Důležité právní upozornění

|

52007PC0177

Návrh rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Japonska o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách  /* KOM/2007/0177 konecném znení - ACC 2007/0067 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 11.4.2007KOM(2007) 177 v konečném znění2007/0067 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Japonska o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách(předložen ý Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Jako součást vnější politiky EU se Evropské společenství snaží v celních otázkách spolupracovat na mezinárodní úrovni se svými největšími obchodními partnery. Na základě doporučení Komise ke zmocnění Rady v souvislosti se sjednáním dohod o celní spolupráci Rada dne 5. dubna 1993 rozhodla zmocnit Komisi, aby zahájila jednání se svými hlavními obchodními partnery: Koreou, Kanadou, USA, Hongkongem a Japonskem. Dohoda o celní spolupráci mezi ES a Japonskem by představovala významný nástroj k vyvážení liberalizace trhu a k procedurálnímu usnadnění trhu s ohledem na boj proti podvodům a protiprávním činnostem. |120 | Obecné souvislosti V souladu s politikou ES v oblasti mezinárodní celní spolupráce umožňuje dohoda o celní spolupráci a dohoda o vzájemné správní pomoci stranám zavést nezbytné nástroje pro celní spolupráci. Doposud ES uzavřelo dohody o celní spolupráci s Koreou, Hongkongem, Kanadou, Spojenými státy, Indií a Čínou. Japonsko je jediným z hlavních obchodních partnerů ES, který zatím s ES neuzavřel celní dohodu. Dohoda o celní spolupráci mezi ES a Japonskem, která se považuje za prioritu akčního plánu EU–Japonsko, by poskytla ideální rámec k projednání všech otázek spojených se cly a problémů, jako je usnadnění obchodování, posílení právních předpisů ve věci práv duševního vlastnictví a boj proti padělání, jakož i bezpečnost logistického dodavatelského řetězce, což jsou pro EU a pro Japonsko prioritní oblasti. Kontakty za účelem jednání o dohodě ES–Japonsko byly zahájeny až v roce 2004 a po nich následovalo v roce 2005 a 2006 několik formálních kol jednání s orgány Japonska. Po posledním kole jednání v roce 2006 a po právní korektuře návrhu dohody Vládním legislativním úřadem Japonska na konci loňského roku dospěly obě strany k dohodě o přiloženém znění. Aby mohla být dohoda o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách co nejdříve podepsána, navrhuje Komise, aby Rada schválila přiložený návrh rozhodnutí o podepsání a uzavření dohody. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Návrh dohody o celní spolupráci ES–Japonsko obsahuje standardní ustanovení o legislativní spolupráci, technické pomoci a vzájemné správní pomoci zahrnutá v předchozích dohodách o celní spolupráci a o vzájemné správní pomoci. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Návrh je plně v souladu s celní politikou ES vůči třetím zemím v oblasti celní spolupráce. Zaměřuje se na zjednodušení a harmonizaci celních postupů a stanoví způsoby boje proti celním podvodům a metody výměny informací o záležitostech vzájemné správní pomoci. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Členské státy byly pravidelně konzultovány během jednání pracovní skupiny Rady pro celní unii. OLAF, GŘ RELEX, GŘ TRADE a LS dostaly dohodu k připomínkám před zahájením konzultací mezi útvary. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Návrh obsahuje ústní připomínky vznesené členskými státy zastoupenými v pracovní skupině Rady pro celní unii. Odráží také příspěvky příslušných útvarů Komise. Konzultované subjekty sdílejí názor, že dohoda je standardním dokumentem v souladu s předchozími dohodami ES o celní spolupráci se třetími zeměmi. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Nebyla navržena žádná veřejná jednání, která by tvořila součást strategického přístupu k celním vztahům mezi EU a Japonskem. Na různých fórech a při diskuzích mezi EU a Japonskem však zúčastněné strany, jako vlády, soukromé společnosti, konzultanti, obchodní sdružení a průmyslové federace, vyjádřily své očekávání, že dohoda o celní spolupráci ES–Japonsko bude hrát významnou úlohu při řešení současných problémů, kterým ES a Japonsko čelí v oblasti celních záležitostí. Dohoda poskytne právní základ pro výměnu informací a správní pomoci mezi smluvními stranami za účelem řádného uplatňování celního práva a představuje některé přínosy a moderní metody spolupráce, které obsahují různé postupy vymáhání. Návrh bude právním nástrojem k zajištění řádné celní spolupráce mezi ES a Japonskem a bude odrážet rozpoznání narůstající míry, rozsahu a složitosti problematiky mezinárodního pirátství a padělání a závazek stran zlepšit ochranu duševního vlastnictví, zajistit mezinárodní dodavatelský řetězec a zároveň usnadnit pohyb zákonného zboží, se kterým se obchoduje na celém světě. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření V souladu se směrnicemi Rady z roku 1993 a s vědomím významu obchodních spojení mezi Japonskem (jedním z našich hlavních obchodních partnerů) a ES existuje závazek týkající se zajištění účinné spolupráce mezi celními orgány stran. Připojený návrh usiluje o to, aby Rada přijala rozhodnutí o dohodě mezi Evropským společenstvím a Japonskem o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách. Přijetí takového nástroje stranám umožní rozvíjet celní spolupráci za účelem boje proti celním deliktům, prevenci, pátrání po porušování celních předpisů a boj proti takovému porušování, zjednodušení a harmonizaci celních postupů a možnost výměny informací týkajících se činností, které mohou vést k přestupkům na území druhé strany. |310 | Právní základ Článek 133 Smlouvy o založení Evropského společenství stanoví, že je-li třeba sjednat dohody s jedním nebo více státy nebo s mezinárodními organizacemi, podá Komise doporučení Radě, která zmocní Komisi, aby zahájila potřebná jednání. Rada a Komise odpovídají za to, že sjednané dohody jsou slučitelné s vnitřními politikami a předpisy Společenství. Podle článku 300 Smlouvy o založení Evropského společenství rozhoduje Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou o podpisu, jakož i o uzavírání dohod. Rozhodnutí Rady ze dne 5. dubna 1993 obsahující směrnice pro vyjednávání o dohodách o celní spolupráci s hlavními obchodními partnery EU. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: |331 | Navrhované opatření je nezbytné a přiměřené pro řádné provádění celní spolupráce mezi ES a Japonskem. |332 | Návrh zavádí koordinační mechanismus, smíšený výbor pro celní spolupráci, složený ze zástupců celních správ stran a představitelů Komise. Smíšený výbor pro celní spolupráci bude usilovat o snížení administrativní zátěže dohody a o to, aby byla přiměřená a odpovídala cílům, které smluvní strany sledují. |Volba nástrojů |342 | Podle článku 300 Smlouvy o ES rozhoduje Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou o podpisu, jakož i o uzavírání dohod. Rozhodnutí Rady je vhodným nástrojem (a jako takové bylo uvedeno Radou v dubnu 1993, kdy Rada zmocnila Komisi, aby sjednala jejím jménem dohody o celní spolupráci s hlavními obchodními partnery ES). |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti |533 | Návrh neobsahuje ustanovení o skončení platnosti. |1.  2007/0067 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Japonska o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkáchRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s první větou čl. 300 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že dne 5. dubna 1993 Rada zmocnila Komisi, aby zahájila jménem Evropského společenství jednání o dohodách o celní spolupráci s některými důležitými obchodními partnery Společenství;vzhledem k tomu, že je třeba schválit Dohodu mezi Evropským společenstvím a vládou Japonska o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkách,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Japonska o celní spolupráci a vzájemné pomoci v celních otázkách se schvaluje jménem Evropského společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Komise, jíž jsou nápomocni zástupci členských států, zastupuje Společenství ve Smíšeném výboru pro celní spolupráci zřízeném podle článku 21 dohody.Článek 3Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství.Článek 4Předseda Rady provede jménem Společenství oznámení podle článku 22 dohody[1].Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHADOHODA MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A VLÁDOU JAPONSKA O SPOLUPRÁCI A VZÁJEMNÉ SPRÁVNÍ POMOCI V CELNÍCH OTÁZKÁCHEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ a VLÁDA JAPONSKA (dále jen „smluvní strany“),VĚDOMY SI důležitosti obchodních vazeb mezi Japonskem a Evropským společenstvím (dále jen „Společenství“) a vedeny přáním přispět ve prospěch obou smluvních stran k harmonickému rozvoji těchto vazeb;PŘESVĚDČENY, že pro dosažení tohoto cíle by měl existovat závazek rozvíjet celní spolupráci;S OHLEDEM na rozvoj celní spolupráce mezi smluvními stranami v oblasti celních režimů;S VĚDOMÍM, že operace porušující celní předpisy ohrožují hospodářské, daňové a obchodní zájmy obou smluvních stran, a uznávajíce důležitost řádného vyměřování cel a jiných daní;PŘESVĚDČENY, že spolupráce mezi příslušnými celními orgány může zvýšit účinnost boje proti takovým operacím;UZNÁVAJÍCE významnou úlohu celních orgánů a důležitost celních režimů v úsilí o podporu snazšího obchodování;S OHLEDEM na vysokou angažovanost obou smluvních stran v oblasti celních opatření a spolupráce v boji proti porušování práv duševního vlastnictví;S OHLEDEM na závazky vyplývající z mezinárodních úmluv již přijatých smluvními stranami nebo se na ně vztahujících, jakož i na činnost Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) v oblasti cel;S OHLEDEM na doporučení Rady pro celní spolupráci (dále jen „CCC“) k vzájemné správní pomoci ze dne 5. prosince 1953;VZHLEDEM K TOMU, že v roce 1991 společné prohlášení o vztazích mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Japonskem stanovilo obecné pokyny pro vzájemné vztahy a procedurální cíle v úsilí o další rozvíjení vztahů;SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) „celními předpisy“ všechny právní a správní předpisy Japonska nebo Společenství, kterými se řídí dovoz, vývoz a tranzit zboží a jeho propouštění do jakýchkoliv jiných celních režimů, včetně opatření týkajících se zákazu, omezení a kontrol, spadajících do pravomoci celních orgánů;b) „právními a správními předpisy smluvní strany“ a „právními a správními předpisy každé ze smluvních stran“ podle kontextu právní a správní předpisy Japonska nebo právní a správní předpisy Společenství;c) „celním orgánem“ v Japonsku ministerstvo financí a v Evropském společenství příslušné útvary Komise Evropských společenství odpovědné za celní záležitosti a celní orgány členských států Společenství;d) „dožadujícím orgánem“ celní orgán smluvní strany, který podává žádost o pomoc na základě této dohody;e) „dožádaným orgánem“ celní orgán smluvní strany, který obdrží žádost o pomoc na základě této dohody;f) „osobními údaji“ veškeré informace týkající se identifikované nebo identifikovatelné fyzické osoby;g) „operací porušující celní předpisy“ jakékoliv porušení nebo pokus o porušení celních předpisů;h) „osobou“ každá fyzická osoba, každá právnická osoba nebo jiná osoba bez právní subjektivity založená nebo uspořádaná na základě právních a správních předpisů každé ze smluvních stran, zabývající se dovozem, vývozem nebo tranzitem zboží a c)i) „informacemi“ údaje, dokumenty, zprávy a jiná sdělení v jakékoli formě, včetně jejich elektronických kopií.Článek 2Územní působnostTato dohoda se vztahuje na jedné straně na území Japonska, na němž platí jeho celní předpisy, a na straně druhé na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a to za podmínek stanovených v uvedené smlouvě.Článek 3ProváděníTuto dohodu provádějí smluvní strany v souladu s právními a správními předpisy každé ze smluvních stran a v rámci dostupných zdrojů svých celních orgánů.Článek 4Rozsah spolupráce1. V rámci této dohody celní spolupráce zahrnuje všechny záležitosti týkající se uplatňování celních předpisů.2 Smluvní strany se zavazují rozvíjet prostřednictvím svých celních orgánů celní spolupráci. Spolupracují zejména:a) při vytváření a udržování komunikačních kanálů mezi svými celními orgány za účelem usnadnění bezpečné a rychlé výměny informací;b) při usnadňování účinné koordinace mezi svými celními orgány a c)c) ve veškerých dalších správních záležitostech týkajících se této dohody, které mohou příležitostně vyžadovat vzájemnou součinnost.3. Smluvní strany se rovněž zavazují, že prostřednictvím svých celních orgánů budou společně usilovat o přijetí opatření sloužících k usnadnění obchodování v celní oblasti v souladu s mezinárodními normami.Článek 5Rozsah pomoci1. V zájmu zajištění správného použití celních předpisů si smluvní strany navzájem pomáhají prostřednictvím svých celních orgánů v oblastech spadajících do jejich pravomoci a v rámci dostupných zdrojů způsobem a za podmínek stanovených v této dohodě, zejména prevencí, vyšetřováním a potíráním operací porušujících tyto předpisy.2. Pomoc v celních otázkách si podle této dohody poskytují celní orgány smluvních stran, kterým přísluší provádění této dohody. Nejsou jí dotčena práva a povinnosti žádné ze smluvních stran v oblasti vzájemné pomoci v trestních věcech vyplývající z mezinárodních dohod nebo z právních a správních předpisů každé ze smluvních stran. Rovněž se nevztahuje na informace získané na základě výkonu pravomocí na žádost soudních orgánů.3. Tato dohoda se nevztahuje na pomoc při vymáhání cel, daní nebo pokut.Článek 6Vztah k jiným mezinárodním dohodám1. Ustanovení této dohody se nedotýkají práv a závazků žádné ze smluvních stran vyplývajících z jakýchkoli jiných mezinárodních dohod.2. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1, mají ustanovení této dohody přednost před ustanoveními jakékoliv dvoustranné dohody o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci, která byla nebo může být uzavřena mezi jednotlivými členskými státy Společenství a Japonskem, pokud ustanovení uvedené dohody nejsou slučitelná s ustanoveními této dohody.3. Ustanoveními této dohody nejsou dotčeny předpisy Společenství, kterými se řídí předávání informací získaných v rámci této dohody, jež by mohly mít význam pro Společenství, mezi příslušnými útvary Komise a celními orgány členských států Společenství.HLAVA IICELNÍ SPOLUPRÁCEČlánek 7Spolupráce v oblasti celních režimůZa účelem usnadnění oprávněného pohybu zboží si celní orgány v souladu s ustanoveními této dohody vyměňují informace a odborné znalosti o opatřeních ke zlepšení celních technik a režimů a o počítačových systémech.Článek 8Technická spolupráceCelní orgány mezi sebou mohou rozvíjet technickou spolupráci a vyměňovat si pracovníky a odborné znalosti o opatřeních ke zlepšení celních technik a režimů a o počítačových systémech tak, aby bylo dosaženo těchto cílů v souladu s ustanoveními této dohody.Článek 9Diskuse v rámci mezinárodních organizacíCelní orgány se snaží rozvíjet a posilovat vzájemnou spolupráci v otázkách společného zájmu s cílem umožnit diskusi o celních otázkách v rámci příslušných mezinárodních organizací, jako je CCC a WTO.HLAVA IIIVZÁJEMNÁ SPRÁVNÍ POMOCČlánek 10Pomoc na požádání1. Na žádost dožadujícího orgánu mu dožádaný orgán poskytne veškeré náležité informace, které mu mohou umožnit zajistit řádné uplatňování celních předpisů smluvní strany dožadujícího orgánu, včetně informací o zjištěných či plánovaných činnostech, které jsou nebo by mohly být operacemi porušujícími celní předpisy.Dožádaný orgán na žádost předá dožadujícímu orgánu zejména informace o činnostech, které by mohly vést k operacím porušujícím celní předpisy smluvní strany dožadujícího orgánu, například o nesprávných celních prohlášeních nebo osvědčeních původu, fakturách či jiných dokumentech, o kterých je známo, nebo u nichž existuje podezření, že jsou nesprávné nebo padělané.2. Dožádaný orgán poskytne dožadujícímu orgánu na jeho žádost informace o tom,a) zda bylo zboží vyvezené z území jedné smluvní strany řádně dovezeno na území druhé strany, případně s upřesněním celního režimu, který se na zboží vztahuje ab) zda bylo zboží dovezené na území jedné smluvní strany řádně vyvezeno z území druhé strany, případně s upřesněním celního režimu, který se na zboží vztahuje.3. Na žádost dožadujícího orgánu poskytne dožádaný orgán v rámci právních a správních předpisů smluvní strany dožádaného orgánu informace o následujících skutečnostech, nad kterými zajistí dohled:a) osobách, u kterých existuje důvodné podezření, že se účastní nebo účastnily operací porušujících celní předpisy smluvní strany dožadujícího orgánu;b) místech, kde je či může být zboží skladováno nebo zpracováno tak, že existuje důvodné podezření, že toto zboží je určeno k operacím porušujícím celní předpisy smluvní strany dožadujícího orgánu;c) zboží, které je či může být přepravováno tak, že existuje důvodné podezření, že toto zboží je určeno k operacím porušujícím celní předpisy smluvní strany dožadujícího orgánu ad) dopravních prostředcích, které jsou nebo mohou být používány tak, že existuje důvodné podezření, že jsou určeny k použití při operacích porušujících celní předpisy smluvní strany dožadujícího orgánu.Článek 11Pomoc z vlastního podnětuSmluvní strany si vzájemně poskytují pomoc z vlastního podnětu a v souladu s právními a správními předpisy každé ze smluvních stran, považují-li to za nezbytné pro řádné uplatňování celních předpisů, zejména v situacích, které by mohly vážně poškodit hospodářství, veřejné zdraví, veřejnou bezpečnost nebo podobný životně důležitý zájem druhé smluvní strany. Zejména si poskytují získané informace týkající se:a) činností, které jsou nebo se zdají být operacemi porušujícími celní předpisy a které by mohly být předmětem zájmu druhé smluvní strany;b) nových způsobů nebo metod provádění operací porušujících celní předpisy;c) zboží, o kterém je známo, že je předmětem operací porušujících celní předpisy;d) osob, u kterých existuje důvodné podezření, že se účastní nebo účastnily operací porušujících celní předpisy ae) dopravních prostředků, u kterých existuje důvodné podezření, že byly, jsou nebo mohou být používány při operacích porušujících celní předpisy.Článek 12Forma a povaha žádostí o pomoc1. Žádosti podle této dohody se podávají písemně. K žádosti se připojí dokumenty nezbytné pro její vyřízení. Pokud to vyžaduje naléhavost situace, lze přijmout i ústní žádost, která však musí být neprodleně potvrzena písemně.2. Žádosti podle odstavce 1 musí obsahovat tyto údaje:2.  