Důležité právní upozornění

|

52007PC0508(01)

Návrh Rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Českou republikou, Kyprem, Lotyšskem, Maďarskem, Maltou, Polskem, Rumunskem, Slovenskem a Slovinskem za rovnocenné jejich vnitrostátním vízům za účelem průjezdu přes jejich území  /* KOM/2007/0508 konecném znení - COD 2007/0185 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 11.9.2007KOM(2007) 508 v konečném znění2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU a RADY,kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Českou republikou, Kyprem, Lotyšskem, Maďarskem, Maltou, Polskem, Rumunskem, Slovenskem a Slovinskem za rovnocenné jejich vnitrostátním vízům za účelem průjezdu přes jejich územíNávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU a RADY,kterým se mění rozhodnutí č. 896/2006, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území.(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. ÚVODEvropský parlament a Rada schválily dne 14. června 2006 dvě rozhodnutí, kterými se zavádí zjednodušený režim kontrol státních příslušníků třetích států, na něž se vztahuje vízová povinnost podle nařízení Rady (ES) 539/2001[1], na vnějších hranicích Unie:-  rozhodnutí č. 895/2006/ES[2], kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Českou republikou, Estonskem, Kyprem, Lotyšskem, Litvou, Maďarskem, Maltou, Polskem, Slovenskem a Slovinskem za rovnocenné jejich vnitrostátním vízům za účelem průjezdu přes jejich území, a-  rozhodnutí č. 896/2006[3], kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území.Jednalo se o první případ zavedení základních společných pravidel jednostranného uznávání víz a povolení k pobytu do acquis Společenství upravujícího problematiku víz.Rozhodnutí č. 895/2006/ES zohledňuje specifické potřeby v oblasti vízové politiky členských států, které k Evropské unii přistoupily v roce 2004, především jejich vízové požadavky během přechodného období až do jejich úplné integrace do schengenského prostoru. Rozhodnutí ve skutečnosti odstraňuje značné administrativní zatížení dopadající na konzulární úřady v těchto zemích, které musely osobám, jež pro členské státy nepředstavují žádné riziko, vydávat národní průjezdní víza.Aniž by upravovalo nové povinnosti neuvedené v aktu o přistoupení z roku 2003, zavádí rozhodnutí č. 895/2006/ES volitelný režim založený na společných pravidlech, která členským státům umožňují na jejich vnějších hranicích zjednodušit kontroly státních příslušníků třetích zemí, držitelů některých dokladů vydaných členskými státy plně uplatňujícími schengenské acquis , jakož i podobných dokladů vydaných ostatními členskými státy, které dosud schengenské acquis zcela neuplatňují. Společná pravidla se budou používat až do konce přechodného období, tj. do okamžiku plné účasti těchto členských států na prostoru bez vnitřních hranic, kdy začne být vzájemné uznávání těchto dokladů povinné.Režim jednostranného uznávání se omezuje na účely průjezdu, jehož trvání nesmí překročit pět dní. Toto omezení se považuje za nutné, aby se zamezilo riziku záměny nebo nesprávného provádění stávajících schengenských pravidel o vízech určujících, který stát odpovídá za zpracování žádostí o víza (jedná se buď o stát, na jehož území se nachází hlavní cíl návštěvy, nebo stát, kde došlo k prvnímu vstupu).Stejný přístup vyplývá z rozhodnutí č. 896/2006/ES, které zohledňuje administrativní problémy, jimž musí členské státy čelit při vydávání víz příslušníkům třetích zemí oprávněně pobývajícím ve Švýcarsku a Lichtenštejnsku. S ohledem na významnou sezónní mobilitu (v období letních prázdnin) čelily konzulární úřady některých členských států ve Švýcarsku a Lichtenštejnsku, jichž se tento pohyb osob vzhledem k jejich zeměpisné poloze podstatně dotkl, významnému administrativnímu zatížení, a to z důvodu potřeby včas vydávat v tomto období požadovaná víza.Rozhodnutí č. 896/2006/ES zavádí společná pravidla jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za rovnocenná jejich průjezdním vízům. Nová pravidla jsou povinná pro členské státy, které se plně účastní společného prostoru bez vnitřních hranic, a dobrovolná pro členské státy, které k Unii přistoupily v roce 2004. Považovalo se za nezbytné provést toto rozlišení, aby se předešlo ukládání dodatečných povinností na nové členské státy v průběhu přechodného období, tj. než budou zcela integrovány do schengenského prostoru.Jak vyplývá z článku 5 rozhodnutí č. 895/8006/ES a z článku 4 rozhodnutí č. 896/2006/ES[4], Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko oznámily Komisi svá rozhodnutí uplatňovat společné režimy pro obě rozhodnutí. Pokud jde zejména o rozhodnutí č. 895/2006/ES, rozhodly se tyto země pro jednostranné uznávání všech dokladů uvedených v příloze, které jsou vydávány ostatními členskými státy, jež zatím plně neuplatňují celé schengenské acquis .Komise zveřejnila informace, které jí byly sděleny, v Úředním věstníku[5]. Počáteční datum pro provádění společných pravidel se pro jednotlivé členské státy liší. Vzhledem k tomu, že rozhodnutí toto datum konkrétně nestanovují, rozhodly se některé členské státy pro okamžité provádění společných pravidel (Slovinsko a Kypr), zatímco ostatní státy se z administrativních důvodů rozhodly zahájit uplatňování těchto pravidel později. Ode dne 1. prosince 2006 společná pravidla uplatňují Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko.Členské státy za účelem zajištění účinného provádění společných pravidel položily (v rámci příslušné pracovní skupiny) otázky ohledně specifických záležitostí souvisejících s rozhodnutím č. 895/2006/ES a požádaly útvary Komise, aby jim poskytly poradenství a výklad, pokud jde o rozsah působnosti některých ustanovení.V rámci odpovědi na tyto otázky útvary Komise připomněly účel zavedení společných pravidel a zdůraznily omezení rozsahu jejich působnosti na účely průjezdu. Tento společný režim se použije během přechodného období až do úplné integrace příslušných členských států do schengenského prostoru (první rozhodnutí) a až do doby, kdy Švýcarsko a Lichtenštejnsko zahájí úplné uplatňování schengenského acquis (druhé rozhodnutí).