               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 30.6.2020
            COM(2020) 271 final
            2020/0130(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o změnu příloh I a II dohody o propojení a o přijetí technických norem pro propojování
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů v souvislosti s předpokládaným přijetím rozhodnutí o změně příloh I a II dohody a o přijetí technických norem pro propojování

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů

               Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů (dále jen „dohoda“) má za cíl propojit systém EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) se švýcarským systémem tak, aby bylo možno s povolenkami vydanými v rámci jednoho systému obchodovat a používat je pro účely zajištění souladu v rámci systému druhého, čímž se rozšíří možnosti zmírňování změny klimatu. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 2020.

               2.2.Smíšený výbor

               Smíšený výbor zřízený článkem 12 dohody je odpovědný za správu dohody a zajištění jejího provádění. Může rozhodovat o přijetí nových příloh dohody nebo o změně příloh stávajících. Může také projednávat změny článků dohody, usnadňovat výměnu názorů o právních předpisech smluvních stran a přezkoumávat ustanovení dohody.

               Smíšený výbor je bilaterální orgán složený ze zástupců smluvních stran (EU a Švýcarska). Rozhodnutí přijatá smíšeným výborem musí být dohodnuta oběma stranami.

               Podle čl. 3 odst. 7 dohody správce švýcarského registru a ústřední správce Unie vypracují technické normy pro propojování na základě zásad stanovených v příloze II dohody. Tyto normy popisují podrobné požadavky na zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) a protokolem transakcí Evropské unie (EUTL). Technické normy pro propojování nabývají účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               2.3.Zamýšlený akt smíšeného výboru

               Na svém třetím zasedání, které se bude konat v roce 2020, má smíšený výbor přijmout rozhodnutí podle čl. 3 odst. 7 dohody, které se týká přijetí technických norem pro propojování a změny příloh I a II dohody v souladu s čl. 13 odst. 2 dohody (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je popsat na základě zásad stanovených v příloze II dohody podrobné požadavky na zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi SSTL a EUTL. Za tímto účelem akt nastiňuje výchozí stav pro technické specifikace z hlediska požadavků na architekturu, služby a zabezpečení. S cílem minimalizovat riziko podvodu, zneužití nebo trestné činnosti týkající se registrů a chránit integritu propojení by se s podrobnostmi o nezbytných postupech, jakož i se souvisejícími úvahami a dohodami mělo nakládat jako s důvěrnými. Zamýšlený akt proto řeší nezbytné prvky na poměrně vysoké úrovni, aniž by byly odhaleny standardy týkající se bezpečnosti a zabezpečení propojení. Ty by měly být stanoveny v dalších technických pokynech, které vypracuje pracovní skupina v souladu s čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina by měla zahrnovat alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce Unie, kteří by měli zajistit trvalé, účinné a efektivní fungování tohoto propojení, jakož i jeho přizpůsobení technickému pokroku a novým požadavkům týkajícím se bezpečnosti a zabezpečení propojení. Vzhledem k technické a zároveň citlivé povaze těchto pokynů a potřebě přizpůsobit je tak, aby byla zachována náležitá úroveň bezpečnosti a zabezpečení propojení, by zástupci Unie ve smíšeném výboru měli být informováni a v případě potřeby schopni tyto pokyny dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Změna přílohy I umožňuje zohlednit pokrok dosažený při zřizování propojení registru, pokud jde o převod účtů provozovatelů letadel z registru Unie do švýcarského registru v souladu s bodem 17 části B přílohy I dohody. Tímto způsobem se zajistí bezproblémový převod těchto účtů z registru Unie do švýcarského registru.

               S ohledem na nejnovější vývoj je rovněž nezbytné změnit přílohu II dohody tak, aby bylo zajištěno zprovoznění propojení ve vhodném časovém rámci. Za tímto účelem je v pozměněném znění stanovena zvýšená míra flexibility, díky níž bude k dispozici větší, ale rovnocenná skupina technologií, jež budou v souladu s požadavky přílohy II.

               Zamýšlený akt se pro smluvní strany stane závazným v souladu s čl. 3 odst. 7 dohody, který vyžaduje, aby technické normy pro propojování a změny příloh I a II nabyly účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru. V souladu s čl. 12 odst. 3 dohody budou rozhodnutí přijatá smíšeným výborem v případech uvedených v této dohodě po jejich vstupu v platnost pro strany závazná.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Rozhodnutí Rady založené na tomto návrhu Komise stanoví postoj Evropské unie ohledně rozhodnutí, které má smíšený výbor přijmout, pokud jde o přijetí technických norem pro propojování a o změnu příloh I a II pro účely fungování propojení mezi unijním systémem pro obchodování s emisemi a švýcarským systémem.

               Ustanovení čl. 3 odst. 7 dohody o propojení vyžaduje vypracování technických norem pro propojování, které nabývají účinnosti po jejich přijetí smíšeným výborem. Technické normy pro propojování vycházejí ze zásad stanovených v příloze II dohody a popisují podrobné požadavky na zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi protokoly transakcí EU ETS a ETS Švýcarska, které obě strany musí splnit, aby bylo propojení mezi EU ETS a ETS provozuschopné. Jsou tedy nezbytné pro funkčnost propojení.

               V souladu s rozhodnutím č. 2/2019 smíšeného výboru
                  1
                ze dne 5. prosince 2019
                  2
                se technické normy pro propojování vztahují k prozatímnímu řešení pro propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS. Prozatímní řešení by mělo být k dispozici v květnu 2020 nebo co nejdříve poté.

               S ohledem na nejnovější vývoj vyžaduje zpřístupnění prozatímního řešení od května 2020 nebo co nejdříve poté zvýšenou míru flexibility, aby realizace propojení nebyla závislá na zprovoznění konkrétní technologie, pokud existují rovnocenná řešení.

               Vzhledem k těmto souvislostem a v zájmu zajištění prakticky nepřerušeného přístupu některých provozovatelů letadel na trh by převod jejich účtů z registru Unie do rejstříku Švýcarska měl být uskutečněn s plným zohledněním data, od něhož bude možné převádět povolenky z jednoho systému do druhého.

               Rozvoj dobře fungujícího mezinárodního trhu s uhlíkem propojováním systémů obchodování s emisemi podle přístupu „zdola nahoru“ je dlouhodobým cílem politiky EU a mezinárodního společenství, zejména jako prostředku k dosažení klimatických cílů v rámci Pařížské dohody. Článek 25 směrnice o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (EU ETS) v této souvislosti umožňuje propojení EU ETS s jinými systémy obchodování s emisemi za předpokladu, že jsou tyto systémy závazné, mají stanovený absolutní strop pro emise a jsou slučitelné, jako je tomu v případě švýcarského systému. Poté, co dohoda dne 1. ledna 2020 vstoupila v platnost, je nabytí účinnosti technických norem pro propojování důležitým krokem k jejímu provádění.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jímž se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Smíšený výbor je orgán zřízený podle článku 12 Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů.

               Akt, který má smíšený výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s čl. 12 odst. 3 Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje‑li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‑li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0130 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o změnu příloh I a II dohody o propojení a o přijetí technických norem pro propojování

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  4
                (dále jen „dohoda“) byla Unií uzavřena rozhodnutím Rady (EU) 2018/219
                  5
                a vstoupila v platnost dne 1. ledna 2020.

               (2)Podle čl. 3 odst. 7 dohody může smíšený výbor přijmout rozhodnutí o technických normách pro propojování vypracovaných správcem švýcarského registru a ústředním správcem Unie podle zásad stanovených v příloze II dohody, které popisují podrobné požadavky na zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) a protokolem transakcí Evropské unie (EUTL). Technické normy pro propojování mají nabýt účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               (3)Příloha I dohody by měla být změněna v souladu s čl. 13 odst. 2 dohody, aby byl zajištěn bezproblémový přechod ve správě provozovatelů letadel poprvé přidělených Švýcarsku po vstupu dohody v platnost v souladu s bodem 17 části B přílohy I dohody
                  6
               , přičemž se zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo při zřizování propojení mezi registry.