dožadující orgán;3.  požadované opatření;4.  předmět a důvod žádosti;5.  co nejpřesnější a nejúplnější údaje o osobách, které jsou předmětem vyšetřování;6.  přehled příslušných skutečností a dosavadních šetření a7.  příslušné právní nástroje.3. Žádosti se podávají v jazyce přijatelném jak pro dožádaný, tak pro dožadující orgán. Tento požadavek se v nezbytném rozsahu může vztahovat rovněž na dokumenty připojené k žádosti podle odstavce 1.4. Pokud žádost nesplňuje uvedené formální požadavky, lze vyžádat její opravu nebo doplnění; mezitím mohou být dožádanou stranou přijata preventivní opatření.Článek 13Vyřizování žádostí1. Za účelem vyřízení žádosti o pomoc přijme dožádaný orgán v rámci svých pravomocí a dostupných zdrojů veškerá přiměřená opatření a poskytne informace, které již má k dispozici, nebo zahájí patřičná vyšetřování či zajistí jejich provedení.2. Žádosti o pomoc se vyřizují v souladu s právními a správními předpisy smluvní strany dožádaného orgánu.3. Řádně zmocnění úředníci dožadujícího orgánu mohou se souhlasem dožádaného orgánu a za podmínek jím stanovených osobně získat v úřadech dožádaného orgánu informace týkající se činností, které jsou nebo by mohly být operacemi porušujícími celní předpisy, které dožadující orgán potřebuje pro účely této dohody.4. Řádně zmocnění úředníci dožadujícího orgánu se mohou ve zvláštních případech se souhlasem dožádaného orgánu a za podmínek jím stanovených osobně účastnit vyšetřování v jeho jurisdikci.5. Není-li možné žádosti vyhovět, je dožadující orgán o této skutečnosti neprodleně informován a jsou mu sděleny důvody. K odůvodnění je možné připojit příslušné informace, které dožádaný orgán považuje za užitečné pro dožadující orgán.6. Dožádaný orgán na požádání dožadujícího orgánu a pokud to považuje za vhodné, oznámí dožadujícímu orgánu čas a místo konání akce, kterou podnikne v reakci na žádost o pomoc, aby bylo možné ji koordinovat.Článek 14Způsob sdělování informací1. Dožádaný orgán sdělí dožadujícímu orgánu výsledky vyšetřování písemně, spolu s příslušnými dokumenty nebo jinými podklady.2. Tyto informace lze poskytnout v elektronické podobě.Článek 15Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc1. Pomoc může být odmítnuta nebo neposkytnuta, nebo podmíněna splněním určitých podmínek nebo požadavků, pokud se smluvní strana dožádaného orgánu domnívá, že pomoc v rámci této dohody by mohla narušit suverenitu Japonska nebo členského státu Společenství, nebo jeho bezpečnost, veřejnou politiku nebo jiný zájem zásadního významu podle ustanovení čl. 16 odst. 2.Každá smluvní strana může především omezit informace, které sděluje druhé smluvní straně, jestliže tato druhá smluvní strana není schopna poskytnout záruky požadované první smluvní stranou, pokud jde o zachování důvěrnosti nebo o omezení vyplývající z účelu, k němuž mají být informace použity.2. Dožádaný orgán může pomoc neposkytnout, pokud by zasahovala do probíhajícího vyšetřování, včetně vyšetřování příslušnými donucovacími, a včetně stíhání nebo soudního či správního řízení. V takovém případě dožádaný orgán projedná s dožadujícím orgánem, zda pomoc může být poskytnuta za podmínek, které dožádaný orgán vyžaduje.3. Žádá-li dožadující orgán o pomoc, kterou by sám nemohl poskytnout, pokud by o ni byl požádán, upozorní na tuto skutečnost ve své žádosti. Poté je na rozhodnutí dožádaného orgánu, jak této žádosti vyhoví.4. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 musí být rozhodnutí dožádaného orgánu včetně odůvodnění neprodleně oznámeno dožadujícímu orgánu.Článek 16Výměna informací a důvěrnost1. Veškeré informace sdělované v jakékoliv formě podle této dohody jsou považovány za důvěrné v souladu s právními a správními předpisy každé ze smluvních stran a vztahuje se na ně ochrana jako na obdobné informace podle příslušných právních a správních předpisů smluvní strany toho celního orgánu, který je obdržel, a podle odpovídajících ustanovení vztahujících se na orgány Společenství, pokud smluvní strana, která poskytla tyto informace, nedala předběžný souhlas s jejich zveřejněním.2. Osobní údaje je možné vyměňovat pouze v případech, kdy se smluvní strana, která je má obdržet, zaváže k zajištění jejich ochrany způsobem alespoň rovnocenným způsobu ochrany používanému v takovém případě smluvní stranou, která je může poskytnout. Smluvní strana, která údaje může poskytnout, nestanoví přísnější požadavky, než jsou požadavky uplatňované pro tyto údaje v její jurisdikci.Smluvní strany si vzájemně poskytují informace o svých právních a správních předpisech, včetně případných předpisů ve členských státech Společenství.3. Získané informace se použijí pouze pro účely této dohody. Pokud si jedna ze smluvních stran přeje použít takové informace pro jiné účely, musí získat předběžný písemný souhlas celního orgánu, který informace poskytl. Takové použití pak podléhá omezením stanoveným tímto orgánem.4. Odstavec 3 nebrání použít informace získané v souladu s touto dohodou jako důkazní materiál ve správních řízeních, která byla o operacích porušujících celní předpisy následně zahájena. Smluvní strany tedy mohou ve svých záznamech o důkazech, zprávách a svědeckých výpovědích a při správních řízeních používat jako důkazní materiál informace získané v souladu s ustanoveními této dohody. Takové použití se oznámí celnímu orgánu, který tyto informace poskytl.5. Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku, může celní orgán, který informace obdrží, pokud není jinak informován celním orgánem, který informace poskytl, předat informace získané v souladu s touto dohodou příslušným donucovacím orgánům své smluvní strany. Tyto orgány mohou takové informace použít pouze pro řádné provádění celních předpisů v souladu s podmínkami stanovenými v článku 16 a 17 této dohody.6. Tento článek nebrání použití nebo zveřejnění informací, pokud taková povinnost existuje podle právních a správních předpisů smluvní strany celního orgánu, který informace obdržel. Tento celní orgán takové zveřejnění podle možnosti oznámí předem celnímu orgánu, který informace poskytl.Pokud se přijímající smluvní strana nedohodne s poskytující smluvní stranou jinak, použije ve vhodných případech všechna dostupná opatření podle svých právních a správních předpisů, v zájmu zachování důvěrnosti informací a ochrany osobních údajů, pokud jde o zveřejnění dotyčných informací třetí stranou nebo jinými orgány.Článek 17Trestní řízeníInformace, které podle této dohody poskytl celní orgán jedné smluvní strany celnímu orgánu druhé smluvní strany, tato druhá strana nepoužije v trestním řízení před soudem nebo před soudcem.Článek 18Výdaje na pomoc1. Výdaje vzniklé prováděním této dohody nesou příslušné smluvní strany.2. Jestliže se během vyřizování žádosti ukáže, že na ukončení vyřízení budou potřeba mimořádné výdaje, celní orgány se poradí a stanoví podmínky, za nichž může vyřizování pokračovat.HLAVA IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 19NadpisyNadpisy hlav a článků této dohody slouží pouze k lepší orientaci v textu a nemají žádný vliv na její výklad.Článek 20KonzultaceVšechny otázky a spory vztahující se k výkladu nebo provádění této dohody se řeší vzájemnou konzultací mezi smluvními stranami.Článek 21Smíšený výbor pro celní spolupráci1. Zřizuje se Smíšený výbor pro celní spolupráci, který se skládá z úředníků Ministerstva financí a Ministerstva zahraničních věcí Japonska a úředníků Evropského společenství odpovědných za celní záležitosti. Ad hoc je možné přizvat jiné úředníky obou smluvních stran s potřebnými odbornými znalostmi vztahujícími se k otázkám, které je třeba projednat. Místo, datum a program zasedání výboru se stanoví vzájemnou dohodou.2. Smíšený výbor pro celní spolupráci mimo jiné:a) dbá na řádné fungování dohody;b) přijímá opatření nezbytná pro celní spolupráci v souladu s cíli této dohody;c) posuzuje veškeré otázky společného zájmu, které se týkají celní spolupráce, včetně budoucích opatření a jejich zdrojů;d) navrhuje řešení zaměřená na dosažení cílů této dohody ae) přijme svůj jednací řád.Článek 22Vstup v platnost a doba trvání1. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany formou diplomatických nót navzájem oznámí dokončení postupů nezbytných k tomuto účelu.2. Tato dohoda se může změnit po vzájemné dohodě smluvních stran výměnou diplomatických nót. Změny vstupují v platnost za stejných podmínek, které jsou uvedeny v odstavci 1, pokud se smluvní strany nedohodnou jinak.3. Každá smluvní strana může kdykoliv tuto dohodu vypovědět prostřednictvím písemného oznámení druhé straně. Vypovězení vstoupí v platnost tři měsíce po dni oznámení druhé smluvní straně. Žádosti o pomoc přijaté před vypovězením dohody se vyřídí v souladu s ustanoveními této dohody.Článek 23Závazná zněníTato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a japonském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě rozdílného výkladu mají anglické a japonské znění přednost před ostatními zněními.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.V Bruselu dne […].Za Evropské společenství | Za vládu Japonska | [1] Den vstupu v platnost dohody bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství z podnětu generálního sekretariátu Rady.