Útvary Komise zdůraznily, že účelem zavedení společných pravidel bylo zjednodušit průjezd některých kategorií osob a vyloučit jakékoli neodůvodněné administrativní zatížení konzulárních úřadů související s žadateli o víza, kteří pro členské státy nepředstavují žádné riziko.Zavedení těchto nových pravidel nemá žádný dopad na provádění všech ostatních předpisů acquis Společenství o vízech a vnějších hranicích, které zůstávají i nadále použitelné, členskými státy. Tato nová pravidla především nemají dopad na předpisy acquis týkající se víz s omezenou územní platností, letištních průjezdních víz nebo kontrol osob na vnějších hranicích.Pokud jde o tento poslední bod, Komise zdůraznila, že kontroly osob na vnějších hranicích by měly být prováděny v souladu s články 5 až 13 a 18 až 19 nařízení (ES) č. 562/2006[6]. Příslušníci pohraniční stráže musí při provádění kontrol na vnějších hranicích zohlednit zjednodušení zavedené společnými pravidly a předejít zneužívání úpravy vyplývající z rozhodnutí č. 895/2006/ES. Tyto kontroly tedy musí být vyvážené a úměrné sledovaným cílům. Příslušníci pohraniční stráže by měli v každém jednotlivém případě posoudit, zda lze na státní příslušníky třetí země uplatnit zjednodušená pravidla, zda splňují podmínky pro vstup a zda je dodržena lhůta pro průjezd vyplývající z rozhodnutí č. 895/2006/ES. Pokud osoba překročí povolenou lhůtu pro průjezd, lze jí na základě posouzení provedeného příslušníkem pohraniční stráže zakázat vstup. Lze také uložit další administrativní opatření (např. pokuty), pokud by byla vzhledem ke konkrétnímu případu vhodnější.EU by měla na základě úspěšného uplatňování těchto dvou rozhodnutí rozšířit zjednodušený režim na Bulharsko a Rumunsko, které přistoupily k Evropské unii dne 1. ledna 2007 a na něž se dosud stávající společná pravidla nevztahují. Důvody, z nichž vychází výše uvedená rozhodnutí, určitě rovnocenně platí i pro Bulharsko a Rumunsko.V případě těchto dvou členských států se, stejně jako tomu bylo v případě předchozího rozšíření v roce 2004, v záležitostech souvisejících s acquis o vízech (článek 4 Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (dále jen „akt o přistoupení“)) uplatňuje tzv. „schengenský dvoufázový prováděcí postup“. To znamená, že Bulharsko a Rumunsko musí ode dne přistoupení (tj. od 1.1.2007) uplatňovat ustanovení nařízení (ES) 539/2001 a musí tedy státním příslušníkům třetích zemí uvedených v příloze I tohoto nařízení uložit vízovou povinnost, přičemž budou až do okamžiku, kdy jim Rada svým rozhodnutím povolí úplnou integraci do schengenského prostoru, nadále vydávat svá národní víza. Vzhledem k tomu, že se schengenská pravidla o vzájemném uznávání pro účely průjezdu a krátkodobého pobytu neuplatňují na Bulharsko a Rumunsko ode dne jejich přistoupení, mají tyto členské státy povinnost vydávat ode dne 1. ledna 2007 národní víza pro vstup na jejich území a průjezd tímto územím příslušníkům třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost podle nařízení (ES) 539/2001, a to i v případě, že jsou tyto osoby držiteli schengenského víza nebo povolení k pobytu nebo národního víza k dlouhodobému pobytu vydaného schengenským státem. Totéž se vztahuje na podobné doklady vydané ostatními členskými státy, které přistoupily k Unii v roce 2004 a které dosud plně neuplatňují schengenské acquis .Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko, které uplatňují společný režim rozhodnutí č. 895/2006/ES ode dne 1. prosince 2006 a které dosud nejsou plně zapojeny do schengenského prostoru, navíc neměly možnost jednostranně uznávat povolení k pobytu a víza vydaná Bulharskem a Rumunskem pro účely průjezdu přes jejich území.Stávající pravidla neumožňují Bulharsku a Rumunsku uznávat povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem.2. DVA NÁVRHYVzhledem k tomu, že neexistují konkrétní ustanovení reagující na administrativní zatížení, jemuž čelí konzulární úřady Bulharska a Rumunska, a že je třeba uspokojit specifické potřeby ostatních členských států po přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii, považuje Komise za nutné zrevidovat společná pravidla vyplývající z rozhodnutí č. 895/2006/ES a 896/2006/ES.Komise v tomto směru bere do úvahy:-  specifické potřeby Bulharska a Rumunska v oblasti vízové politiky, nové problémy členských států vzniklé po posledním rozšíření a v období před úplnou integrací členských států, které přistoupily k Evropské unii v roce 2004 a v roce 2007, do schengenského prostoru a-  přísné kontroly a prohlídky, kterým byli podrobeni státní příslušníci třetích zemí v členském státě, který jim vydal vízum ke krátkodobému pobytu nebo povolení k pobytu, jakož i nízkou míru rizika, kterou tato kategorie osob představuje pro ostatní členské státy.V důsledku toho se navrhují dva nástroje:2.1. Rozhodnutí EP a Rady, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Českou republikou, Kyprem, Lotyšskem, Maďarskem, Maltou, Polskem, Rumunskem, Slovenskem a Slovinskem za rovnocenné jejich vnitrostátním vízům za účelem průjezdu přes jejich území.Navrhované rozhodnutí vychází z čl. 62 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství a je určeno Bulharsku a Rumunsku a členským státům, jež se rozhodly provádět rozhodnutí č. 895/2006/ES.Vzhledem k tomu, že rozhodnutí č. 895/2006/ES neobsahuje žádné ustanovení, které by v návaznosti na poslední rozšíření Evropské unii umožňovalo rozšířit zjednodušený režim kontrol na vnějších hranicích na některé kategorie osob, držitele některých druhů dokladů, považuje se za nezbytné provést revizi společných pravidel tak, aby se reagovalo na specifické potřeby vzniklé po přistoupení Bulharska a Rumunska dne 1. ledna 2007.Rozšířením režimu jednostranného uznávání prostřednictvím nástroje Společenství by se členským státům neměly ukládat nové povinnosti, které nejsou uvedeny v aktu o přistoupení z roku 2003 a v aktu o přistoupení z roku 2005. Tento nástroj tedy nebude představovat odchylku od těchto dvou smluv o přistoupení.Navrhovaný režim se bude provádět na dobrovolné bázi: příslušné členské státy mají buď možnost provádět nový nástroj, nebo nadále vydávat národní víza, jak to požadují smlouvy o přistoupení.Nový návrh by měl Bulharsku a Rumunsku, které přistoupily k Evropské unii v roce 2007, umožnit jednostranně uznávat za rovnocenná jejich národním vízům víza a povolení k pobytu vydaná schengenskými státy, jakož i podobné doklady vydané těmito dvěma zeměmi a členskými státy, které přistoupily k Unii v roce 2004 a které nejsou dosud zcela integrovány do schengenského prostoru.