               (4)Příloha II by měla být změněna tak, aby bylo umožněno nastavení propojení registrů vyžadovaného dohodou s větší, ale rovnocennou skupinou technologií.

               (5)Smíšený výbor má vypracované technické normy pro propojování přijmout během svého třetího zasedání, které se bude konat v roce 2020.

               (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být ve smíšeném výboru jménem Unie zaujat, neboť technické normy pro propojování budou pro Unii závazné.

               (7)Přijetí technických norem pro propojování představuje důležitý prvek provádění dohody s cílem umožnit vytvoření technických základů tohoto propojení a nastínit výchozí stav pro technické specifikace, pokud jde o požadavky na architekturu, služby a zabezpečení.

               (8)V souladu s čl. 13 odst. 1 dohody se smíšený výbor může dohodnout na technických pokynech k zajištění řádného provádění dohody, včetně zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi SSTL a EUTL. Technické pokyny by měla vypracovat pracovní skupina zřízená podle čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina by měla zahrnovat alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce registru Unie a měla by kromě toho pomáhat smíšenému výboru při výkonu jeho funkcí podle článku 13 dohody,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na třetím zasedání smíšeného výboru zřízeného podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o přijetí technických norem pro propojování a o změnu příloh I a II, vychází z návrhu aktu smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Drobné změny návrhu rozhodnutí mohou zástupci Unie ve smíšeném výboru odsouhlasit bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Zástupci Unie ve smíšeném výboru se mohou dohodnout na technických pokynech k zajištění řádného provádění dohody, včetně zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi SSTL a EUTL. Za tímto účelem se zřídí pracovní skupina podle čl. 12 odst. 5 dohody, která smíšenému výboru pomáhá při výkonu jeho funkcí podle článku 13, a zejména podle čl. 13 odst. 1 dohody.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Postoj, který má být zaujat jménem Unie, byl stanoven rozhodnutím Rady (EU) 2019/2106 ze dne 21. listopadu 2019 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o změnu příloh I a II dohody (Úř. věst. L 318, 10.12.2019, s. 96).

                     (2)

                        K dispozici zde:
                  https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/ets/markets/docs/decision_201902_swiss_ets_linking.pdf

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 3.

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2018/219 ze dne 23. ledna 2018 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů (Úř. věst. L 43, 16.2.2018, s. 1).

                     (6)

                        Rozhodnutí č. 2/2019 smíšeného výboru zřízeného podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů ze dne 5. prosince 2019, kterým se mění přílohy I a II Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, k dispozici zde:
                  https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/ets/markets/docs/decision_201902_swiss_ets_linking.pdf

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 30.6.2020
            COM(2020) 271 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o změnu příloh I a II dohody o propojení a o přijetí technických norem pro propojování

               ROZHODNUTÍ č. 2/2020 SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO PODLE DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O PROPOJENÍ JEJICH SYSTÉMŮ OBCHODOVÁNÍ S EMISEMI SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ
                  ze dne ...
                  o změně příloh I a II dohody a o přijetí technických norem pro propojování

               SMÍŠENÝ VÝBOR,

               s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  1
                (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 3 odst. 7 a čl. 13 odst. 2 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím č. 2/2019 smíšeného výboru ze dne 5. prosince 2019
                  2
                byly změněny přílohy I a II dohody, čímž byly splněny podmínky pro propojení stanovené v této dohodě.

               (2)Po přijetí rozhodnutí č. 2/2019 smíšeného výboru a podle čl. 21 odst. 3 dohody si strany vyměnily své listiny o ratifikaci, neboť došly k závěru, že jsou splněny veškeré podmínky pro propojení stanovené v dohodě.

               (3)V souladu s čl. 21 odst. 4 dohody vstoupila dohoda v platnost dne1. ledna 2020.

               (4)Příloha I dohody by měla být změněna v souladu s čl. 13 odst. 2 dohody, aby byl zajištěn bezproblémový přechod ve správě provozovatelů letadel poprvé přidělených Švýcarsku, přičemž se zohlední pokrok dosažený při zřizování propojení registrů.

               (5)Aby byl zohledněn poslední vývoj a aby byla zajištěna vyšší úroveň flexibility pro zřízení propojení registrů, jak to vyžaduje dohoda, měla by být příloha II dohody změněna v souladu s čl. 13 odst. 2 dohody, aby bylo umožněno nastavení propojení registrů s větší, ale rovnocennou skupinou technologií.

               (6)Podle čl. 3 odst. 7 dohody by správce švýcarského registru a ústřední správce Unie měli vypracovat technické normy pro propojování podle zásad uvedených v příloze II dohody. V technických normách pro propojování by měly být popsány podrobné požadavky na zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) a protokolem transakcí Evropské unie (EUTL). Technické normy pro propojování by měly nabýt účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               (7)V souladu s čl. 13 odst. 1 dohody by se smíšený výbor měl dohodnout na technických pokynech, aby bylo zajištěno řádné provádění dohody včetně zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi SSTL a EUTL. Technické pokyny mohou být vypracovány pracovní skupinou zřízenou podle čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina by měla zahrnovat alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce registru Unie a měla by smíšenému výboru pomáhat ve výkonu jeho funkcí podle článku 13 dohody.

               (8)S ohledem na technickou povahu pokynů a nutnost přizpůsobit je dalšímu vývoji by technické pokyny vypracované správcem švýcarského registru a ústředním správcem Unie měly být předloženy smíšenému výboru pro informaci nebo v příslušných případech ke schválení,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V příloze I části B dohody se druhý odstavec bodu 17 nahrazuje tímto:

               „Provozovatelé letadel, kteří jsou Švýcarsku poprvé přiděleni po vstupu této dohody v platnost, jsou spravováni Švýcarskem po 30. dubnu roku přidělení a po zprovoznění prozatímního propojení registrů.“

               Článek 2

               V příloze II dohody se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:

               „Technické normy pro propojování stanoví, že komunikace mezi SSTL a EUTL spočívá v zabezpečených výměnách vzkazů založených na následujících technologiích
                  3
                nebo na rovnocenných technologiích:

               ·internetové služby používající protokol „Simple Object Access Protocol“ (SOAP)

               ·virtuální privátní sítě (VPN) založené na technickém vybavení

               ·XML (rozšiřitelný značkovací jazyk, „Extensible Markup Language“)

               ·digitální podpis a

               ·síťové protokoly pro synchronizaci času.“

               Článek 3

               Tímto se přijímají technické normy pro propojování, které tvoří přílohu tohoto rozhodnutí.

               Článek 4

               Tímto se zřizuje pracovní skupina podle čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina pomáhá smíšenému výboru při zajišťování řádného provádění dohody včetně vypracování technických pokynů pro zavedení technických norem pro propojování.

               Pracovní skupina zahrnuje alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce registru Unie.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Vyhotoveno v angličtině dne XX 2020 v Bruselu.

               Za smíšený výbor

                        tajemník pro Evropskou unii

                        předseda

                        tajemník pro Švýcarsko

               PŘÍLOHA

               TECHNICKÉ NORMY PRO PROPOJOVÁNÍ

               podle čl. 3 odst. 7 Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů

               Norma pro prozatímní řešení

               1.Glosář

               Tabulka 1-1 Obchodní zkratky a definice

                        Zkratka/výraz

                        Definice

                        Povolenka

                        Povolení vypouštět jednu tunu ekvivalentu oxidu uhličitého po specifikované období, přičemž toto povolení je platné pouze pro účely splnění požadavků podle systému EU pro obchodování s emisemi nebo systému Švýcarska pro obchodování s emisemi.