Důležité právní upozornění

|

52007PC0815

Návrh rozhodnutí Rady o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)  /* KOM/2007/0815 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 18.12.2007KOM(2007) 815 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřipojený návrh rozhodnutí Rady se týká potravin a krmiv, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON863xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a pro které společnost Monsanto Europe S.A. předložila příslušným orgánům Německa dne 24. června 2004 žádost o uvedení na trh podle nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech.Připojený návrh se rovněž vztahuje na uvedení dalších produktů, které obsahují kukuřici MON863xMON810 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití, jaká má jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Dne 31. března 2006 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici MON863xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti, na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[1].V říjnu 2006 zveřejnil EFSA podrobné vysvětlení, jakým způsobem byly v jeho stanovisku zohledněny připomínky příslušných orgánů členských států.Dne 13. dubna 2007 EFSA znovu potvrdil, že použití genu nptII jako selekčního markeru v geneticky modifikovaných rostlinách nepředstavuje riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat ani pro životní prostředí.Po zveřejnění vědecké publikace, která se zaměřila na opětovnou analýzu 90denního testu kukuřice MON 863 na potkanech a na bezpečnost kukuřice MON 863, potvrdil EFSA dne 28. června 2007 své dřívější příznivé hodnocení bezpečnosti kukuřice MON 863.Na základě těchto informací byla dne 10. října 2007 předložena Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat k hlasování předloha rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON863xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh Společenství. Výbor nezaujal žádné stanovisko: dvanáct členských států (149 hlasů) hlasovalo ve prospěch předlohy, jedenáct členských států (119 hlasů) hlasovalo proti a čtyři členské státy (77 hlasů) se hlasování zdržely.Proto podle čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES, ve znění rozhodnutí Rady 2006/512/ES, musí Komise předložit Radě návrh opatření, která mají být přijata, přičemž Rada má tři měsíce na to, aby se usnesla kvalifikovanou většinou, a musí o tom uvědomit Evropský parlament.NávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[2], a zejména na čl. 7 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 24. června 2004 podala společnost Monsanto Europe S.A. v souladu s články 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 příslušným orgánům Německa žádost o uvedení potravin, složek potravin a krmiv, které obsahují modifikovanou kukuřici MON863xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh (dále jen „žádost“).(2) Žádost se rovněž vztahuje na uvedení dalších produktů, které obsahují kukuřici MON863xMON810 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití, jaká má jiná kukuřice, s výjimkou pěstování. V souladu s ustanovením čl. 5 odst. 5 a čl. 17 odst. 5 nařízení (ES) č. 1829/2003 proto žádost obsahuje údaje a informace požadované přílohami III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[3] a informace a závěry o hodnocení rizik provedeném v souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2001/18/ES.(3) Dne 31. března 2006 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici MON863xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti (dále jen „produkty“), na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[4]. Ve stanovisku dospěl EFSA k závěru, že je přijatelné použít na podporu bezpečnosti daných produktů údaje týkající se jednotlivých případů, a zvážil všechny konkrétní otázky a námitky, které členské státy vznesly v rámci konzultace příslušných vnitrostátních orgánů podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.(4) V říjnu 2006 zveřejnil EFSA na žádost Komise podrobné vysvětlení, jakým způsobem byly v jeho stanovisku zohledněny připomínky příslušných orgánů členských států, a rovněž zveřejnil další informace o různých otázkách zvažovaných Vědeckou komisí pro geneticky modifikované organismy zřízenou při EFSA.(5) EFSA ve svém stanovisku rovněž dospěl k závěru, že žadatelem předložený plán monitorování životního prostředí sestávající z plánu celkového dohledu je v souladu se zamýšleným použitím daných produktů.(6) Dne 25. ledna 2007 v návaznosti na připomínky veřejnosti a na zprávu, kterou zveřejnila Světová zdravotnická organizace, která uvádí kanamycin a neomycin na seznamu „antibakteriálních látek nepostradatelných pro lékařství a pro strategie řízení rizik při jiném než humánním použití“, Komise konzultovala Evropskou agenturu pro léčivé přípravky (EMEA) ohledně léčebného významu antibiotik v lékařství a veterinářství, vůči nimž gen nptII propůjčuje rezistenci. Po doručení odpovědi od EMEA konzultovala Komise EFSA ohledně hodnocení bezpečnosti genu nptII a geneticky modifikovaných rostlin obsahujících gen nptII . Dne 13. dubna 2007 potvrdil EFSA svá dřívější hodnocení bezpečnosti geneticky modifikovaných rostlin obsahujících gen nptII a dospěl k závěru, že přítomnost genu nptII v geneticky modifikovaných rostlinách určených pro potraviny a krmiva nepředstavuje riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat ani pro životní prostředí.(7) Po zveřejnění vědecké publikace, která se zaměřila na opětovnou analýzu 90denního testu kukuřice MON 863 na potkanech a na bezpečnost kukuřice MON 863, konzultovala Komise dne 15. března 2007 EFSA ohledně toho, jaký dopad by tato analyzující studie mohla mít na jeho dřívější stanovisko týkající se kukuřice MON 863. Dne 28. června 2007 EFSA uvedl, že tato publikace nevyvolává nové otázky, které by byly toxikologicky významné, a potvrdil své dřívější příznivé hodnocení bezpečnosti kukuřice MON 863.(8) S ohledem na předcházející úvahy by mělo být povolení pro tyto produkty uděleno.(9) Každému geneticky modifikovanému organismu má být přiřazen jednoznačný identifikační kód stanovený v nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy[5].(10) Na základě stanoviska EFSA se zdá, že pro potraviny, složky potravin a krmiva, které obsahují kukuřici MON863xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, nejsou nutné žádné jiné zvláštní požadavky na označování než ty, které jsou stanoveny v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003. Avšak v zájmu zajištění toho, že se produkty budou používat v rámci povolení stanoveného tímto rozhodnutím, by označení krmiv, která obsahují GMO nebo z GMO sestávají, a jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují GMO nebo z GMO sestávají, pro něž se žádá o povolení, mělo také jasně uvádět, že dané produkty nesmějí být použity k pěstování.(11) Podobným způsobem stanovisko EFSA neopravňuje k uložení zvláštních podmínek nebo omezení pro uvedení produktů na trh a/nebo zvláštních podmínek nebo omezení pro jejich používání a nakládání s nimi, včetně požadavků na monitorování po uvedení na trh, ani žádných zvláštních podmínek týkajících se ochrany určitých ekosystémů / životního prostředí a/nebo zeměpisných oblastí, podle čl. 6 odst. 5 písm. e) a čl. 18 odst. 5 písm. e) nařízení (ES) č. 1829/2003. Všechny příslušné informace o povolení produktů by měly být zaneseny do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného nařízením (ES) č. 1829/2003.(12) Ustanovení čl. 4 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES[6] stanoví požadavky na označování produktů sestávajících z GMO nebo obsahujících GMO.(13) Toto rozhodnutí má být oznámeno prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost smluvním stranám Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1946/2003 ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů[7].(14) Jiná použití než pro potraviny a krmiva, která byla povolena pro tytéž GMO na základě rozhodnutí 2006/47[8], a rovněž odpovídající podmínky pro uvedení na trh a monitorování jsou obsaženy v tomto rozhodnutí, a proto se na ně vztahuje pouze toto rozhodnutí.(15) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal ve lhůtě stanovené svým předsedou stanovisko, a opatření stanovená tímto rozhodnutím musí proto přijmout Rada,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 Geneticky modifikovaný organismus a jednoznačný identifikační kódGeneticky modifikované kukuřici ( Zea mays L.) MON863xMON810 získané křížením linií kukuřice MON-ØØ863-5 a MON-ØØ81Ø-6 uvedené v písmenu b) přílohy tohoto rozhodnutí se podle nařízení (ES) č. 65/2004 přiřazuje jednoznačný identifikační kód MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6.Článek 2 Povolení a uvádění na trhV souladu s podmínkami uvedenými v tomto rozhodnutí se pro účely čl. 4 odst. 2 a čl. 16 odst. 2 nařízení 1829/2003 povolují tyto produkty:a) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;b) krmiva, která obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;c) produkty jiné než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, pro stejná použití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.Článek 3 Označování1. Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2. Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c), se uvádí slova „není určeno k pěstování“.Článek 4 Monitorování dopadů na životní prostředí1. Držitel povolení zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování dopadů na životní prostředí stanovený v písmeni h) přílohy.2. Držitel povolení musí každoročně předkládat Komisi zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování.Článek 5 Registr SpolečenstvíInformace uvedené v příloze tohoto rozhodnutí se zapíší do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v článku 28 nařízení (ES) č. 1829/2003.Článek 6 Držitel povoleníDržitelem povolení je společnost Monsanto Europe S.A., Belgie, zastupující Monsanto Company, USA.Článek 7 PlatnostToto rozhodnutí se použije po dobu deseti let ode dne jeho oznámení.Článek 8 UrčeníToto rozhodnutí je určeno společnosti Monsanto Europe S.A., Scheldelaan 460, Haven 627 – B 2040 Antverpy, Belgie.V Bruselu dne […].Za Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHAa) Žadatel a držitel povolení:Název: Monsanto Europe S.A.Adresa: Scheldelaan 460, Haven 627 – B 2040 Antverpy – Belgiezastupující společnost Monsanto Company – 800 N. Lindbergh Boulevard – St. Louis, Missouri 63167, USA.b) Určení a specifikace produktů:1) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;2) krmiva, která obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;3) produkty jiné než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, pro stejná použití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.Geneticky modifikovaná kukuřice MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, popsaná v žádosti, je vytvořena křížením linií kukuřice MON-ØØ863-5 a kukuřice MON-ØØ81Ø-6 a exprimuje protein CryBb1, který rostlině poskytuje ochranu proti určitým hmyzím škůdcům z řádu brouci ( Diabrotica spp.), a protein Cry 1 Ab, který rostlině poskytuje ochranu proti určitým hmyzím škůdcům z řádu motýlů ( Ostrinia nubilalis , Sesamia spp.). Gen nptII , který propůjčuje rezistenci vůči kanamycinu, byl použit jako selekční marker v procesu genetické modifikace.c) Označování:1) Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2) Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c), se uvádí slova „není určeno k pěstování“.d) Metoda detekce:-  případově specifické metody založené na kvantitativní polymerázové řetězové reakci v reálném čase pro geneticky modifikovanou kukuřici MON-ØØ863-5 a kukuřici MON-ØØ81Ø-6 validované pro kukuřici MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6,-  validace referenční laboratoří Společenství zřízenou podle nařízení (ES) č. 1829/2003, zveřejněná na adrese: http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm ,-  referenční materiál: ERM®-BF416 (pro MON-ØØ863-5) a ERM®-BF413 (pro MON-ØØ81Ø-6) dostupný v Institutu pro referenční materiály a měření Společného výzkumného střediska (SVS) Evropské komise na adrese:http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm.e) Jednoznačný identifikační kód:MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6f) Informace požadované na základě přílohy II Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti:Informační systém pro biologickou bezpečnost, záznam: viz [ doplní se po oznámení ].g) Podmínky nebo omezení pro uvedení na trh, použití nebo nakládání s produkty:Nejsou stanoveny.h) Plán monitorování:Plán monitorování dopadů na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.[Odkaz: plán zveřejněný na internetu]i) Požadavky na monitorování po uvedení na trh pro použití potravin k lidské spotřebě:Nejsou stanoveny.Poznámka: Časem se může ukázat, že odkazy na příslušné dokumenty je třeba upravit. Tyto úpravy budou zveřejňovány formou aktualizace registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva.[1] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm.[2] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Komise (ES) č. 1981/2006 (Úř. věst. L 368, 23.12.2006, s. 99).[3] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).[4] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm.[5] Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5.[6] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.[7] Úř. věst. L 287, 5.11.2003, s. 1.[8] Úř. věst. L 26, 31.1.2006, s. 17.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            2015/0195(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Královstvím Tonga o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  1
                stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se používá ve všech členských státech s výjimkou Irska a Spojeného království.

