 odst. 2 || Čl. 72 odst. 2
 Článek 8 || nepoužije se
 Článek 9 || nepoužije se
 Článek 10 || nepoužije se
 Článek 11 || nepoužije se
 Směrnice Rady 87/328/EHS (přijetí do plemenitby) || Článek 1 || Článek 21
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 23 odst. 1 a 2
 Čl. 2 odst. 2 || Články 12, 13 a čl. 28 odst. 2
 Čl. 2 odst. 3 || –
 Článek 3 || Článek 22
 Článek 4 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 5 || Čl. 31 odst. 1
 Článek 6 || nepoužije se
 Článek 7 || nepoužije se
 Rozhodnutí Rady 96/463/ES (Interbull) || Čl. 1 odst. 2 || Čl. 32 odst. 1
 Článek 2 || –
 Příloha II || Příloha IV
 Směrnice Rady 88/661/EHS (prasata) || Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 3 první pododstavec, čl. 4 odst. 2 a čl. 8 odst. 1
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 3 || Čl. 21 odst. 2
 Čl. 4 odst. 1 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 18 odst. 1
 Čl. 4a první pododstavec || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 4a druhý pododstavec || Čl. 7 odst. 5
 Článek 5 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 6 odst. 1 || Čl. 28 odst. 1, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 4 odst. 3 a čl. 33 odst. 3
 Čl. 6 odst. 2 || nepoužije se
 Čl. 7 odst. 1 || Článek 3, čl. 8 odst. 1 a čl. 4 odst. 2
 Čl. 7 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 7a || Čl. 7 odst. 1
 Článek 8 || Čl. 25 odst. 2
 Článek 9 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. c) části 2 přílohy II
 Čl. 10 odst. 1 || Čl. 28 odst. 1, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 4 odst. 3 a čl. 33 odst. 3
 Čl. 10 odst. 2 || nepoužije se
 Čl. 11 odst. 1 || Čl. 72 odst. 1
 Čl. 11 odst. 2 || Čl. 72 odst. 2
 Čl. 11 odst. 3 || Čl. 72 odst. 2
 Článek 12 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 13 || nepoužije se
 Článek 14 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/118/EHS (přijetí do plemenitby – čistokrevná) || Článek 1 || Čl. 21 odst. 1
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 23 odst. 1 a 2
 Čl. 2 odst. 2 || Články 12, 13 a čl. 28 odst. 2
 Čl. 2 odst. 3 || Článek 14 a čl. 28 odst. 2
 Článek 3 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 4 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 5 || nepoužije se
 Článek 6 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/119/EHS (přijetí do plemenitby – hybridy) || Článek 1 || Čl. 25 odst. 1 a čl. 26 odst. 1 a 2
 Článek 2 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 3 || nepoužije se
 Článek 4 || nepoužije se
 Směrnice Rady 89/361/EHS (ovce a kozy) || Čl. 1 odst. 1 || Čl. 1 odst. 1
 Čl. 1 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 odst. 1 || Čl. 3 první pododstavec a čl. 4 odst. 2
 Čl. 3 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 4 || Čl. 4 odst. 3, čl. 19 odst. 4, čl. 28 odst. 1 a čl. 21 odst. 2
 Článek 5 || Čl. 7 odst. 1
 Článek 6 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 7 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 8 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 9 || nepoužije se
 Článek 10 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/427/EHS (koňovití) || Článek 1 || Čl. 1 odst. 1
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 první pododstavec || Čl. 3 první pododstavec
 Čl. 3 druhý pododstavec || Čl. 1 odst. 3
 Čl. 4 odst. 1 písm. a) || Část 1 a bod 1 písm. a) části 3 přílohy I
 Čl. 4 odst. 1 písm. b) || Bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 4 odst. 3, čl. 19 odst. 4, článek 33, čl. 34 odst. 1 písm. c), článek 14 a bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 5 || Čl. 7 odst. 1
 Článek 6 || Bod 3 kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 7 || Čl. 28 odst. 1 a čl. 21 odst. 2
 Čl. 8 odst. 1 || Bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 8 odst. 2 || Čl. 33 odst. 1