                        Švýcarsko

                        Švýcarská konfederace

                        CHU

                        Švýcarské všeobecné povolenky (Výraz „CHU2“ se používá jako zkratka pro závazkové období 2 povolenek CHU)

                        CHUA

                        Švýcarská povolenka pro letectví

                        COP

                        Společné provozní postupy společně vypracované stranami dohody s cílem zprovoznit propojení mezi unijním systémem ETS a švýcarským ETS.

                        ETR

                        Registr systému pro obchodování s emisemi

                        ETS

                        Systém obchodování s emisemi

                        EU

                        Evropská unie

                        EUA

                        Všeobecná povolenka EU

                        EUAA

                        Povolenka EU pro letectví

                        EUCR

                        Konsolidovaný registr Evropské unie

                        EUTL

                        Protokol transakcí Evropské unie

                        Registr

                        Účetní systém pro povolenky vydané v rámci systému obchodování s emisemi, který sleduje vlastnictví povolenek vedených na elektronických účtech.

                        SSTL

                        Švýcarský doplňkový protokol transakcí

                        Transakce

                        Proces v registru, který zahrnuje převod povolenky z jednoho účtu na jiný účet.

                        Protokol transakcí systému

                        Protokol transakcí obsahuje záznam o každé navržené transakci zaslané z jednoho registru do jiného.

               Tabulka 1-2 Technické zkratky a definice

                        Zkratka

                        Definice

                        Asymetrická kryptografie

                        Používá veřejné a soukromé klíče k šifrování a dešifrování dat.

                        Certifikační orgán

                        Subjekt, který vydává digitální certifikáty.

                        Kryptografický klíč

                        Informace, která určuje funkční výstup kryptografického algoritmu.

                        Dešifrování

                        Opačný proces šifrování

                        Digitální podpis

                        Matematická technika používaná k ověření pravosti a neporušenosti zprávy, softwaru nebo digitálního dokumentu.

                        Šifrování

                        Proces přeměny informace nebo údaje na kód, zejména za účelem zabránění neoprávněnému přístupu.

                        Příjem souboru

                        Proces čtení souborů

                        Firewall

                        Zařízení nebo software pro bezpečnost sítě, které monitoruje a řídí příchozí a odchozí provoz v síti podle předem stanovených pravidel.

                        Monitorování prezenčního signálu (Heartbeat monitoring)

                        Pravidelný signál generovaný a monitorovaný hardwarem nebo softwarem za účelem označení normálního provozu nebo synchronizace jiných částí výpočetního systému.

                        IPSec

                        IP SECurity. Bezpečnostní rozšíření IP protokolu, které autentizuje a šifruje pakety dat za účelem bezpečné šifrované komunikace mezi dvěma počítači přes síť internetového protokolu.

                        Penetrační testování

                        Způsob testování výpočetního systému, sítě nebo webové aplikace, jehož cílem je nalézt slabá místa v zabezpečení, která by mohl využít útočník.

                        Proces sesouhlasení

                        Proces zajištění, že dva soubory záznamů spolu souhlasí.

                        VPN

                        Virtuální privátní síť

                        XML

                        Rozšiřitelný značkovací jazyk. Umožňuje návrhářům vytvářet vlastní přizpůsobené značky, jež umožňují definovat, přenášet, validovat a interpretovat data mezi aplikacemi a mezi organizacemi.

               2.Úvod

               Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů ze dne 23. listopadu 2017 (dále jen „dohoda“) stanoví vzájemné uznávání emisních povolenek, které mohou být použity za účelem zajištění souladu v rámci systému obchodování s emisemi Evropské unie („unijní ETS“) nebo v rámci systému obchodování s emisemi Švýcarska („švýcarský ETS“). Za účelem operacionalizace propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS se zřídí přímé propojení mezi protokolem transakcí Evropské unie (EUTL) registru Unie a švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) švýcarského registru, které umožní převádět mezi registry povolenky na emise vydané v rámci obou ETS (čl. 3 odst. 2 dohody). Aby bylo možné zprovoznit propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS, zavede se do května 2020, nebo co nejdříve po tomto datu, prozatímní řešení. Strany spolupracují na tom, aby prozatímní řešení co nejdříve nahradily trvalým propojením registrů (příloha II dohody).

               Podle čl. 3 odst. 7 dohody správce švýcarského registru a ústřední správce registru Unie vypracují technické normy pro propojování podle zásad uvedených v příloze II dohody, v nichž budou popsány podrobné požadavky na zřízení stabilního a zabezpečeného spojení mezi SSTL a EUTL. Technické normy pro propojování vypracované správci nabývají účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               Technické normy pro propojování uvedené v tomto dokumentu přijme smíšený výbor svým rozhodnutím č. 2/2020. V souladu s tímto rozhodnutím požádá smíšený výbor správce švýcarského registru a ústředního správce Unie, aby vypracovali další technické pokyny ke zprovoznění propojení a aby zajistili jejich průběžnou úpravu podle technického pokroku a nových požadavků na bezpečnost a zabezpečení propojení a jeho účelné a efektivní fungování.

               2.1.Oblast působnosti

               Tento dokument vyjadřuje společné ujednání stran dohody, pokud jde o vytvoření technických základů propojení mezi registry unijního ETS a švýcarského ETS. Přestože nastiňuje výchozí stav pro technické specifikace z hlediska požadavků na architekturu, služby a zabezpečení, budou nutné i některé další podrobné pokyny, aby bylo možné propojení zprovoznit.

               Ke správnému fungování bude propojení vyžadovat procesy a postupy, aby bylo možné propojení dále provozovat. Podle čl. 3 odst. 6 dohody jsou tyto záležitosti podrobně popsány v samostatném dokumentu týkajícím se společných provozních postupů, který bude přijat samostatným rozhodnutím smíšeného výboru.

               2.2.Určení

               Tento dokument je určen správci švýcarského registru a ústřednímu správci registru Unie.

               3.Obecná ustanovení

               3.1.Architektura komunikačního propojení

               Účelem této části je poskytnout popis obecné architektury pro provozování propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS a jednotlivých komponentů, které jej tvoří.

               Protože klíčovou částí pro definování architektury je bezpečnost, byla přijata veškerá opatření, aby byla zajištěna stabilní architektura. Přestože předpokládané stálé propojení registrů bude založeno na webových službách, prozatímní řešení bude namísto toho používat mechanismus výměny souborů.

               Technické řešení používá:

               ·protokol pro bezpečný přenos zpráv

               ·zprávy XML

               ·digitální podpis a šifrování na základě XML

               ·zařízení VPN nebo rovnocennou síť pro bezpečný přenos dat.

               3.1.1.Výměna zpráv

               Komunikace mezi unijním registrem a švýcarským registrem bude založena na mechanismu výměny zpráv prostřednictvím zabezpečených kanálů. Každý konec bude využívat své vlastní úložiště přijatých zpráv.

               Obě strany povedou protokol přijatých zpráv společně s údaji o zpracování.

               Chyby nebo neočekávaný stav je třeba hlásit jako výstrahy a mělo by dojít k lidskému kontaktu mezi podpůrnými týmy.

                  Chyby a neočekávané události budou řešeny podle provozních postupů stanovených v procesu řízení incidentů, který je součástí společných provozních postupů.

               3.1.2.Zpráva XML – podrobný popis

               Zpráva XML obsahuje jeden z těchto prvků:

               ·jednu nebo několik žádostí o transakci a/nebo jednu nebo několik odpovědí na transakci

               ·jednu operaci/odpověď související se sesouhlasením

               ·jednu testovací zprávu.

               Každá zpráva obsahuje záhlaví s těmito údaji:

               ·výchozí systém ETS

               ·pořadové číslo

               3.1.3.Okna pro příjem

               Prozatímní řešení vychází z předem definovaných oken pro příjem, po nichž následuje skupina uvedených událostí. Žádosti o transakci obdržené přes propojení budou přijímány pouze v předem definovaných intervalech, což zahrnuje technické ověření odchozích a příchozích transakcí. Kromě toho může každý den probíhat sesouhlasení, které může být spuštěno manuálně.