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  2
               , které převedlo 19 zemí do přílohy II obsahující seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor. Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.

               Nařízení (EU) č. 509/2014 bylo přijato dne 20. května 2014 a vstoupilo v platnost dne 9. června 2014. V červenci 2014 předložila Komise Radě doporučení, aby Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s každou z těchto 17 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor
                  3
               . Dne 9. října 2014 předložila Rada Komisi směrnice pro jednání.

               První dohody o zrušení vízové povinnosti byly podepsány dne 6. května 2015 (se Spojenými arabskými emiráty), dne 26. května 2015 (s Východním Timorem) a dne 28. května 2015 (s Dominikou, Grenadou, Samoou, Svatou Lucií, Svatým Vincencem a Grenadinami, Trinidadem a Tobagem a Vanuatu) a provádějí se prozatímně ode dne jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost.

               Jednání s Tongou o dohodě o zrušení vízové povinnosti bylo zahájeno dne 19. listopadu 2014 v Bruselu. Během jednání bylo přezkoumáno celé znění návrhu a dosaženo dohody o všech jeho aspektech. Po několika následných neformálních výměnách byla dohoda parafována formou výměny dopisů mezi hlavními vyjednavači dne 29. května 2015 (Tonga) a 10. června 2015 (Unie). Členské státy byly informovány na zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza dne 15. června 2015.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               Na straně Unie tvoří právní základ dohody čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 218 této smlouvy.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro podepsání dohody. Rada o něm rozhodne kvalifikovanou většinou.

               Vzhledem ke skutečnosti, že Tonga bude moci urychleně dokončit své vnitřní ratifikační postupy, a k tomu, že Komise poprvé navrhla osvobození občanů Tongy od vízové povinnosti již před delší dobou (v listopadu 2012), návrh rozhodnutí o podpisu stanoví v souladu s čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, že dohoda bude ode dne následujícího po dni podpisu prováděna prozatímně. Vzhledem k tomu, že před uzavřením dohody je nutný souhlas Evropského parlamentu, bude Komise Evropský parlament informovat o prozatímním provádění dohody.

               3.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ

               Komise soudí, že bylo dosaženo cílů, které stanovila Rada ve svých směrnicích pro jednání, a že návrh dohody o zrušení vízové povinnosti je pro Unii přijatelný.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Účel

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Tongy, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Aby bylo zaručeno rovné zacházení pro všechny občany EU, bylo do dohody zahrnuto ustanovení, že Tonga může pozastavit či ukončit provádění dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům Evropské unie a také Unie může pozastavit či ukončit provádění dohody jen ve vztahu ke všem svým členským státům.

               Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli.

               Oblast působnosti

               Zrušení vízové povinnosti se vztahuje na všechny kategorie osob (držitele běžných cestovních, diplomatických, služebních/úředních a zvláštních pasů) cestujících za jakýmkoli účelem, s výjimkou osob cestujících za účelem vykonávání výdělečné činnosti. Pokud jde o tuto kategorii osob, jednotlivé členské státy i Tonga mají nadále možnost uložit vízovou povinnost občanům druhé strany v souladu s použitelnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy. Aby bylo zajištěno harmonizované provádění dohody, připojuje se k dohodě společné prohlášení o výkladu kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“.

               Délka pobytu

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Tongy, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. K dohodě je připojeno společné prohlášení o výkladu této doby 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Dohoda zohledňuje situaci členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Dokud tyto státy nebudou součástí schengenského prostoru bez vnitřních hranic, dává zrušení vízové povinnosti státním příslušníkům Tongy právo pobývat na území každého z uvedených členských států (v současnosti Bulharska, Chorvatska, Kypru a Rumunska) po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro celý schengenský prostor.