Členským státům, které se rozhodly uplatňovat rozhodnutí č. 895/2006/ES a které nejsou dosud plně integrovány do prostoru bez vnitřních hranic, by navíc mělo být umožněno jednostranně uznávat víza a povolení k pobytu vydaná Bulharskem a Rumunskem. Členským státům, které se rozhodly, ze nebudou uplatňovat rozhodnutí č. 895/2006/ES, by nemělo být umožněno nové rozhodnutí provádět, protože mají za to, že za rovnocenná jejich národním vízům pro účely průjezdu lze považovat jen povolení k pobytu a víza vydaná členskými státy, které plně uplatňují schengenské acquis .Zjednodušený režim vychází z úvahy, že státní příslušníci třetích zemí, kteří by mohli systém využívat, již v členském státě prošly přísnou kontrolou a nemá se za to, že by ohrožovali veřejný pořádek nebo představovali riziko ve smyslu nedovoleného přistěhovalectví.Tento režim se bude používat až do konce přechodného období, tj. do okamžiku plné účasti členských států na prostoru bez vnitřních hranic, kdy začne být vzájemné uznávání těchto dokladů povinné.Režim uznávání bude stejně jako v rozhodnutí č. 895/2006/ES omezen na účely průjezdu územím příslušných členských států. Doba průjezdu nesmí přesáhnout pět dní. Tento režim nemá nahradit vydávání národních víz pro krátkodobé pobyty členskými státy. Podle stávajících pravidel mají tyto členské státy navíc možnost vydávat vícevstupní národní víza pro krátkodobý pobyt s platností rok či více, aby se zjednodušila mobilita státních příslušníků třetích zemí, držitelů schengenských dokladů, kteří musí často cestovat na území těchto členských států.Pro režim uznávání byly zvoleny tyto doklady:-  jednotná víza vydaná schengenským státem podle společných pravidel vyplývajících ze Společných konzulárních instrukcí (průjezdní, krátkodobá nebo cestovní, skupinová víza);-  národní víza k dlouhodobému pobytu vydaná schengenským státem podle vnitrostátních právních předpisů;-  povolení k pobytu vydaná schengenským státem a uvedená v příloze IV Společných konzulárních instrukcí, která uvádí seznam dokladů opravňujících jejich držitele ke vstupu do schengenského prostoru bez víza;-  národní víza ke krátkodobému a dlouhodobému pobytu, jakož i povolení k pobytu vydaná členským státem, který přistoupil k Evropské unii v roce 2004, jak vyplývá z přílohy rozhodnutí č. 895/2006/ES;-  národní víza ke krátkodobému a dlouhodobému pobytu, jakož i povolení k pobytu vydaná Bulharskem a Rumunskem.Pokud se Bulharsko a Rumunsko rozhodnou pro uplatňování společného režimu, budou muset přijímat všechny doklady vydané členskými státy, jež plně uplatňují schengenské acquis , a nebudou tak rozlišovat mezi orgány, které doklady vydaly.Příslušné členské státy musí své rozhodnutí sdělit Komisi. Komise tyto informace zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie , čímž zajistí transparentnost celého systému. Členské státy by však měly odepřít vstup státních příslušníků třetích zemí, jejichž jména jsou na vnitrostátním seznamu osob, kterým má být odepřen vstup.Tento nástroj bude přijat postupem spolurozhodování.2.2 . Rozhodnutí EP a Rady, kterým se mění rozhodnutí č. 896/2006/ES, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území.Právním základem návrhu rozhodnutí je čl. 62 odst. 2 písm. a) Smlouvy o založení Evropského společenství.Navrhované rozhodnutí zohledňuje přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii ke dni 1. ledna 2007 a má změnit rozhodnutí č. 896/2006/ES tak, aby se Bulharsku a Rumunsku umožnilo uplatňovat zjednodušený režim kontrol osob na jejich vnějších hranicích vycházející z režimu jednostranného uznávání těmito dvěma státy některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem, která jsou uvedena v příloze rozhodnutí č. 896/2006/ES. Navrhované rozhodnutí vychází z úvahy, že státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli povolení k pobytu vydaných Švýcarskem nebo Lichtenštejnskem, by nepředstavovali hrozbu pro veřejný pořádek v členských státech nebo riziko ve smyslu nedovoleného přistěhovalectví.Uznávání se omezuje pouze na účely průjezdu. Pokud se Bulharsko a Rumunskou rozhodnou účastnit se rozhodnutí EP a Rady, které umožňuje jednostranné uznávání dokladů vydaných schengenskými státy a dalšími členskými státy těmito zeměmi za rovnocenné jejich národním vízům pro účely průjezdu, je provádění tohoto nástroje v průběhu přechodného období dobrovolné, a to až do okamžiku, kdy Rada rozhodne o jejich plné integraci do schengenského prostoru.Bulharsko a Rumunsko mají možnost se rozhodnout, zda se budou účastnit režimu uznávání, a toto rozhodnutí musí oznámit Evropské komisi. Komise zajistí zveřejnění příslušných informací.Navrhovaný systém nemá v žádném případě dopad na předpisy schengenského acquis , pokud jde o postupy a ověřování nutné pro překročení vnějších hranic.Vzhledem k tomu, že je navrhovaný systém omezen na průjezd, nemá dopad na možnost Bulharska a Rumunska vydávat vícevstupní víza ke krátkodobému pobytu s platností jednoho roku či více, aby se usnadnila mobilita státních příslušníků třetích zemí, držitelů povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem.Tento nástroj bude přijat postupem spolurozhodování.3. SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITAČlánek 5 Smlouvy o ES stanoví, že „činnost Společenství nepřekročí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů této smlouvy“. Činnosti Společenství musí mít co nejjednodušší formu, která umožní, že návrh dosáhne svého cíle a bude proveden co nejúčinněji. V tomto smyslu se pro revizi společných pravidel pro režim jednostranného uznávání, který byl zavedený rozhodnutími č. 895/2006/ES a 896/2006/ES, navrhují tyto právní nástroje:-  rozhodnutí umožňující Bulharsku, České republice, Kypru, Lotyšsku, Maďarsku, Maltě, Polsku, Rumunsku, Slovensku, Slovinsku jednostranně uznávat některé doklady za rovnocenné jejich národním vízům pro účely průjezdu přes jejich území během přechodného období, až do okamžiku úplné integrace těchto členských států do společného prostoru bez vnitřních hranic. Účast na tomto režimu je dobrovolná;-  změna rozhodnutí č. 896/2006/ES, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území. Cílem navrhované změny je rozšířit na Bulharsko a Rumunsko uplatňování zjednodušeného režimu pro průjezd jejich územím tím, že v případě držitelů povolení k pobytu vydaných těmito dvěma zeměmi odpadne potřeba vydávat průjezdní víza.Účast na režimu uznávání je pro členské státy, které přistoupily k Evropské unii v roce 2004 a 2007, dobrovolná v průběhu přechodného období až do jejich úplné integrace do společného prostoru bez vnitřních hranic; od tohoto okamžiku je uplatňování režimu vzájemného uznávání pro členské státy, které jsou plně integrovány do prostoru bez vnitřních hranic, povinné.Cíle, který sledují výše uvedené návrhy, tj. dočasné zavedení společných pravidel pro vzájemné uznávání některých dokladů Bulharskem a Rumunskem a členskými státy, které již provádějí rozhodnutí č. 895/2006/ES, jakož i rozšíření společného režimu pro jednostranné uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem ze strany Bulharska a Rumunska, lze dosáhnout pouze prostřednictvím akce na úrovni Společenství, protože žádný členský stát by neměl možnost přijmout čistě národní opatření, která by k dosažení tohoto cíle vedla.V rámci činnosti Společenství byla zvolena opatření, která by umožnila, aby bylo dosaženo cílů uvedených v návrhu a aby byly provedeny co neúčinněji. V tomto smyslu a