                  Změny četnosti a/nebo načasování kterékoli z těchto událostí budou řešeny podle provozních postupů stanovených v procesu plnění žádostí, který je součástí společných provozních postupů.

               3.1.4.Toky zpráv o transakcích

               Odchozí transakce

               Vyjádřeno je hledisko převádějícího systému ETS. Výše uvedený sekvenční diagram popisuje všechny specifické toky odchozích transakcí.

               Hlavní tok „Normální transakce“ (s kroky uvedenými na obrázku výše):

               a)V převádějícím systému ETS se žádost o transakci odešle po uplynutí všech obchodních zpoždění (24hodinového zpoždění v příslušných případech) z registru do protokolu transakcí.

               b)Protokol transakcí ověří žádost o transakci.

               c)Žádost o transakci se odešle do cílového systému ETS.

               d)Do registru výchozího systému ETS se zašle odpověď o přijetí.

               e)Cílový systém ETS ověří žádost o transakci.

               f)Cílový systém ETS zašle odpověď o přijetí zpět do protokolu transakcí výchozího systému ETS.

               g)Protokol transakcí zašle odpověď o přijetí do registru.

               Alternativní tok „Zamítnutí v protokolu transakcí“ (s kroky uvedenými na obrázku výše, začíná se stejně od bodu a)):

               a)Ve výchozím systému se žádost o transakci odešle po uplynutí všech obchodních zpoždění (24hodinového zpoždění v příslušných případech) z registru do protokolu transakcí.

               Poté následuje:

               b)Protokol transakcí žádost neověří

               c)Do výchozího registru se zašle odpověď o zamítnutí.

               Alternativní tok „Zamítnutí v ETS“ (s kroky uvedenými na obrázku výše, začíná se od bodu a)):

               a)Ve výchozím systému ETS se žádost o transakci odešle po uplynutí všech obchodních zpoždění (24hodinového zpoždění v příslušných případech) z registru do protokolu transakcí.

               b)Protokol transakcí ověří transakci.

               c)Žádost o transakci se odešle do cílového systému ETS.

               d)Do registru výchozího systému ETS se zašle zpráva o přijetí.

               Poté následuje:

               e)Protokol transakcí přijímajícího systému ETS žádost neověří.

               f)Přijímající systém ETS zašle odpověď o zamítnutí do protokolu transakcí převádějícího systému ETS.

               g)Protokol transakcí zašle zamítnutí do registru.

               Příchozí transakce

                  Vyjádřeno je hledisko přijímajícího systému ETS. Konkrétní tok je zobrazen na následujícím sekvenčním diagramu:

               Diagram znázorňuje:

               1.Když protokol transakcí přijímajícího systému ETS ověří žádost, zašle zprávu o přijetí do převádějícího systému ETS a zprávu „transakce provedena“ do registru přijímajícího systému ETS.

               2.Když je v přijímajícím protokolu transakcí příchozí žádost zamítnuta, žádost o transakci se do registru přijímajícího systému ETS neodešle.

               Protokol

               Cyklus zpráv o transakci zahrnuje pouze dvě zprávy:

               ·Převádějící systém ETS→ Návrh na transakci v přijímajícím systému ETS

               ·Přijímající systém ETS→ Odpověď na transakci v převádějícím systému ETS: Přijato nebo Zamítnuto (včetně důvodu zamítnutí).

               –Přijato: Transakce je provedena.

               –Zamítnuto: Transakce je zastavena.

               Stav transakce

               ·Stav transakce v převádějícím systému ETS bude při odeslání žádosti nastaven na „navrženo“.

               ·Stav transakce v přijímajícím systému ETS bude při přijetí žádosti a během jejího zpracování nastaven na „navrženo“.

               ·Stav transakce v přijímajícím systému ETS bude po zpracování žádosti nastaven na „provedeno“/„zastaveno“. Přijímající systém ETS poté odešle odpovídající zprávu o přijetí/zamítnutí.

               ·Stav transakce v převádějícím systému ETS bude při přijetí a zpracování zprávy o přijetí/zamítnutí žádosti nastaven na „provedeno“/„zastaveno“.

               ·Jestliže není přijata žádná odpověď, zůstane stav transakce v převádějícím systému ETS takový, jaký byl navržen.

               ·Přijímající systém ETS nastaví každou transakci, která zůstane v navrženém stavu déle než 30 minut, na „zastaveno“.

                        Incidenty související s transakcemi budou řešeny podle provozních postupů stanovených v procesu řízení incidentů, který je součástí společných provozních postupů.

               3.2.Zabezpečení přenosu dat

               V průběhu přenosu budou data zabezpečena ve čtyřech úrovních:

               1)Řízení přístupu do sítě: Firewall a vrstva síťového propojení.

               2)Šifrování na úrovni přenosu: VPN nebo rovnocenná síť pro bezpečný přenos dat.

               3)Šifrování na úrovni relace: Protokol pro bezpečný přenos zpráv.

               4)Šifrování na úrovni aplikace: Šifrování a podpis obsahu XML.

               3.2.1.Firewall a síťové propojení

               Propojení se zřídí přes síť chráněnou hardwarovým firewallem. Firewall je konfigurován pomocí pravidel tak, že připojení na server VPN budou moci uskutečnit pouze „registrovaní“ klienti.

               3.2.2.Virtuální privátní síť (VPN)

               Veškerá komunikace mezi stranami je chráněna s využitím technologie bezpečného přenosu dat. V případě virtuální privátní sítě (VPN) by infrastruktura měla být založena na hardwaru nebo virtuálních zařízeních. Technologie VPN poskytují možnost „tunelování“ přes síť, jako je internet, z jednoho místa do druhého, přičemž veškerá komunikace je chráněna. Před vytvořením tunelu VPN je budoucímu koncovému bodu klienta vystaven digitální certifikát, který klientovi umožní prokázat při sjednávání spojení svou identitu. Každá strana je odpovědná za instalaci certifikátu do svého koncového bodu VPN. Digitální certifikáty bude každý koncový server VPN používat pro přístup do ústředního orgánu, aby si sjednal autentizační protokoly. V průběhu procesu vytváření tunelu se sjednává šifrování, což zajišťuje, že veškerá komunikace přes tunel bude chráněna.

               Koncové body VPN klienta jsou konfigurovány tak, aby udržovaly tunel VPN trvale, aby byla vždy umožněna spolehlivá a oboustranná komunikace v reálném čase mezi stranami.

               Jakékoli jiné rovnocenné řešení musí být v souladu s výše uvedenými zásadami.

               3.2.3.Provádění IPSec

               V případě použití řešení VPN zajistí používání protokolu IPSec k vytvoření infrastruktury VPN typu Site-to-Site ověření, integritu dat a šifrování dat typu Site-to-Site. Konfigurace IPSec VPN zajišťuje řádné ověření mezi dvěma koncovými body ve spojení VPN. Strany budou vzdáleného klienta identifikovat a ověřovat přes spojení IPSec pomocí digitálních certifikátů vydaných certifikačním orgánem uznávaným druhým koncovým bodem.

               IPSec rovněž zajišťuje integritu dat při veškeré komunikaci procházející přes tunel VPN. Datové pakety se transformují a podepisují pomocí ověřovacích údajů vytvořených v síti VPN. Důvěrnost dat je zajištěna podobně umožněním šifrování IPSec.

               3.2.4.Protokol pro bezpečný přenos zpráv

               Prozatímní řešení používá pro bezpečnou výměnu dat mezi stranami několik šifrovacích vrstev. Oba systémy a jejich různá prostředí jsou propojeny na úrovni sítě pomocí tunelů VPN nebo rovnocenných sítí pro bezpečný přenos dat. Na úrovni aplikací jsou soubory přenášeny s využitím protokolu pro bezpečný přenos zpráv na úrovni relace.

               3.2.5.Šifrování a podpis XML

               V souborech XML probíhá podepisování a šifrování na dvou úrovních. Každá žádost o transakci, odpověď na transakci a sesouhlasovací zpráva se digitálně podepisuje jednotlivě.