               Územní působnost

               Dohoda obsahuje ustanovení o územní působnosti: státní příslušníci Tongy, kteří cestují do Francie a Nizozemska, mají právo pobývat bez víza pouze na evropském území těchto členských států.

               Prohlášení

               Kromě společných prohlášení uvedených výše jsou k dohodě připojena dvě další společná prohlášení:

               –o přidružení Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis,

               –o úplném informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích a o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               4.ZÁVĚRY

               Komise s ohledem na výše uvedené výsledky navrhuje Radě, aby:

               –rozhodla o podpisu dohody jménem Unie a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné podepsat dohodu jménem Unie,

               –schválila prozatímní provádění dohody do jejího vstupu v platnost.

               2015/0195 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Královstvím Tonga o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  4
                převedlo položku týkající se Tongy z přílohy I do přílohy II nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  5
               .

               (2)Položku týkající se této země doprovází poznámka pod čarou, která stanoví, že osvobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií.

               (3)Rozhodnutím ze dne 9. října 2014 Rada zmocnila Komisi k vyjednání dohody mezi Evropskou unií a Tongou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Jednání o dohodě bylo zahájeno dne 19. listopadu 2014.

               (4)Dohoda, parafovaná formou výměny dopisů dne 29. května 2015 (Tonga) a dne 10. června 2015 (Unie), by měla být podepsána a připojená prohlášení by měla být schválena. Dohoda by měla být prozatímně prováděna do dokončení postupů nezbytných pro její formální uzavření.

               (5)V souladu s Protokolem o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a s Protokolem o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojenými ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíc, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Královstvím Tonga o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Prohlášení připojená k tomuto rozhodnutí se schvalují jménem Unie.

               Článek 3

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie s výhradou jejího uzavření.

               Článek 4

               Dohoda je prováděna prozatímně ode dne následujícího po dni podpisu do dokončení postupů nezbytných pro její uzavření.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM (2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (5)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Královstvím Tonga o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Královstvím Tonga o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Královstvím Tonga o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE a

               KRÁLOVSTVÍ TONGA, dále jen „Tonga“,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,

               S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
                  1
               , mimo jiné převedší 19 zemí včetně Tongy do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto 19 států použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,

               PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany EU,

               BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Tongy v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,

               ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Účel

               Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Tongy, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               ČLÁNEK 2

               Definice

               Pro účely této dohody se rozumí:

               a)
                     „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska;

               b)
                     „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);

               c)
                     „občanem Tongy“ jakákoli osoba, která má státní občanství Tongy;

               d)
                     „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států podle písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               ČLÁNEK 3

               Oblast působnosti

               1.
                     Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Tongy a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.

               Občané Tongy, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Tongou, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.

               2.
                     Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti.

               U této kategorie osob může každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Tongy vízovou povinnost či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  2
               .

               U této kategorie osob může Tonga v souladu se svým vnitrostátním právem sama rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.

               3.
                     Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Tonga si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.

               4.
                     Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.

               5.
                     Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Tongy.

               ČLÁNEK 4

               Délka pobytu

               1.
                     Občané Evropské unie mohou pobývat na území Tongy po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               2.
                     Občané Tongy mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Tongy mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů, bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               3.
                     Touto dohodou není dotčena možnost, aby Tonga a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.

               ČLÁNEK 5

               Územní působnost

               1.
                     Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.

               2.
                     Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.

               ČLÁNEK 6

               Smíšený výbor pro správu dohody

               1.
                     Smluvní strany zřídí odborný smíšený výbor (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Tongy. Evropskou unii zastupuje Evropská komise.

               2.
                     Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:

               a)
                     sleduje provádění této dohody;

               b)
                     navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;

               c)
                     urovnává spory vyplývající z výkladu či provádění této dohody.

               3.
                     Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.

               4.
                     Výbor přijme svůj jednací řád.

               ČLÁNEK 7

               Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti
                  mezi členskými státy a Tongou

               Tato dohoda má přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Tongou, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.

               ČLÁNEK 8

               Závěrečná ustanovení

               1.
                     Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.

               Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne následujícího po dni jejího podpisu.

               2.
                     Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.

               3.
                     Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.

               4.
                     Každá smluvní strana může pozastavit provádění této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být oznámeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před jeho zamýšleným vstupem v platnost. Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.

               5.
                     Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.

               6.
                     Tonga může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               7.
                     Evropská unie může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO
                  A LICHTENŠTEJNSKO

               Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.

               Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Tongy na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VYKONÁVÁNÍ VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“
                  PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY

               Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem vykonávání placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.

               Tato kategorie by neměla zahrnovat:

               –
                     obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),

               –
                     sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,

               –
                     novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a

               –
                     interní stážisty vyslané v rámci společnosti.

               Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ
                  BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž celková doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ
                  O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI

               Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Tongy, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               _________________

                     (1)
                  Úř. věst. L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1).


				|

		52013PC0580

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o zrušení rozhodnutí Rady 2007/124/ES, Euratom /* COM/2013/0580 final - 2013/0281 (APP) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
1.1 Víceletý rámec na období 2007–2013
V návaznosti na víceletý rámec na období
2007–2013 byl zřízen obecný program Bezpečnost a ochrana svobod.
Jeho hlavním cílem bylo zajistit účinnou operativní spolupráci v boji
proti terorismu, včetně jeho následků, organizované trestné
činnosti a obecné trestné činnosti, podpořit poskytování
zpravodajských informací v evropském měřítku a posílit
předcházení trestné činnosti a terorismu, aby byly prosazovány
bezpečné společnosti založené na právním státě.
Vzhledem k tomu, že tyto cíle
měly odlišné právní základy ve Smlouvách a zásadně odlišné
právní režimy, skládal se obecný program ze dvou různých právních
nástrojů. Za prvé, rozhodnutím Rady 2007/125/SVV byl zřízen zvláštní
program „Předcházení trestné činnosti a boj proti ní“ (dále jen
„zvláštní program ISEC“). Zvláštní program se soustředil
na čtyři tematické oblasti: předcházení trestné
činnosti a kriminologii, vymáhání práva, ochranu a podporu
svědků a ochranu obětí. Za druhé, rozhodnutím Rady
2007/124/ES, Euratom byl zřízen zvláštní program „Prevence,
připravenost a zvládání následků teroristických útoků a jiných
rizik spojených s bezpečností“ (dále jen „zvláštní program CIPS“). Jeho
obecným cílem bylo podporovat úsilí členských států
zaměřené na prevenci, připravenost a ochranu osob
a kritické infrastruktury proti teroristickým útokům a jiným
událostem souvisejícím s bezpečností.
1.2 Víceletý rámec na období 2014–2020
V komplexním rámci Fondu pro vnitřní
bezpečnost bude nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce,
předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a
řešení krizí (dále jen „nástroj FVB-Policie“) poskytovat finanční
podporu pro policejní spolupráci, výměnu informací a přístup
k informacím, předcházení trestné činnosti a boj proti
přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti
včetně terorismu, ochranu osob a kritické infrastruktury proti
událostem souvisejícím s bezpečností a účinné zvládání
bezpečnostních rizik a krizí.
V důsledku toho musí být
s účinkem od 1. ledna 2014, s výhradou přechodných
pravidel, zrušeny zvláštní programy ISEC a CIPS poskytující finanční
podporu pro tuto politiku v rámci víceletého rámce na období
2007–2013.
Pokud jde o zvláštní program ISEC, ten se
zrušuje nařízením o zřízení nástroje FVB-Policie.
Pokud jde o zvláštní program CIPS, nebylo
možné učinit totéž, jelikož k jeho zrušení je vzhledem k odlišným
pravidlům hlasování daným dvojím právním základem (ES, Euratom)
zapotřebí samostatný právní akt. Konečné ustanovení o vstupu
tohoto rozhodnutí v platnost je formulováno tak, že ke zrušení
zvláštního programu CIPS dojde zároveň se vstupem nařízení o
zřízení nástroje FVB-Policie v platnost, jako by zrušení zvláštního
programu CIPS bylo uvedeno v samotném nařízení o zřízení FVB-Policie.
Proto bude zrušení zvláštních programů ISEC a CIPS řešeno
naprosto stejným způsobem.
2.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
2.1         Obsah navrhovaného
opatření
S ohledem na výše uvedené
skutečnosti Komise navrhuje, aby rozhodnutí o zřízení
zvláštního programu CIPS bylo zrušeno s účinkem ode dne 1. ledna
2014.
2.2         Právní základ
Rozhodnutí Rady 2007/124/ES, Euratom bylo
přijato na základě článku 308 Smlouvy o založení
Evropského společenství a článku 203 Smlouvy o založení
Evropského společenství pro atomovou energii.
Právním základem tohoto návrhu na zrušení
výše uvedeného rozhodnutí Rady je článek 352 Smlouvy o fungování
Evropské unie a článek 203 Smlouvy o založení Evropského
společenství pro atomovou energii.
3.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné přímé důsledky pro
rozpočet EU.
2013/0281 (APP)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o zrušení rozhodnutí Rady 2007/124/ES,
Euratom
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 352 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského
společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této
smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[1],
v souladu se zvláštním legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Rozhodnutí Rady 2007/124/ES,
Euratom, kterým se na období 2007–2013 zavádí zvláštní program „Prevence,
připravenost a zvládání následků teroristických útoků
a jiných rizik spojených s bezpečností“ jakožto součást
obecného programu Bezpečnost a ochrana svobod, zahrnuje období od 1.
ledna 2007 do 31. prosince 2013.
(2)       Nástroj pro finanční
podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje
proti trestné činnosti a řešení krizí se jako součást Fondu
pro vnitřní bezpečnost zřizuje na období od 1. ledna
2014 do 31. prosince 2020[2].
(3)       Rozhodnutí Rady 2007/124/ES
by proto mělo být zrušeno s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí Rady 2007/124/ES, Euratom se
zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 2
1.         Tímto zrušením není dotčeno
pokračování nebo změna, včetně úplného nebo
částečného zrušení projektů až do jejich uzavření nebo
finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí Rady
2007/124/ES, Euratom ani žádného jiného právního předpisu, který se na
tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2.         Při rozhodování o
spolufinancování z nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce,
předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a
řešení krizí, který je součástí Fondu pro vnitřní
bezpečnost, Komise přihlíží k opatřením přijatým na
základě rozhodnutí 2007/124/ES, Euratom před [datum
zveřejnění v Úředním věstníku], která mají
finanční dopady v období tohoto spolufinancování.
3.         Částky přidělené na
závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011
a 31. prosincem 2013, k nimž nejsou doklady požadované pro
uzavření operací zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné
zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017,
přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky
vrátit.
K částkám na operace, které byly
pozastaveny z důvodu soudních řízení nebo správních řízení o
opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu
výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku,
nepřihlíží.
4.         Členské státy předloží
Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávu o výsledcích a dopadech
opatření spolufinancovaných v rámci rozhodnutí Rady 2007/127/ES, Euratom v
období 2011 až 2013.
5.         Komise předloží Evropskému
parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu o dosažených výsledcích a o
kvantitativních aspektech provádění rozhodnutí Rady 2007/124/EC, Euratom v
období 2011 až 2013.
Článek 3
1.         Toto rozhodnutí vstupuje
v platnost dnem vstupu v platnost nařízení Evropského parlamentu
a Rady, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost
zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce,
předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti
a řešení krizí (dále jen „nařízení o zřízení nástroje
FVB-Policie“).
2.         Pokud nařízení o zřízení
nástroje FVB-Policie vstoupí v platnost před vyhlášením tohoto
rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie, vstupuje
toto rozhodnutí v platnost prvním dnem po vyhlášení.
Článek 4
Toto rozhodnutí
je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. C , , s. .
[2]               Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady,
kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje
nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení
trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení
krizí, KOM(2011) 753.