v souladu s dvěma rozhodnutími ze dne 14. června 2006 byly při zohlednění předpokládaných cílů vybrány dva různé právní nástroje. Pokud jde o první návrh, vhodným právním nástrojem pro dobrovolné provádění společných pravidel jednostranného uznávání, která představují dočasnou odchylku od stávajících pravidel vzájemného uznávání, příslušnými členskými státy je rozhodnutí EP a Rady. Pokud jde o druhý návrh, byla zvolena změna rozhodnutí č. 896/2006/ES, a to novým rozhodnutí EP a Rady, s cílem rozšířit uplatňování společných pravidel a umožnit jednostranné uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem ze strany Bulharska a Rumunska.4. DŮSLEDKY S OHLEDEM NA RŮZNÉ PROTOKOLY KE SMLOUVĚPrvní navrhované rozhodnutí EP a Rady je určeno výlučně Bulharsku, České republice, Kypru, Lotyšsku, Maďarsku, Maltě, Polsku, Rumunsku, Slovensku a Slovinsku a zavádí specifický přechodný režim umožňující těmto státům jednostranné uznávání některých dokladů vydaných členskými státy za rovnocenné jejich národním průjezdním vízům. Uplatňování navrhovaného rozhodnutí je dobrovolné a použije se v příslušných členských státech do okamžiku, který stanoví Rada svým rozhodnutím podle čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.Režim zavedený tímto návrhem nemůže ze své povahy znamenat stejné možnosti, jaké vyplývají z protokolů o postavení Spojeného království, Irska a Dánska.Toto rozhodnutí adresované výlučně členským státům, které jsou vázány schengenským acquis , aniž by byly zcela integrovány do společného prostoru bez vnitřních hranic, nerozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody podepsané dne 18. května 1999 mezi Radou, Norskem, Islandem za účelem přidružení těchto dvou zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [7]. S ohledem na soudržnost a řádné fungování schengenského systému se však toto rozhodnutí vztahuje i na víza a povolení k pobytu vydaná Norskem a Islandem, zeměmi, které jsou přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis a zcela jej provádějí.Toto rozhodnutí adresované výlučně členským státům, které jsou vázány schengenským acquis , aniž by byly zcela integrovány do společného prostoru bez vnitřních hranic, nerozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody podepsané Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8], což spadá do oblasti uvedené v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady o podpisu dohody jménem Společenství a o jejím prozatímním uplatňování.Navrhované rozhodnutí EP a Rady, kterým se mění rozhodnutí č. 896/2006/ES je adresováno Bulharsku a Rumunsku, aby jim umožnilo jednostranně uznávat za rovnocenná jejich průjezdním vízům některá povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem. Režim zavedený tímto návrhem nemůže ze své povahy znamenat stejné možnosti, jaké vyplývají z protokolů o postavení Spojeného království, Irska a Dánska.Toto rozhodnutí nerozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody podepsané dne 18. května 1999 mezi Radou, Norskem a Islandem za účelem přidružení těchto dvou zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , protože se nový prvek zavedený tímto rozhodnutím odvolává na rozšíření zjednodušeného režimu vyplývajícího z rozhodnutí č. 896/2006/ES na Bulharsko a Rumunsko, aniž by se měnily základní pravidla a zásady.2007/0185 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU a RADY,kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Českou republikou, Kyprem, Lotyšskem, Maďarskem, Maltou, Polskem, Rumunskem, Slovenskem a Slovinskem za rovnocenné jejich vnitrostátním vízům za účelem průjezdu přes jejich územíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[9],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle čl. 4 odst. 1 Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (dále jen „akt o přistoupení z roku 2005“), se požaduje, aby Bulharsko a Rumunsko, jež k Unii přistoupily dne 1. ledna 2007, od tohoto data uložily vízovou povinnost státním příslušníkům třetích zemí uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni[10].(2) Podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005 jsou ustanovení schengenského acquis o podmínkách a kritériích pro udělování jednotných krátkodobých víz, jakož i ustanovení o vzájemném uznávání víz a o rovnocennosti povolení k pobytu a víz použitelná v Bulharsku a Rumunsku pouze na základě rozhodnutí Rady vydaného za tímto účelem. Pro tyto členské státy jsou však závazná ode dne přistoupení.(3) Bulharsko a Rumunsko jsou tudíž povinny vydávat národní víza ke vstupu na své území a průjezdu přes ně státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou držiteli jednotného víza nebo dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu vydaného členským státem plně uplatňujícím schengenské acquis nebo obdobných dokladů vydaných členskými státy, které dosud plně neuplatňují schengenské acquis .(4) Držitelé dokumentů vydaných členskými státy plně uplatňujícími schengenské acquis a podobných dokumentů vydaných členskými státy, které dosud plně neuplatňují schengenské acquis , nepředstavují pro Bulharsko a Rumunsko žádné riziko, neboť všechny nezbytné kontroly podstoupili v jiných členských státech. Aby se zamezilo neodůvodněnému administrativnímu zatížení Bulharska a Rumunska, je třeba, aby se uplatňování společných pravidel zavedených rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 895/2006 ze dne 14. června 2006, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Českou republikou, Estonskem, Kyprem, Lotyšskem, Litvou, Maďarskem, Maltou, Polskem, Slovinskem a Slovenskem za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu přes jejich území[11], rozšířilo na tyto země.(5) Nová společná pravidla by měla Bulharsku a Rumunsku umožnit jednostranně uznávat za rovnocenné jejich národním vízům některé doklady vydané členskými státy plně uplatňujícími schengenské acquis , obdobné doklady vydané těmito státy a doklady uvedené v příloze rozhodnutí č. 895/2006/ES vydané členskými státy, které přistoupily k Evropské unii v roce 2004, a zavést zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z tohoto jednostranného uznávání rovnocennosti.(6) S ohledem na skutečnost, že Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko oznámily Komisi svá rozhodnutí uplatňovat zjednodušený režim zavedený rozhodnutím č. 895/2006/ES, nová společná pravidla by měla těmto členským státům rovněž umožnit pro účely průjezdu přes jejich území uznávání víz a povolení k pobytu vydaných Bulharskem a Rumunskem za rovnocenná jejich národním vízům.(7) Nová společná pravidla by měla platit po přechodnou dobu do dne, který bude určen v rozhodnutí Rady, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci aktu o přistoupení z roku 2003 a v čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.