               V druhém kroku se jednotlivě šifruje každý dílčí prvek „zprávového“ prvku.

               Navíc se digitálně podepisuje kořenový element zprávy jako třetí krok, což zajišťuje integritu a neodmítnutí celé zprávy. Výsledkem je vysoká úroveň ochrany vložených dat XML. Technické provedení je v souladu se standardy konsorcia World Wide Web.

               Při dešifrování a ověřování zprávy probíhá tento proces v opačném pořadí.

               3.2.6.Kryptografické klíče

               Pro šifrování a podepisování se bude používat kryptografie s veřejným klíčem.

               Ve zvláštním případě IPSec se používá digitální certifikát vydaný certifikačním orgánem, kterému obě strany důvěřují. Tento certifikační orgán ověřuje identitu a vydává certifikáty, které se používají pro pozitivní identifikaci organizace a nastavení komunikačních kanálů mezi stranami pro bezpečný přenos dat.

                        Kryptografické klíče se používají k podepisování a šifrování komunikačních kanálů a datových souborů. Veřejné certifikáty si strany digitálně vyměňují s využitím bezpečných kanálů a ověřují se mimo IP síť. Tento postup je nedílnou součástí procesu řízení bezpečnosti informačních systémů v rámci společných provozních postupů.

               3.3.Seznam funkcí v rámci propojení

               Propojení určí přenosový systém pro sérii funkcí, které provádějí obchodní procesy vycházející z dohody. Propojení zahrnuje také určení procesu sesouhlasení a zkušebních zpráv, což umožní provádět monitorování prezenčního signálu.

               3.3.1.Obchodní transakce

               Z obchodního hlediska jsou v propojení uvažovány 4 (čtyři) druhy žádostí o transakci:

               ·Vnější převod:

               ·Jakmile vstoupí v platnost propojení systémů ETS, jsou unijní a švýcarské povolenky mezi stranami zaměnitelné, a tedy i plně převoditelné.

               ·Převod odeslaný přes propojení bude zahrnovat převádějící účet v jednom systému ETS a přijímající účet v druhém systému ETS.

               ·Převod může zahrnovat jakékoli množství 4 (čtyř) druhů povolenek:

               ·švýcarské všeobecné povolenky (CHU)

               ·švýcarské povolenky pro letectví (CHUA)

               ·všeobecné povolenky EU (EUA)

               ·povolenky EU pro letectví (EUAA)

               ·Mezinárodní přidělování:

               Provozovatelé letadel spravovaní jedním systémem ETS s povinnostmi v druhém systému ETS, kteří mají nárok na bezplatné povolenky od tohoto druhého systému ETS, obdrží bezplatné povolenky pro letectví od druhého systému ETS prostřednictvím transakce mezinárodního přidělení.

               ·Zrušení mezinárodního přidělení:

               K této transakci dojde v případě, že všechny bezplatné povolenky přidělené na vkladní účet provozovatele letadla druhým systémem ETS musí být zrušeny.

               ·Vrácení nadměrného přídělu:

               Podobně jako u zrušení, ale v případě, že není třeba rušit celý příděl, a do přidělujícího systému ETS je třeba vrátit pouze nadměrně přidělené povolenky.

               3.3.2.Protokol sesouhlasení

               K sesouhlasení dochází až poté, co jsou uzavřena okna pro příjem zpráv, jejich ověření a zpracování.

               Sesouhlasení je nedílnou součástí bezpečnostních opatření a zachování konzistentnosti v rámci propojení. Obě strany se před vytvořením jakéhokoli plánu dohodnou na přesném načasování sesouhlasení. Denní plánované sesouhlasení může probíhat, pokud je dohodnuto oběma stranami. Po přijetí však bude provedeno alespoň plánované sesouhlasení.

               Každá strana však může kdykoli zahájit manuální sesouhlasení.

                        Změny načasování a četnosti plánovaného sesouhlasení budou řešeny podle provozních postupů stanovených v procesu plnění žádostí, který je součástí společných provozních postupů.

               3.3.3.Testovací zpráva

               Testovací zpráva je určena pro testování komunikace mezi koncovými body. Tato zpráva bude obsahovat údaje, které ji identifikují jako testovací, a bude zodpovězena po přijetí druhým koncovým bodem.

               3.4.Standardy pro webové služby

               Webové služby nebudou v prozatímním řešení používány. Je však vhodné poznamenat, že forma a formát zpráv XML zůstanou do značné míry nezměněny. Po zavedení stálého propojení registrů v budoucnosti by webové služby měly umožňovat výměnu zpráv XML v reálném čase.

               3.5.Specifická definice webových služeb

               Tato část neplatí pro prozatímní řešení. Jak již bylo uvedeno v předchozí části, budou webové služby používány až v budoucím trvalém propojení registrů.

               3.6.Požadavky na evidenci údajů

               S cílem podpořit obě strany, aby vedly přesné a konzistentní údaje, a poskytnout nástroje pro použití při procesu sesouhlasení při řešení nesrovnalostí povedou obě strany 4 (čtyři) druhy datové evidence:

               ·protokoly transakcí

               ·protokoly sesouhlasení

               ·archiv zpráv

               ·protokoly interního auditu.

               Všechny údaje v těchto protokolech se uchovávají alespoň po dobu 3 (tří) měsíců pro účely řešení problémů, přičemž jejich další uchovávání bude záviset na platných právních předpisech v každém koncovém bodě pro účely kontroly. Soubory protokolů starší 3 (tří) měsíců mohou být archivovány na bezpečném místě v nezávislém IT systému, pokud je bude možné stáhnout nebo k nim získat přístup v přiměřené lhůtě.

               Protokoly transakcí

               V subsystémech EUTL a SSTL jsou implementovány protokoly transakcí.

               Konkrétně se v protokolech transakcí povede záznam o každé navržené transakci zaslané do druhého systému ETS. Každý záznam obsahuje všechna pole s obsahem transakce a následný výsledek této transakce (odpověď přijímajícího systému ETS). V protokolech transakcí se také povede záznam o příchozích transakcích a odpovědích zaslaných do výchozího systému ETS.

               Protokoly sesouhlasení

               Protokol sesouhlasení obsahuje záznam každé zprávy o sesouhlasení, kterou si obě strany vyměnily, včetně identifikace sesouhlasení, časového razítka a výsledku sesouhlasení: Stav sesouhlasení „Schváleno“ nebo „Nesrovnalosti“. V prozatímním řešení jsou zprávy o sesouhlasení nedílnou součástí vyměňovaných zpráv.

               Obě strany evidují každou žádost a odpověď na ni v protokolu sesouhlasení. Přestože se údaje z protokolu sesouhlasení nesdílejí přímo v rámci sesouhlasení samotného, může být přístup k těmto údajům nezbytný pro účely řešení nesrovnalostí.

               Archiv zpráv

               Je třeba, aby obě strany archivovaly kopii vyměňovaných dat (soubory XML), zaslaných i přijatých, a to bez ohledu na to, zda tato data nebo zprávy XML byly ve správném formátu.

               Hlavním účelem archivace je mít pro kontrolu důkaz o tom, co bylo odesláno druhé straně a přijato od druhé strany. V tomto smyslu je třeba společně se soubory archivovat také příslušné certifikáty.

               Tyto soubory budou také poskytovat další informace pro řešení problémů.

               Protokol interního auditu

               Tyto protokoly si každá strana definuje a používá sama.

               3.7.Provozní požadavky

               Výměna dat mezi oběma systémy není v prozatímním řešení zcela autonomní, což znamená, že zprovoznění propojení vyžaduje operátory a postupy.