Důležité právní upozornění

|

52005PC0161

Návrh rozhodnutí Rady ohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES  /* KOM/2005/0161 konecném znení */

	V Bruselu dne 26.4.2005KOM(2005) 161 v konečném znění.NávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES.(předložená Komisí)ODŮVODNĚNÍ1. Ve věci uvedení na trh geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) bylo rozhodnutím Komise 98/293/ES ze dne 22. dubna 1998 v souladu se směrnicí Rady 90/220/EHS rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.2. Dne 3. srpna 1998 francouzské orgány udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.3. Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS, se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.4. V souladu s článkem 16 směrnice 90/220/EHS informovaly dne 8. května 2000 rakouské orgány Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované kukuřice a udaly důvody svého rozhodnutí.5. Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.6. Dne 9. ledna, jakož i 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace podporující svá vnitrostátní opatření ohledně kukuřice linie T25.7. Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě kukuřice linie T25 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.8. Za těchto okolností Komise s přihlédnutím k článku 23 směrnice 2001/18/ES přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice, a v této souvislosti se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.9. Vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro rostliny a Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudily, že tento produkt nepředstavuje riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, připravila Komise předlohu rozhodnutí, ve kterém žádá Rakousko o zrušení opatření týkajících se kukuřice linie T25.10. Předloha rozhodnutí byla předložena v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí 1999/468/ES k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.11. Výbor nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 k předloze stanovisko, a proto Komise předloží v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí 1999/468/ES Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.12. Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se Rada může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě tří měsíců v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES. Pokud se Rada v této tříměsíční lhůtě kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná; pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.NávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES(Text s významem pro EHP)(Pouze německé znění je závazné)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[1], a zejména na čl. 23 odst. 2 této směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/293/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. T25) na trh podle směrnice Rady 90/220/EHS[2] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.(2) Dne 3. srpna 1998 francouzské orgány udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[3], se postupy týkající se oznámení o uvedení geneticky modifikovaných organismů na trh, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 8. května 2000 Rakousko informovalo Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované kukuřice a udalo důvody svého rozhodnutí v souladu s čl.16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.(6) Dne 9. ledna, jakož i 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace podporující svá vnitrostátní opatření ohledně kukuřice linie T25.(7) Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě kukuřice linie T25 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(8) Za těchto okolností není důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí.(9) Rakousko by proto mělo tato opatření zrušit.(10) Výbor zřízený podle článku 30 směrnice 2001/18/ES nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice stanovisko k opatřením uvedeným v předloze rozhodnutí Komise,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/293/ES, nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Rakousko podnikne potřebné kroky k dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději 20 dní po jeho vyhlášení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyně

[1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 30.

[3] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.9.2016
            COM(2016) 614 final
            2016/0294(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Generální radě Světové obchodní organizace k žádosti Spojených států o výjimku WTO, jež má Spojeným státům umožnit poskytovat preferenční zacházení způsobilým produktům pocházejícím z Nepálu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Cílem tohoto návrhu je stanovit postoj, který má Evropská unie zaujmout v Generální radě Světové obchodní organizace (WTO) k žádosti Spojených států o výjimku WTO, a umožnit tak Evropské unii tuto žádost o výjimku podpořit.

               Vyhovění žádosti Spojených států o výjimku WTO by této zemi umožnilo poskytovat způsobilým produktům pocházejícím z Nepálu a dováženým na celní území Spojených států preferenční zacházení na období do 31. prosince 2025.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se stanoví, že má-li orgán zřízený mezinárodní dohodou přijmout rozhodnutí s právním účinkem, Rada na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme rozhodnutí stanovující postoj, který má být přijat jménem Evropské unie. Udělení výjimky, jež by Spojeným státům umožnila poskytovat preferenční zacházení způsobilým produktům pocházejícím z Nepálu, spadá pod toto ustanovení, jelikož se rozhodnutí přijímá v orgánu zřízeném mezinárodní dohodou (Generální rada nebo Konference ministrů WTO) dotýkající se práv a závazků Evropské unie.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Proporcionalita

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Volba nástroje

               Nevztahuje se na tento návrh.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Nevztahuje se na tento návrh.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Komise bude oprávněna zaujmout postoj jménem Evropské unie, kterým podpoří žádost Spojených států o výjimku WTO v míře nutné k tomu, aby mohly Spojené státy poskytovat preferenční zacházení způsobilým produktům pocházejícím z Nepálu na období do 31. prosince 2025.

               Spojené státy žádají, aby byly zproštěny povinností podle čl. I odst. 1 a čl. XIII odst. 1 a 2 GATT 1994 v míře nutné k tomu, aby mohly poskytovat preferenční sazební zacházení a preferenční provádění množstevních omezení, pokud jde o určité produkty pocházející z Nepálu, které splňují zvláštní kritéria způsobilosti.

               Podle Spojených států jsou tyto preference poskytovány s cílem pomoci Nepálu při obnově po ničivém zemětřesení a následných otřesech v dubnu 2015. Spojené státy upřesňují, že toto opatření vychází ze stávajícího rámce programů, které mají pomoci hospodářskému rozvoji Nepálu, a bude doplňovat úsilí o podporu růstu a rozvoje v této oblasti.

               Tato nová žádost o výjimku předložená Spojenými státy nepředstavuje pro Evropskou unii ekonomický problém, neboť se nepředpokládá, že by mělo preferenční zacházení nepříznivý dopad na obchod EU se zvýhodněnou zemí.

               Vzhledem k těmto důvodům by se měla Evropská unie v Generální radě WTO připojit ke vznikajícímu konsensu ve prospěch žádosti o výjimku.

               2016/0294 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Generální radě Světové obchodní organizace k žádosti Spojených států o výjimku WTO, jež má Spojeným státům umožnit poskytovat preferenční zacházení způsobilým produktům pocházejícím z Nepálu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. IX odst. 3 a 4 Dohody o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „Dohoda o WTO“) jsou stanoveny postupy pro zproštění člena některého ze závazků, které mu jsou uloženy Dohodou o WTO nebo mnohostrannými obchodními dohodami.