(8) Uznávání dokladů by mělo být omezeno na účely průjezdu přes území Bulharska, České republiky, Kypru, Lotyšska, Maďarska, Malty, Polska, Rumunska, Slovenska a Slovinska. Účast na společném systému by měla být dobrovolná a členským státům by neměly být ukládány dodatečné povinnosti, které nevyplývají z aktu o přistoupení z roku 2003 a z aktu o přistoupení z roku 2005.(9) Společná pravidla by se měla uplatňovat na jednotná víza ke krátkodobému pobytu, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná členskými státy plně uplatňujícími schengenské acquis , obdobné doklady vydané členskými státy, které dosud neuplatňují plně schengenské acquis , jakož i na víza ke krátkodobému a dlouhodobému pobytu a povolení k pobytu vydaná Bulharskem a Rumunskem.(10) Podmínky vstupu vyplývající z čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex)[12], musí být splněny, s výjimkou podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, pokud toto rozhodnutí rozšiřující uplatňování společných pravidel vyplývajících z rozhodnutí č. 895/2006/ES zavádí režim jednostranného uznávání Bulharskem a Rumunskem pro účely průjezdu některých dokladů vydaných členskými státy plně uplatňujícími schengenské acquis , obdobných dokladů vydaných členskými státy, které dosud plně neuplatňují schengenské acquis , jakož i víz ke krátkodobému a dlouhodobému pobytu a povolení k pobytu vydaných Bulharskem a Rumunskem a navíc umožňuje, aby Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko, které uplatňují podobný režim zavedený rozhodnutím č. 895/2006/ES, uznávaly obdobné doklady vydané Bulharskem a Rumunskem.(11) Jelikož cíle tohoto rozhodnutí, totiž zavedení režimu jednostranného uznávání ze strany členských států, které přistoupily k Unii v roce 2004 a v roce 2007, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich z důvodu rozsahu a účinků tohoto rozhodnutí může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.(12) Toto rozhodnutí nerozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , nýbrž je určeno pouze členským státům, které přistoupily k Evropské unii v roce 2004 a v roce 2007 a dosud plně neuplatňují schengenské acquis . V zájmu soudržnosti a řádného fungování schengenského systému se toto rozhodnutí nicméně týká také víz a povolení k pobytu vydaných třetími zeměmi, které se přidružily k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis a které plně uplatňují schengenské acquis , jako je Island a Norsko.(13) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí.(14) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí,PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Tímto rozhodnutím se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích umožňující:-  Bulharsku a Rumunsku pro účely průjezdu jednostranně uznávat za rovnocenné jejich národním vízům doklady uvedené v článcích 2 a 3, jakož i doklady uvedené v článku 4 vydané těmito dvěma zeměmi státním příslušníkům třetích států, kteří podléhají vízové povinnosti podle nařízení (ES) č. 539/2001.-  České republice, Kypru, Lotyšsku, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovensku a Slovinsku, které Komisi oznámily svá rozhodnutí uplatňovat zjednodušený režim zavedený rozhodnutím č. 895/2006/ES pro účely průjezdu jednostranně uznávat za rovnocenné jejich národním vízům doklady uvedené v článku 4 vydané Bulharskem a Rumunskem státním příslušníkům třetích států, kteří podléhají vízové povinnosti podle nařízení (ES) č. 539/2001.Článek 21. Bulharsko a Rumunsko mohou považovat za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu, bez ohledu na státní příslušnost jejich držitelů, tyto doklady vydané členskými státy plně uplatňujícími schengenské acquis :i) „jednotné vízum“ uvedené v článku 10 Úmluvy k provedení Schengenské dohody;ii) „dlouhodobé vízum“ uvedené v článku 18 Úmluvy k provedení Schengenské dohody;iii) „povolení k pobytu“ obsažené příloze IV Společné konzulární instrukce.2. Rozhodnou-li se Bulharsko a Rumunsko uplatňovat toto rozhodnutí, budou uznávat veškeré doklady uvedené v odstavci 1 bez ohledu na stát, který doklad vydal.Článek 3Rozhodnou-li se Bulharsko a Rumunsko uplatňovat článek 2, mohou navíc pro účely průjezdu uznávat za rovnocenné jejich národním vízům národní víza ke krátkodobému pobytu, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná jedním nebo více členskými státy, které přistoupily k Unii v roce 2004 a dosud plně neuplatňují schengenské acquis .Doklady vydané členskými státy dosud plně neuplatňujícími schengenské acquis , které mohou být uznávány, jsou uvedeny v příloze rozhodnutí č. 895/2006/ES.Článek 4Bulharsko a Rumunsko mohou navíc také za rovnocenná jejich národním vízům pro účely průjezdu uznávat národní víza ke krátkodobému pobytu, dlouhodobá víza a povolení k pobytu, která vydaly.Doklady vydané Bulharskem a Rumunskem, které mohou být uznávány podle tohoto rozhodnutí, jsou uvedeny v příloze.Článek 5Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko mohou rovněž pro účely průjezdu uznávat bulharské a rumunské doklady uvedené v příloze k tomuto rozhodnutí.Článek 6Bulharsko, Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko mohou uznávat doklady za rovnocenné jejich národním vízům pro účely průjezdu, pouze pokud doba trvání průjezdu státního příslušníka třetí země přes jejich území nepřekročí pět dní.Doba platnosti dokladů uvedených v článcích 2, 3 a 4 se musí vztahovat i na dobu trvání průjezdu.Článek 7Bulharsko, Česká republika, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko oznámí Komisi, zda se rozhodly toto rozhodnutí uplatňovat, a to do 10 pracovních dní od jeho vstupu v platnost. Komise zveřejní informace sdělené těmito členskými státy v Úředním věstníku Evropské unie .Článek 8Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.Použije se do dne, který určí Rada v rozhodnutí přijatém podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.