               4.Ustanovení o dostupnosti

               4.1.Návrh dostupnosti komunikace

               Architektura prozatímního řešení je v podstatě IKT infrastruktura a software, který umožňuje komunikaci mezi systémem ETS Švýcarska a systémem EU ETS. Proto se zajištění vysoké úrovně dostupnosti, integrity a důvěrnosti toku těchto dat stává zásadním aspektem, který je třeba zvažovat při návrhu prozatímního řešení i trvalého propojení registrů. Protože jde o projekt, v němž hraje hlavní roli IKT infrastruktura, software a procesy na zakázku, je třeba vzít všechny tyto tři prvky v úvahu, aby bylo možné navrhnout odolný systém.

               Odolnost IKT infrastruktury

               Stavební bloky architektury jsou popsány v kapitole týkající se obecných ustanovení. Na straně IKT infrastruktury zřizuje prozatímní propojení odolnou VPN síť (nebo ekvivalentní síť), která vytváří bezpečné komunikační tunely, jimiž může probíhat bezpečná výměna zpráv. Jiné prvky infrastruktury jsou konfigurovány na vysokou dostupnost a/nebo spoléhají na nouzové mechanismy.

               Odolnost softwaru na zakázku

               Softwarové moduly vyvinuté na zakázku zvyšují odolnost opakovanými pokusy o komunikaci s druhým koncovým bodem po danou dobu, pokud z nějakého důvodu není dostupný.

               Odolnost služeb

               V prozatímním řešení dochází k výměně dat mezi stranami v předem definovaných vysílacích časech v průběhu celého roku. Některé z kroků potřebných pro plánované výměny dat vyžadují manuální zásah systémových operátorů a/nebo správců registru. Vzhledem k tomu a za účelem zvýšení dostupnosti a úspěšnosti výměn:

               ·Provozní postupy předpokládají značná časová okna na provedení každého kroku.

               ·V softwarových modulech pro prozatímní řešení je implementována asynchronní komunikace.

               ·Automatický proces sesouhlasení detekuje, zda při příjmu datových souborů na kterémkoli konci došlo k problémům.

               ·Jsou zapojeny monitorovací procesy (IKT infrastruktura a softwarové moduly na zakázku), které spouštějí postupy řízení incidentů (podle definice v dokumentu o společných provozních postupech). Tyto postupy, jejichž cílem je zkrácení času do obnovení normálního provozu po incidentech, jsou zásadní pro zajištění vysoké míry dostupnosti.

               4.2.Inicializace, komunikace, reaktivace a plán testování

               Všechny různé prvky zapojené do architektury prozatímního řešení procházejí sérií individuálních a kolektivních testů, aby bylo potvrzeno, že platforma je na úrovni IKT infrastruktury a informačního systému připravena. Tyto provozní testy jsou povinnou podmínkou pokaždé, když se v platformě převádí prozatímní řešení z pozastaveného do provozního stavu.

               Aktivace propojení do provozního stavu poté vyžaduje úspěšné provedení předem definovaného testovacího plánu. To potvrdí, že každý registr nejprve provedl skupinu interních testů, po nichž následovalo ověření spojení mezi koncovými body předtím, než začne nabídka produkčních transakcí mezi oběma stranami.

               V testovacím plánu by měla být uvedena celková strategie testování a podrobnosti o testovací infrastruktuře. Každý prvek v každém testovacím bloku by měl konkrétně zahrnovat:

               ·kritéria a nástroje pro testování

               ·role přiřazené k provedení testu

               ·očekávané výsledky (pozitivní i negativní)

               ·časový rozvrh testu

               ·záznam požadavku na výsledky testu

               ·dokumentaci pro řešení problémů

               ·ustanovení o eskalaci.

               Aktivační testy provozního stavu by jako proces mohly být rozděleny do 4 (čtyř) koncepčních bloků nebo fází:

               4.2.1.Interní testy IKT infrastruktury

               Tyto testy mají být prováděny a/nebo kontrolovány individuálně oběma stranami na každém konci.

               Každý prvek IKT infrastruktury na každém konci se testuje individuálně. Zahrnuje to každý jednotlivý komponent infrastruktury. Tyto testy mohou být prováděny automaticky nebo manuálně, ale musí ověřit, že každý prvek infrastruktury je funkční.

               4.2.2.Testy komunikace

               Tyto testy zahájí každá strana individuálně a dokončí je ve spolupráci s druhým koncem.

               Jakmile jsou jednotlivé prvky funkční, je třeba otestovat komunikační kanály mezi oběma registry. Za tímto účelem každá strana ověří, že funguje přístup k internetu, že jsou vytvořeny VPN tunely (nebo rovnocenná bezpečná přenosová síť) a že je mezi oběma místy IP spojení. Poté je třeba druhému konci potvrdit dosažitelnost lokálních i vzdálených prvků infrastruktury a IP spojení.

               4.2.3.Testy celého systému (end-to-end)

               Tyto testy mají být provedeny na obou koncích a výsledky sděleny druhé straně.

               Po otestování komunikačních kanálů a všech jednotlivých komponentů obou registrů připraví každý konec sérii simulovaných transakcí a sesouhlasení vyjadřujících všechny funkce, jež mají být v propojení implementovány.

               4.2.4.Bezpečnostní testy

               Tyto testy mají být prováděny a/nebo spouštěny oběma stranami na každém konci, jak je popsáno v částech „Pokyny pro testování bezpečnosti“ a „Ustanovení o posouzení rizik“.

               Až když každá ze čtyř fází/bloků skončí s předvídatelnými výsledky, může být prozatímní propojení považováno za zprovozněné.

               Zdroje pro testování

               Každá strana bude používat zvláštní zdroje pro testování (zvláštní IKT infrastrukturu, software a hardware) a vytvoří si ve svém příslušném systému testovací funkce, které budou podporovat manuální a kontinuální ověřování platformy. Správci registrů mohou kdykoli realizovat manuální individuální nebo společné testovací postupy. Aktivace provozního stavu je sama o sobě manuální proces.

               Předpokládá se rovněž, že platforma v pravidelných intervalech provádí automatické kontroly. Cílem těchto kontrol je zvýšit dostupnost platformy včasným detekováním potenciálních problémů v oblasti infrastruktury nebo softwaru. Tento plán monitorování platformy se skládá ze dvou prvků:

               ·Monitorování IKT infrastruktury: infrastruktura bude na obou koncích monitorována poskytovateli služeb pro IKT infrastrukturu. Automatické testy budou zahrnovat různé prvky infrastruktury a dostupnost komunikačních kanálů.

               ·Monitorování aplikací: v softwarových modulech prozatímního propojení bude implementováno monitorování systémové komunikace na úrovni aplikací (manuálně a/nebo v pravidelných intervalech), které bude testovat dostupnost propojení mezi oběma konci simulováním některých transakcí přes propojení.

               4.3.Schvalovací/testovací prostředí

               Architektura registru Unie a registru Švýcarska sestává z těchto tří prostředí:

               ·Produkce (PROD): V tomto prostředí jsou skutečné údaje a zpracovávají se v něm skutečné transakce.

               ·Schvalování (ACC): Toto prostředí obsahuje údaje, které nejsou skutečné nebo jsou anonymizované či reprezentativní. Je to prostředí, kde operátoři systémů obou stran ověřují nové verze.

               ·Testování (TEST): Toto prostředí obsahuje údaje, které nejsou skutečné nebo jsou anonymizované či reprezentativní. Toto prostředí je omezeno na správce registrů a má být používáno k provádění integračních testů oběma stranami.

               S výjimkou VPN (nebo rovnocenné sítě) jsou tato tři prostředí na sobě zcela nezávislá, což znamená, že hardware, software, databáze, virtuální prostředí, IP adresy, porty se nastavují a provozují nezávisle na sobě.

               Pokud jde o strukturu VPN, nastavuje se ve dvou různých prostředích, v jednom pro PROD a v dalším nezávislém pro ACC a TEST.

               5.Ustanovení o důvěrnosti a integritě

               Bezpečnostní mechanismy a postupy předpokládají u operací probíhajících v propojení mezi registrem Unie a švýcarským registrem roli dvou osob (zásada 4 očí). Role dvou osob se uplatňuje vždy, když je to potřebné, nemusí se však používat u všech kroků prováděných správci registrů.