               (2)Podle čl. IX odst. 3 Dohody o WTO předložily Spojené státy žádost, aby byly na období do 31. prosince 2025 zproštěny povinností podle čl. I odst. 1 a čl. XIII odst. 1 a 2 Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 v míře nutné k tomu, aby mohly poskytovat preferenční zacházení způsobilým produktům pocházejícím z Nepálu dováženým na celní území Spojených států.

               (3)Vyhovění žádosti Spojených států o výjimku WTO by nemělo nepříznivý vliv ani na hospodářství Evropské unie, ani na obchodní vztahy se zemí využívající této výjimky.

               (4)Je proto vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie v Generální radě WTO na podporu této žádosti Spojených států o výjimku,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postojem, který má být zaujat jménem Evropské unie v Generální radě Světové obchodní organizace, je podpořit žádost Spojených států o výjimku z povinností podle čl. I odst. 1 a čl. XIII odst. 1 a 2 Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 na období do 31. prosince 2025 v souladu s podmínkami uvedenými v žádosti Spojených států o výjimku.

               Tento postoj vyjádří Komise.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 20.5.2011
            KOM(2011) 277 v konečném znění
            2011/0123(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu Dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Středoafrickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví s dřevařskými výrobky do Evropské unie (FLEGT)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Akční plán pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT)
                  1
               , který schválila Rada v roce 2003
                  2
               , navrhuje řadu opatření, mezi něž patří podpora zemí produkujících dřevo, mnohostranná spolupráce v boji proti obchodu s nezákonně vytěženým dřevem, podpora iniciativ soukromého sektoru a rovněž opatření k zabránění investicím do činností, které podporují nezákonnou těžbu dřeva. Základem akčního plánu je uzavření partnerství v oblasti FLEGT mezi Unií a zeměmi produkujícími dřevo s cílem zastavit nezákonnou těžbu. V roce 2005 Rada přijala nařízení (ES) č. 2173/2005
                  3
                o zavedení režimu licencí a mechanismu ověřování zákonnosti dovozu dřeva do Unie.

               V prosinci 2005 Rada pověřila Komisi k vyjednání dohody o partnerství se zeměmi produkujícími dřevo s cílem provést akční plán EU pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT), a zejména podpořit obchod s prověřeným, zákonně dováženým dřevem do Unie z těchto partnerských zemí
                  4
               . Dohoda se Středoafrickou republikou je po dohodě s Ghanou, Kongem a Kamerunem čtvrtou dohodou o partnerství tohoto druhu, která má být projednávána mezi producentskou zemí a Unií.

               Komise zahájila jednání se Středoafrickou republikou v říjnu 2009. Jednání pokračovala po dobu 14 měsíců a jejich součástí byla čtyři osobní setkání a osmnáct technických pracovních schůzek. Po celou dobu jednání byla Komise podporována v plnění tohoto úkolu členskými státy. Komise průběžně po celou dobu informovala Radu o pokrocích formou pravidelných zpráv určených pracovní skupině pro lesnictví, vedoucím misí a zástupcům EU sídlícím ve Středoafrické republice. Po každém kole jednání strany zorganizovaly schůzky s veřejností s cílem informovat zúčastněné strany, jak rozhovory pokračují. Navíc Středoafrická republika přijala princip širší účasti, takže do vypracovávání dohody byla zapojena občanská společnost a soukromý sektor.

               Dohoda se zabývá všemi prvky obsaženými ve směrnicích Rady pro jednání. Především stanoví rámec, orgány a systémy režimu licencí FLEGT. Zavádí kontroly dodavatelského řetězce, rámec pro dodržování právních předpisů a požadavky na nezávislou kontrolu systému. Tyto body jsou stanoveny v přílohách dohody a podrobně popisují struktury, které budou zajišťovat zákonnost na základě vystavené licence FLEGT. Středoafrická republika vypracovala svou definici použitelných právních předpisů na základě rozsáhlých konzultací se zúčastněnými stranami. Tato definice zahrnuje zákony a nařízení o přiznání práv na těžbu a o registraci podniků, o hospodaření s lesy, právní předpisy v oblasti práce a životního prostředí, finanční požadavky, povinnosti v sociální oblasti jako účast místních společenství, domorodého obyvatelstva a občanské společnosti, jiné povinnosti, jež předepisují zákony související s přepravou a prodejem dřeva, a rovněž požadavky v oblasti vývozu.

               Dohoda překračuje rozsah dotčených výrobků navržený v příloze II nařízení FLEGT (ES) č. 2173/2005. Vztahuje se na všechny vyvážené dřevařské výrobky. Středoafrická republika se tak zavazuje k vytvoření systému, který bude poskytovat Unii záruku, že všechny dřevařské produkty pocházející z této země jsou vyprodukovány zákonně, což by mělo kladně a trvale přispět k růstu Středoafrické republiky.

               Dohoda upravuje kontroly dovozu na hranicích Unie, jak je upravuje nařízení FLEGT (ES) č. 2173/2005 a související prováděcí nařízení (ES) č. 1024/2008. V dohodě je popsána středoarická licence FLEGT, jež přejímá formát předepsaný v uvedeném prováděcím nařízení.

               Dohoda zavádí mechanismus pro dialog a spolupráci v oblasti FLEGT s Unií, nazvaný Společný výbor pro provádění dohody. Rovněž zavádí zásady účasti zúčastněných stran, sociální záruky, transparentnosti, sledování účinků provádění a podávání zpráv o něm.

               Dohoda vymezuje časový rámec a postupy vstupu v platnost dohody a provádění režimu licencí. Vzhledem k tomu, že Středoafrická republika zlepší a upraví svůj systém právních předpisů a systém řízení informací, zavede komplexnější kontroly dodavatelského řetězce a nezávislé prověřování dodržování právních předpisů, bude k vývoji a testování nových systémů, vybudování kapacity orgánů veřejné správy, občanské společnosti a soukromého sektoru pro plnění předpokládaných úkolů zapotřebí několik let. Očekává se, že režim licencí FLEGT bude plně funkční v polovině roku 2014. Než EU začne přijímat licence FLEGT, bude režim licencí vyhodnocen podle kritérií stanovených v dohodě.

               2011/0123 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu Dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Středoafrickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví s dřevařskými výrobky do Evropské unie (FLEGT)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V květnu roku 2003 Evropská komise přijala sdělení Evropskému parlamentu a Radě nazvané: „Prosazování práva, správa a obchod v lesnictví (FLEGT): návrh akčního plánu EU“
                  5
               , v němž vyzvala k přijetí opatření k boji proti nezákonné těžbě dřeva formou dobrovolných dohod o partnerství se zeměmi produkujícími dřevo. Závěry Rady ohledně akčního plánu byly přijaty v říjnu 2003
                  6
                a Parlament v této věci přijal dne 11. července 2005
                  7
                usnesení.

               (2)Dne 5. prosince 2005 Rada pověřila Komisi, aby zahájila jednání o dohodách o partnerství s cílem provést akční plán Unie pro vymahatelnost práva, správu a obchod v lesnictví (FLEGT).

               (3)Dne 20. prosince 2005 Rada přijala nařízení (ES) č. 2173/2005
                  8
                o zavedení režimu licencí FLEGT pro dovoz dřeva do Evropské unie ze zemí, se kterými Unie uzavřela dobrovolné dohody o partnerství.

               (4)Jednání se Středoafrickou republikou byla uzavřena a Dobrovolná dohoda o partnerství mezi Evropskou unií a Středoafrickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví s dřevařskými výrobky do Evropské unie (FLEGT) (dále jen „dohoda“) byla parafována dne 21. prosince 2010.

               (5)Dohoda by měla být podepsána s výhradou jejího uzavření,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Středoafrickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví s dřevařskými výrobky do Evropské unie (FLEGT) se schvaluje jménem Unie s výhradou uzavření uvedené dohody
                  9
               .

               Článek 2

               Předseda Rady se tímto zmocňuje určit osobu oprávněnou k podpisu této dohody jménem Evropské unie, s výhradou jejího uzavření.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V[e] dne . […]

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně
                     […]

                     (1)
                  KOM(2003) 251.

                     (2)
                  Úř. věst. C 268, 7.11.2003, s. 1.

                     (3)
                  Úř. věst. L 347, 30.12.2005, s. 1.

                     (4)
                  Vyhrazený dokument Rady č. 15102/05.

                     (5)
                  KOM(2003) 251.

                     (6)
                  Úř. věst. C 268, 7.11.2003, s. 1.

                     (7)
                  Úř. věst C 157E, 6.7.2006, s. 482.

                     (8)
                  Úř. věst. L 347, 30.12.2005, s. 1.

                     (9)
                  Znění dohody bude vyhlášeno současně s rozhodnutím o jejím uzavření.