Článek 9Toto rozhodnutí je určeno Bulharsku, České republice, Kypru, Lotyšsku, Maďarsku, Maltě, Polsku, Rumunsku, Slovensku a Slovinsku.V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně[…]  PŘÍLOHASeznam dokladů vydávaných BULHARSKEM– Víza1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – letištní průjezdní vízum (typ „A”)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") – průjezdní vízum (typ „B”)-  Еднократна транзитна виза – jednosměrné průjezdní vízum-  Двукратна транзитна виза – dvousměrné průjezdní vízum-  Многократна транзитна виза – vícevstupní průjezdní vízum3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – vízum ke krátkodobému pobytu (typ „C”)-  Еднократна транзитна виза – jednovstupní vízum-  Многократна входна виза – vícevstupní vízum4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – vízum k dlouhodobému pobytu (typ „D”)– Povolení k pobytu1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – povolení k dlouhodobému pobytu2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – povolení k trvalému pobytu3. Карта на бежанец – povolení k pobytu pro uprchlíky4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – povolení k pobytu pro státního příslušníka třetí země, jemuž byl Bulharskou republikou přiznán status humanitární ochranySeznam dokladů vydávaných RUMUNSKEM– Víza-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (průjezdní víza, označená písmenem B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (víza ke krátkodobému pobytu, označená písmenem C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AEii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/APiii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/ACiv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AMv) studii, identificată prin simbolul D/SDvi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VFvii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CRviii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RUix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DSx) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(víza k dlouhodobému pobytu označená jedním z následujících písmen podle činnosti, kterou cizinec, jemuž bylo vízum uděleno, v Rumunsku vykonává:i) hospodářské činnosti, označeno písmeny D/AEii) výkon svobodných povolání, označeno písmeny D/APiii) obchodní činnosti, označeno písmeny D/ACiv) zaměstnanecký poměr, označeno písmeny D/AMv) studium, označeno písmeny D/SDvi) spojení rodiny, označeno písmeny D/VFvii) vstup cizince, manžela rumunského státního příslušníka, na rumunské území, označeno písmeny D/CRviii) náboženské nebo humanitární činnosti, označeno písmeny D/RUix) diplomatická víza a služební víza, označeno písmeny DSx) ostatní důvody, označeno písmeny D/AS).– Povolení k pobytu- Permis de şedere temporară (povolení k dočasnému pobytu)- Permis de şedere permanentă (povolení k trvalému pobytu)- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (průkaz pobytu – pro cizince, kteří jsou rodinnými příslušníky rumunských občanů)- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (průkaz trvalého pobytu – pro cizince, kteří jsou rodinnými příslušníky rumunských občanů).2007/0186 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU a RADY,kterým se mění rozhodnutí č. 896/2006, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území.EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[13],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutí č. 896/2006/ES zavádí společná pravidla pro jednostranné uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy, což umožňuje zjednodušený režim kontrol státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou držiteli těchto dokumentů, na vnějších hranicích.(2) V důsledku dvoustupňového uplatňování schengenského acquis byly nové členské státy, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004, povinny od tohoto dne udělovat národní víza státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou držiteli povolení k pobytu vydaného Švýcarskem a Lichtenštejnskem a podléhají vízové povinnosti podle nařízení Rady (ES) č. 539/2001. Tato povinnost způsobila dodatečné administrativní zatížení konzulárních úřadů těchto členských států ve Švýcarsku a Lichtenštejnsku.(3) Nebylo zřejmě nutné, aby byla ze strany členských států pro tuto kategorii osob stanovena vízová povinnost, neboť představují pro členské státy nízkou míru rizika nedovoleného přistěhovalectví.(4) S ohledem na skutečnost, že se stejné důvody uplatní i na Bulharsko a Rumunsko, zjednodušený režim zavedený rozhodnutím č. 896/2006/ES[14] by měl být rozšířen i na Bulharsko a Rumunsko.(5) Tato změna rozhodnutí č. 896/2006/ES by měla Bulharsku a Rumunsku, pokud se rozhodnou uplatňovat rozhodnutí č. …/2007/ES, umožnit jednostranně uznávat za rovnocenná jejich národním vízům pro účely průjezdu povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem, která jsou uvedena v příloze rozhodnutí č. 896/2006/ES.(6) Uznávání by mělo být omezeno na účely průjezdu přes území Bulharska a Rumunska a nemělo by mít dopad na možnost těchto dvou států vydávat víza ke krátkodobému pobytu.(7) Možnost Bulharska a Rumunska neuplatňovat toto rozhodnutí by měla být omezena na přechodné období až do okamžiku, který určí Rada podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.(8) Musí být splněny podmínky pro vstup stanovené v čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex)[15], s výjimkou podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, pokud je tímto rozhodnutím stanoven režim rovnocennosti mezi průjezdními vízy vydanými Bulharskem a Rumunskem a některými povoleními k pobytu vydanými Švýcarskem a Lichtenštejnskem.(9) Jelikož cíle zamýšlené činnosti přímo ovlivňují acquis Společenství v oblasti víz a nelze jich v uspokojivé míře dosáhnout na úrovni členských států, a lze jich z důvodu rozsahu a účinků této činnosti lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.(10) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí.(11) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1V článku 2 rozhodnutí č. 896/2006/ES se jako třetí pododstavec doplňuje tento pododstavec:„Rozhodnou-li se Bulharsko a Rumunsko uplatňovat rozhodnutí č. …/2007/ES, mohou jednostranně uznávat za rovnocenná jejich národním průjezdním vízům povolení k pobytu uvedená v příloze tohoto rozhodnutí až do dne, který určí Rada podle čl. 4 odst. 2 Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie.“Článek 2Rozhodnou-li se Bulharsko a Rumunsko uplatňovat toto rozhodnutí, oznámí to Komisi do 10 pracovních dní od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Komise zveřejní informace sdělené těmito státy v Úředním věstníku Evropské unie .Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Toto rozhodnutí je určeno Bulharsku a Rumunsku.V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně[…] [1] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1, naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1932/2006 (Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 23).[2] Úř. věst. L 167, 20.6.2006, s. 1.[3] Úř. věst. L 167, 20.6.2006, s. 8.[4] Členské státy, které přistoupily k Evropské unii v roce 2004, měly Komisi do dne 1. srpna 2006 oznámit svá rozhodnutí o uplatňování společných pravidel.[5] Úř. věst. C 251, 17.10.2006, s. 20.[6] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.[7] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 35.[8] Dokument Rady č. 13054/04.[9] Úř. věst. C […], […], s. […].[10] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1932/2006 (Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 23).[11] Úř. věst. L 167, 20.6.2006, s. 1.[12] Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.[13] Úř. věst. C […], […], s. […].[14] Úř. věst. L 167, 20.6.2006.[15] Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52009PC0435