 Článek 9 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 10 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 11 || nepoužije se
 Článek 12 || nepoužije se
 Příloha || nepoužije se
 Směrnice Rady 91/174/EHS (všechna) || Článek 1 || Článek 2
 Článek 2 || Článek 3, čl. 35 odst. 1 a čl. 45 odst. 1
 Článek 3 || nepoužije se
 Článek 4 || nepoužije se
 Článek 5 || nepoužije se
 Článek 6 || nepoužije se
 Článek 7 || nepoužije se
 Článek 8 || nepoužije se
 Směrnice Rady 94/28/ES (dovoz) || Článek 1 || Článek 1
 Článek 2 || Článek 2
 Článek 3 || Článek 37
 Článek 4 || Čl. 39 odst. 1 písm. a) a čl. 40 odst. 1
 Článek 5 || Čl. 39 odst. 1 písm. b) a čl. 40 odst. 1
 Článek 6 || Čl. 39 odst. 1 písm. c) a čl. 40 odst. 1
 Článek 7 || Čl. 39 odst. 1 písm. c) a čl. 40 odst. 1
 Článek 8 || Čl. 39 odst. 2
 Čl. 9 odst. 1 a 2 || Článek 42
 Čl. 9 odst. 3 || –
 Článek 10 || Články 67 a 70
 Článek 11 || nepoužije se
 Článek 12 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 13 || nepoužije se
 Článek 14 || nepoužije se
 Článek 15 || nepoužije se
[1]               Úř. věst. C […], [dd/mm/rrrr],
s. […].
[2]               Úř. věst. C […], [dd/mm/rrrr],
s. […].
[3]               Úř. věst. C […], [dd/mm/rrrr],
s. […].
[4]               Úř. věst. L 382, 31.12.1988,
s. 36.
[5]               Úř. věst. L 153, 6.6.1989,
s. 30.
[6]               Úř. věst. L 224, 18.8.1990,
s. 55.
[7]               Úř. věst. L 85, 5.4.1991,
s. 37.
[8]               Úř. věst. L 178, 12.7.1994,
s. 66.
[9]               Úř. věst. L 323, 10.12.2009,
s. 1.
[10]             Úř. věst. L 167, 26.6.1987,
s. 54.
[11]             Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 34.
[12]             Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 36.
[13]             Úř. věst. L 206, 12.8.1977,
s. 11.
[14]             Úř. věst. L 299, 16.11.2007,
s. 1.
[15]             Úř. věst. L 155, 18.6.2009,
s. 30.
[16]             Úř. věst. L 192, 2.8.1996, s. 19.
[17]             Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.
[18]             Úř. věst. L 268, 24.9.1991,
s. 56.
[19]             Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9.
[20]             COM/2013/0265 final – 2013/0140 (COD).
[21]             Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.
[22]             Úř. věst. L 224, 18.8.1990,
s. 29.
[23]             Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[24]             Úř. věst. L 125, 12.5.1984,
s. 58.
[25]             Úř. věst. L 237, 5.9.1984, s. 11.
[26]             Úř. věst. L 169, 22.6.2006,
s. 56.
[27]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 19.
[28]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 21.
[29]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 31.
[30]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 33.
[31]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 43.
[32]             Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 30.
[33]             Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 32.
[34]             Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 35.
[35]             Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 38.
[36]             Úř. věst. L 192, 11.7.1992,
s. 63.
[37]             Úř. věst. L 19, 25.1.1996, s. 39.
[38]             Úř. věst. L 192, 11.7.1992,
s. 66.
[39]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 22.
[40]             Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
s. 34.
[41]             Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 39.
[42]             Úř. věst. L 19, 25.1.1996, s. 41.
[43]             Úř. věst. L 125, 18.5.2005,
s. 15.
[44]             Úř. věst. L 149, 7.6.2008, s. 3.
[45]             Úř. věst. L 210, 20.8.1996,
s. 47.
[46]             http://www.ueln.net/