               Bezpečnostní požadavky jsou rozebrány a řešeny v plánu pro řízení bezpečnosti, který zahrnuje podobné procesy týkající se řešení bezpečnostních incidentů po případném narušení bezpečnosti. Provozní část těchto procesů je popsána ve společných provozních postupech.

               5.1.Infrastruktura pro testování bezpečnosti

               Každá strana se zavazuje vytvořit infrastrukturu pro testování bezpečnosti (s využitím společné sady softwaru a hardwaru, který se používá pro detekci slabých stránek ve vývojové a provozní fázi):

               ·odděleně od produkčního prostředí;

               ·kde bezpečnost analyzuje tým nezávislý na vývoji a provozu systému.

               Každá strana provádí statickou a dynamickou analýzu.

               V případě dynamické analýzy (jako je test penetrace) obě strany omezí hodnocení zpravidla na testovací a schvalovací prostředí (podle definice v části „Schvalovací/testovací prostředí“). Výjimky z této zásady podléhají schválení oběma stranami.

               Před zavedením do produkčního prostředí se každý softwarový modul spojení (podle definice v části „Architektura komunikačního propojení“) otestuje na bezpečnost.

               Testovací infrastruktura musí být oddělena na úrovni sítě i infrastruktury od produkční infrastruktury a musí umožňovat provedení bezpečnostních testů potřebných ke kontrole souladu s bezpečnostními požadavky.

               5.2.Ustanovení o pozastavení propojení a jeho reaktivaci

               Existuje-li podezření, že zabezpečení registru Švýcarska, SSTL, registru Unie nebo EUTL bylo ohroženo, obě strany se neprodleně vzájemně informují a propojení mezi SSTL a EUTL pozastaví.

                        Postupy pro sdílení informací, rozhodnutí o pozastavení a rozhodnutí o reaktivaci jsou součástí procesu plnění žádostí v rámci společných provozních postupů.

               Pozastavení

               K pozastavení propojení registrů v souladu s přílohou II dohody může dojít v důsledku:

               ·administrativních důvodů (údržby, ...), tedy důvodů plánovaných;

               ·bezpečnostních důvodů (nebo poruch IT infrastruktury), tedy důvodů neplánovaných.

               V případě mimořádné situace každá strana informuje druhou stranu a jednostranně pozastaví propojení registrů.

               Jestliže je přijato rozhodnutí o pozastavení propojení registrů, každá strana zajistí, aby bylo propojení přerušeno na úrovni sítě (zablokováním částí nebo všech příchozích a odchozích spojení).

                        Rozhodnutí pozastavit propojení registrů, plánované i neplánované, bude přijato podle postupu řízení změn nebo postupu řízení bezpečnostních incidentů uvedených ve společných provozních postupech.

               Reaktivace komunikace

               Rozhodnutí o reaktivaci bude přijato podle popisu ve společných provozních postupech a v každém případě až po úspěšném provedení bezpečnostního testování, jak je popsáno v částech „Pokyny pro testování bezpečnosti“ a „Inicializace, komunikace, reaktivace a plán testování“.

               5.3.Ustanovení o narušení bezpečnosti

               Narušení bezpečnosti se považuje za bezpečnostní incident s dopadem na důvěrnost a integritu jakýchkoli citlivých informací a/nebo dostupnost systému pro nakládání s nimi.

               Citlivé informace jsou označeny v seznamu citlivých informací a mohou být zpracovávány v systému nebo v jakékoli související části.

               Informace přímo související s narušením bezpečnosti budou považovány za citlivé, označeny za „ETS kritické“ a bude s nimi zacházeno dle pokynů pro nakládání, pokud není uvedeno jinak.

                        Každé narušení bezpečnosti bude řešeno podle kapitoly o řízení bezpečnostních incidentů ve společných provozních postupech.

               5.4.Pokyny pro testování bezpečnosti

               5.4.1.Software

               V rámci veškerých nových vydání důležitého softwaru se provede testování bezpečnosti, v příslušných případech včetně testu penetrace, a to v souladu s bezpečnostními požadavky stanovenými v technických normách pro propojování, aby bylo možné posoudit bezpečnost propojení a související rizika.

               Pokud v posledních 12 měsících nedošlo k vydání žádného důležitého softwaru, provede se testování bezpečnosti na stávajícím systému s ohledem na vývoj kybernetických hrozeb, k němuž v posledních 12 měsících došlo.

               Testování bezpečnosti propojení registrů se provede ve schvalovacím prostředí a v případě potřeby v produkčním prostředí, a to s koordinací a po vzájemné dohodě obou stran.

               Při testování webových aplikací budou dodržovány otevřené mezinárodní normy, jako jsou standardy vyvinuté projektem Bezpečnost otevřených webových aplikací (OWASP).

               5.4.2.Infrastruktura

               Infrastruktura podporující produkční systém je pravidelně prověřována na slabá místa (alespoň jednou měsíčně) a zjištěná slabá místa se opraví podle stejné zásady, jaká je definována v předchozí části, s využitím aktuální databáze slabých míst.

               5.5.Ustanovení o posouzení rizik

               Je-li použitelné testování penetrace, musí být zařazeno do testování bezpečnosti.

               Každá strana si může na provedení testování bezpečnosti sjednat specializovanou společnost, pokud tato společnost:

               ·má s takovým testováním bezpečnosti dovednosti a zkušenosti;

               ·není podřízena přímo vývojáři ani jeho dodavateli a není zapojena do vývoje softwaru propojení a není ani dodavatelem vývojáře;

               ·uzavřela dohodu o mlčenlivosti, aby výsledky zůstaly důvěrné a aby se s nimi v souladu s pokyny pro nakládání zacházelo jako s „ETS kritickými“.

                     (1)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 3.

                     (2)

                        Úř. věst. [XXXX]

                     (3)

                        Tyto technologie se v současné době používají pro navázání spojení mezi registrem Unie a mezinárodní evidencí transakcí, jakož i mezi švýcarským registrem a mezinárodní evidencí transakcí.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 1.7.2020
            COM(2020) 273 final
            2020/0131(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro obchod zřízeném podle Prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu dohody, která má zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro obchod zřízeném podle Prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu dohody, která má zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Odůvodnění a cíle návrhu

               Dne 12. června 2002 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání o dohodách o hospodářském partnerství (dohody EPA) se státy AKT.

               Dne 30. července 2009 podepsala Unie Prozatímní dohodu o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“), která stanoví rámec pro dohodu o hospodářském partnerství
                  1
               . Cílem dohody je:

               a)umožnit tichomořským státům těžit z lepšího přístupu na trh nabízeného Evropskou unií;

               b)podporovat udržitelný rozvoj a postupnou integraci tichomořských států do světového hospodářství;

               c)vytvořit oblast volného obchodu mezi stranami na základě společného zájmu prostřednictvím postupné liberalizace obchodu způsobem, jenž je v souladu s použitelnými pravidly WTO a zásadou asymetrie, s přihlédnutím ke specifickým potřebám a omezením kapacity tichomořských států, pokud jde o úroveň a načasování závazků;

               d)stanovit vhodná pravidla pro řešení sporů a

               e)zavést příslušná institucionální ujednání.

               Papua-Nová Guinea prozatímně provádí dohodu od 20. prosince 2009, Fidžijská republika od 28. července 2014.

               Článek 80 dohody stanoví, že k dohodě mohou přistoupit další tichomořské ostrovy na základě předložení nabídky přístupu na trh v souladu s článkem XXIV GATT 1994. V souladu s tím Nezávislý stát Samoa přistoupil k dohodě dne 21. prosince 2018
                  2
                a ode dne 31. prosince 2018 ji prozatímně provádí. Probíhají postupy smluvních stran ohledně přistoupení Šalamounových ostrovů a Království Tonga, které vyjádřily svůj zájem na přistoupení, k dohodě.