Návrh rozhodnutí Rady, kterým se Polské republice povoluje použít opatření odchylující se od článku 287 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty  /* KOM/2009/0435 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 26.8.2009KOM(2009) 435 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Polské republice povoluje použít opatření odchylující se od článku 287 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnotyDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Souvislosti návrhuV souladu s článkem 395 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada na návrh Komise jednomyslně povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl zvláštní opatření odchylující se od této směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup výběru daně nebo zabránit určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem.Dopisem zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 22. června 2009 požádala Polská republika (dále jen „Polsko“) o povolení zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 287 směrnice o DPH s cílem osvobodit od 1. ledna 2010 od daně osoby povinné k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje 30 000 EUR.V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o DPH informovala Komise dopisem ze dne 22. června 2009 o žádosti podané Polskem ostatní členské státy. Dopisem ze dne 3. července 2009 uvědomila Komise Polsko, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.Hlava XII kapitola 1 směrnice o DPH umožňuje členským státům uplatňovat na malé podniky zvláštní režimy, a to především možnost osvobodit od daně osoby povinné k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje určitou maximální hodnotu.Uvedená maximální hodnota ročního obratu se u jednotlivých členských států liší mimo jiné v závislosti na dni jejich přistoupení.Členské státy, které přistoupily před 1. lednem 1978 a které využily možnost stanovenou v článku 14 směrnice Rady 67/288/EHS ze dne 11. dubna 1967 zavést zmíněný režim, ho mohou zachovat (viz čl. 284 odst. 1 směrnice o DPH). Členské státy, které k 17. květnu 1977 poskytovaly osvobození od daně osobám povinným k dani, jejichž roční obrat byl menší než ekvivalent 5 000 evropských zúčtovacích jednotek v národní měně při směnném kurzu platném k uvedenému dni, mohou tuto maximální částku zvýšit až na 5 000 EUR (viz čl. 284 odst. 2 směrnice o DPH), zatímco členské státy, které poskytovaly osvobození od daně daňovým poplatníkům s maximálním ročním obratem rovným nebo vyšším než uvedená částka, mohou tuto mez zvýšit, aby zachovaly její reálnou hodnotu (viz článek 286 směrnice o DPH).Členské státy, které tuto možnost nevyužily, mohou poskytnout osvobození od daně osobám povinným k dani, jejichž roční obrat je nejvýše roven částce 5 000 EUR nebo ekvivalentu této částky v národní měně (viz článek 285 směrnice o DPH).Členské státy, které přistoupily po 1. lednu 1978, mohou poskytnout osvobození od daně osobám povinným k dani, jejichž roční obrat je nejvýše roven částce stanovené při jejich přistoupení. Tato maximální hodnota se u jednotlivých členských států liší a rovná se ekvivalentu v národní měně při kurzu platném ke dni jejich přistoupení částky stanovené pro každý z nich v bodech 1) až 16) čl. 287 směrnice o DPH.Podle bodu 14) čl. 287 směrnice o DPH může Polsko poskytnout osvobození od daně osobám povinným k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje ekvivalent částky 10 000 EUR v národní měně při kurzu platném ke dni jeho přistoupení.Na podporu své žádosti o zvýšení uvedené maximální hodnoty na 30 000 EUR Polsko především uvádí, že zmíněné navýšení by mu umožnilo uplatňovat ve větší míře zjednodušení určená pro malé podniky, tím snížit administrativní zatížení většiny z nich, a tak přispět k jejich rozvoji. Polsko k tomu dodává, že náklady státu spojené s výběrem DPH od těchto osob povinných k dani jsou vzhledem k získaným příjmům příliš vysoké.Upřesňuje, že uvedené opatření by mělo jen zanedbatelný dopad na celkovou částku příjmů získaných z DPH na úrovni konečné spotřeby. Polsko odhaduje, že ze 360 000 osob povinných k dani nově způsobilých pro tento režim by se pro něj mohlo rozhodnout přibližně 90 000, což by představovalo výpadek daňových příjmů ve výši přibližně 500 miliónů zlotých, tedy 0,4 % daňových příjmů z DPH předpokládaných v roce 2010.Je nutné připomenout, že Komise zahrnula do svého návrhu směrnice o zjednodušení povinností týkajících se DPH ze dne 29. října 2004 (KOM(2004) 728 v konečném znění) ustanovení umožňující členským státům stanovit maximální hodnotu ročního obratu pro osvobození od daně až do částky 100 000 EUR nebo jejího ekvivalentu v národní měně, přičemž je možné tuto částku každý rok aktualizovat.Vzhledem k ustanovením článku 395 směrnice o DPH a důvodům předloženým Polskem se Komise domnívá, že požadovaná odchylka splňuje podmínky uvedené v dotčeném článku, a zvláště pak umožní zjednodušit výběr daně. Při zohlednění výše uvedených souvislostí nemá proto Komise vůči dotčené žádosti námitky a domnívá se, že je její povinností předložit Radě odpovídající návrh.Komise se ale také domnívá, že je na jedné straně nutné, aby dotčená odchylka měla omezenou dobu platnosti, aby na základě odpovídajících údajů poskytovaných Polskem šlo pravidelně vyhodnocovat, zda důvody, které ji dnes opravňují, zůstávají nadále v platnosti. Na druhé straně je nutné, aby dotčená odchylka přestala v každém případě platit v okamžiku, kdy začnou být uplatňována harmonizovaná pravidla navržená v této oblasti Komisí.2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADůNávrh rozhodnutí má za cíl rozšířit uplatňování zjednodušeného výběru DPH na větší počet malých podniků. Má proto kladný dopad především pro tyto podniky a dotčený členský stát. Vyjádření externích odborníků, konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadu tohoto rozhodnutí nebyly nutné. Uvedený dopad bude v každém případě omezený z důvodu úzké oblasti působnosti a krátké doby uplatňování.3. Právní stránka návrhuPředmětem návrhu rozhodnutí je umožnit Polsku uplatnění zvláštního opatření odchylujícího se od článku 287 směrnice o DPH, aby mohlo od 1. ledna 2010 osvobodit od daně osoby povinné k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje částku 30 000 EUR místo dosavadních 10 000 EUR.Právní