               Po přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě je nezbytné zavést technické úpravy do dohody, aby se doplnila jeho nabídka přístupu na trh do přílohy II dohody.

               2.2.Výbor pro obchod dohody EPA

               Článkem 68 dohody EPA se zřizuje Výbor pro obchod, který se skládá ze zástupců smluvních stran (EU a tichomořských států).

               Výbor pro obchod se zabývá veškerými záležitostmi, jež jsou nezbytné pro provádění dohody. Výbor pro obchod při výkonu svých funkcí může:

               f)zřizovat zvláštní výbory nebo orgány nezbytné pro provádění dohody a dohlížet na ně;

               g)scházet se v jakémkoli termínu, na němž se smluvní strany dohodnou;

               h)projednávat jakékoli otázky, které spadají do působnosti dohody, a podnikat odpovídající kroky při výkonu svých funkcí a

               i)přijímat rozhodnutí nebo vydávat doporučení v případech stanovených dohodou.

               2.3.Zamýšlené rozhodnutí Výboru pro obchod dohody EPA

               Ve dnech 3. až 4. října 2019 na svém sedmém zasedání Výbor pro obchod dohody EPA přijal doporučení smluvním stranám dohody, aby mimo jiné dohodu změnily s ohledem na přistoupení Nezávislého státu Samoa. Požadované změny zahrnují doplnění nabídky přístupu na trh Samoy do přílohy II dohody.

               Článek 13 dohody stanoví, že Výbor pro obchod může dohodou změnit přílohu II dohody jakýmkoli způsobem, který považuje za vhodný.

               V souladu s tím dne XX XX XX na svém osmém zasedání Výbor pro obchod EPA má tedy přijmout rozhodnutí o provedení nezbytné technické změny dohody s cílem zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Navrhované rozhodnutí Rady stanoví postoj, který má být zaujat jménem Unie k přijetí navrhované změny dohody zohledňující nedávné přistoupení Nezávislého státu Samoa.

               Tento postoj musí vycházet z návrhu rozhodnutí Výboru pro obchod ohledně změny dohody, který je připojen k návrhu rozhodnutí Rady.

               Předmět zamýšleného doporučení se týká obchodní politiky, což je oblast, v níž má Unie výlučnou vnější pravomoc podle čl. 3 odst. 2 SFEU.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.“

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Výbor pro obchod je orgán zřízený dohodou o hospodářském partnerství.

               Změna, která má být přijata Výborem pro obchod, bude mít právní účinky. Jakmile bude zamýšlená změna přijata, bude závazná podle mezinárodního práva v souladu s článkem 13  dohody.

               Zamýšlená změna nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného doporučení, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje‑li zamýšlené doporučení dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‑li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Cíl a obsah zamýšleného doporučení se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného doporučení

               Jelikož rozhodnutí Výboru pro obchod mění dohodu o hospodářském partnerství, je vhodné jej po přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2020/0131 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro obchod zřízeném podle Prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu dohody, která má zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 30. července 2009 podepsala Unie Prozatímní dohodu o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé
                  3
                (dále jen „dohoda“), která stanoví rámec pro dohodu o hospodářském partnerství. Dohodu od 20. prosince 2009 prozatímně provádí Papua-Nová Guinea a od 28. července 2014 Fidžijská republika.

               (2)Článek 80 dohody stanoví, že k dohodě mohou přistoupit další tichomořské ostrovy na základě předložení nabídky přístupu na trh v souladu s článkem XXIV GATT 1994. V souladu s tím Nezávislý stát Samoa přistoupil k dohodě dne 21. prosince 2018
                  4
                a ode dne 31. prosince 2018 ji prozatímně provádí.

               (3)Článek 68 dohody stanoví, že se Výbor pro obchod má zabývat veškerými záležitostmi, jež jsou nezbytné pro provádění dohody.

               (4)Ve dnech 3. až 4. října 2019 na svém sedmém zasedání Výbor pro obchod dohody EPA přijal doporučení smluvním stranám dohody, aby mimo jiné dohodu změnily tak, aby zohlednila přistoupení Nezávislého státu Samoa. Požadované změny zahrnují doplnění nabídky přístupu na trh Samoy do přílohy II dohody.

               (5)Článek 13 dohody stanoví, že Výbor pro obchod může dohodou změnit přílohu II dohody jakýmkoli způsobem, který považuje za vhodný.

               (6)Osmé zasedání Výboru pro obchod se má konat dne XX XX 2020 a Výbor pro obchod na něm v souladu s článkem 13 dohody zavede technické změny do dohody s cílem zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa.

               (7)Unie by měla určit postoj, jejž ohledně zamýšleného rozhodnutí zaujme na osmém zasedání Výboru pro obchod.

               (8)Postoj Unie na osmém zasedání Výboru pro obchod by tudíž měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro obchod na jeho osmém zasedání, pokud jde o změnu Prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení Nezávislého státu Samoa, vychází z návrhu rozhodnutí Výboru pro obchod připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Rozhodnutí Výboru pro obchod se po přijetí zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 13. července 2009 o podpisu a prozatímním provádění prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 272, 16.10.2009, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 333, 28.12.2018, s. 1.

                     (3)

                        Rozhodnutí Rady 2009/729/ES ze dne 13. července 2009 o podpisu a prozatímním provádění prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 272, 16.10.2009, s. 1).

                     (4)

                        Úř. věst. L 333, 28.12.2018, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 1.7.2020
            COM(2020) 273 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro obchod zřízeném podle Prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu dohody, která má zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě

               PŘÍLOHA

               NÁVRH

               ROZHODNUTÍ č. XX/2020 VÝBORU PRO OBCHOD ZŘÍZENÉHO PROZATÍMNÍ DOHODOU O PARTNERSTVÍ MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM NA JEDNÉ STRANĚ A TICHOMOŘSKÝMI STÁTY NA STRANĚ DRUHÉ

               ze dne...,

               pokud jde o změnu dohody, která má zohlednit přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě

               VÝBOR PRO OBCHOD,

               s ohledem na Prozatímní dohodu o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé
                  1
                (dále jen „dohoda“), jež vytváří rámec dohody o hospodářském partnerství a jež byla podepsána dne 30. července 2009 v Londýně, a zejména na články 13 a 68 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 5. února 2018 Nezávislý stát Samoa předložil smluvním stranám žádost o přistoupení spolu s nabídkou přístupu na trh, která je v souladu s článkem XXIV GATT 1994. Samoa dne 21. prosince 2018 přistoupila k dohodě a ode dne 31. prosince 2018 ji prozatímně provádí.

               (2)Článek 68 dohody stanoví, že se Výbor pro obchod má zabývat veškerými záležitostmi, jež jsou nezbytné pro provádění dohody.

               (3)Ve dnech 3. až 4. října 2019 na svém sedmém zasedání Výbor pro obchod dohody EPA přijal doporučení smluvním stranám dohody, aby mimo jiné dohodu změnily s ohledem na přistoupení Nezávislého státu Samoa. Požadované změny zahrnují doplnění nabídky přístupu na trh Samoy do přílohy II dohody.

               (4)Článek 13 dohody stanoví, že Výbor pro obchod může dohodou změnit přílohu II dohody jakýmkoli způsobem, který považuje za vhodný.

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Znění dohodnuté nabídky přístupu na trh Nezávislého státu Samoa, které je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, se doplňuje do přílohy II dohody.

               V … dne …

                           Za Výbor pro obchod

                        Jménem Unie

                        Jménem tichomořských států

               PŘÍLOHA

               CLA PLATNÁ NA DOVOZ DO NEZÁVISLÉHO STÁTU SAMOA (Úř. věst. L 333, 28.12.2018, s. 1)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/?uri=OJ:L:2018:333:TOC

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 2009/729/ES ze dne 13. července 2009 o podpisu a prozatímním provádění prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 272, 16.10.2009, s. 1).