základ tohoto rozhodnutí tvoří ustanovení článku 395 směrnice o DPH, které byly přijaty uplatněním článku 93 Smlouvy o založení Evropského společenství. V souladu s těmito ustanoveními musí každý členský stát, který hodlá zavést zvláštní opatření odchylující se od dotčené směrnice, požádat Radu o povolení, které Rada uděluje v podobě rozhodnutí. Jelikož se jedná o prováděcí opatření v oblasti harmonizace právních předpisů týkajících se daní z obratu, je dodržena zásada subsidiarity.Návrh je v souladu se zásadou proporcionality a nepřekračuje míru nezbytnou pro dosažení sledovaného cíle zjednodušení, protože rozšiřuje oblast působnosti režimu osvobození od daně platný v Polsku jen v omezeném rozsahu, neboť se týká pouze malého počtu nově způsobilých malých podniků, které se navíc mají podřídit pravidlům tohoto režimu pouze na základě dobrovolného rozhodnutí. Návrh se tak odchyluje od zásad směrnice o DPH jen omezeně a přiměřeně.4. Rozpočtové důsledkyNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.5. Dodatečné údajeNávrh předpokládá, že doba platnosti rozhodnutí automaticky skončí v den, kdy začnou být uplatňována ustanovení vytvářející pro režim daňového osvobození malých podniků harmonizovaná pravidla platná pro všechny členské státy.NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Polské republice povoluje použít opatření odchylující se od článku 287 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnotyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a zejména na článek 93 této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty[1] a zejména na čl. 395 odst.1 této směrnice,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Dopisem zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 22. června 2009 požádala Polská republika o povolení zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 287 směrnice 2006/112/ES s cílem osvobodit od 1. ledna 2010 od daně osoby povinné k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje ekvivalent částky 30 000 EUR v národní měně při kurzu platném ke dni jejího přistoupení.(2) V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES informovala Komise dopisem ze dne 22. června 2009 o žádosti podané Polskou republikou ostatní členské státy. Dopisem ze dne 3. července 2009 uvědomila Komise Polskou republiku, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.(3) Hlava XII kapitola 1 směrnice 2006/112/ES umožňuje členským státům uplatňovat na malé podniky zvláštní režimy, a to především možnost osvobodit od daně osoby povinné k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje určitou maximální hodnotu.(4) Podle bodu 14) čl. 287 směrnice 2006/112/ES může Polská republika poskytnout osvobození od daně osobám povinným k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje ekvivalent v národní měně částky 10 000 EUR při kurzu platném ke dni jejího přistoupení.(5) Zvýšení této maximální hodnoty na 30 000 EUR umožní Polské republice uplatnit v širší míře zjednodušení určená malým podnikům, přičemž se opatření omezí na nejmenší z nich, a tím se přispěje k jejich rozvoji.(6) Komise zahrnula do svého návrhu směrnice o zjednodušení povinností týkajících se daně z přidané hodnoty ze dne 29. října 2004 (KOM(2004) 728 v konečném znění)[3] ustanovení umožňující členským státům stanovit maximální hodnotu ročního obratu pro osvobození od daně až do částky 100 000 EUR nebo jejího ekvivalentu v národní měně, přičemž je možné tuto částku každý rok aktualizovat. Žádost předložená Polskou republikou je v souladu s tímto návrhem.(7) Odchylka nebude mít dopad na vlastní zdroje Evropského společenství pocházející z daně z přidané hodnoty.PŘIJALA TATO ROZHODNUTÍ:Článek 1Odchylně od článku 287 směrnice 2006/112/ES se Polské republice povoluje osvobodit od daně osoby povinné k dani, jejichž roční obrat nepřesahuje ekvivalent částky 30 000 EUR v národní měně při kurzu platném ke dni jejího přistoupení.Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 1. ledna 2010 a platí do dne, kdy vstoupí v platnost ustanovení směrnice, kterou se mění maximální hodnoty ročního obratu pro osvobození od daně osob povinných k dani, a v každém případě nejpozději do 31. prosince 2012.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Polské republice.V Bruselu dneZa radupředseda [1] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] Úř. věst. C,, s. .[3] Úř. věst. C 24, 29.1.2005, s. 10.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 30.6.2016
            COM(2016) 312 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem zajištění výplat záloh ze souhrnného rozpočtu Unie na rok 2017

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  1
               , a zejména článek 10 uvedeného nařízení, umožňuje uvolnit z Fondu solidarity Evropské unie prostředky do výše ročního stropu 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), a to nad rámec příslušných okruhů finančního rámce.

               Bližší podmínky k uvolnění prostředků z fondu vymezuje bod 11 Interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení
                  2
               .

               Podmínky způsobilosti k čerpání z fondu jsou podrobně uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  3
               . Podle tohoto nařízení lze do rozpočtu zapsat částku do maximální výše 50 000 000 EUR ke krytí prostředků na závazky i prostředků na platby, které jsou určeny na výplaty záloh.

               Komise považuje za nezbytné toto uvolnění prostředků zajistit takovým způsobem, aby byly rozpočtové zdroje k dispozici v řádné lhůtě, a navrhuje tedy zahrnout tuto částku do návrhu rozpočtu na rok 2017.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem zajištění výplat záloh ze souhrnného rozpočtu Unie na rok 2017

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  4
               , a zejména na čl. 4a odst. 4 uvedeného nařízení,

               s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  5
               , a zejména na bod 11 této dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Cílem Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem oblastí postižených přírodními katastrofami.

               (2)Fond nesmí překročit maximální částku ve výši 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), kterou stanoví článek 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  6
               .

               (3)Ustanovení čl. 4a odst. 4 nařízení (ES) č. 2012/2002 stanoví, že kdykoli je to nutné pro zajištění včasné dostupnosti rozpočtových zdrojů, lze z fondu uvolnit prostředky do výše 50 000 000 EUR na výplaty záloh a odpovídající prostředky zapsat do souhrnného rozpočtu Unie.

               (4)K zajištění včasné dostupnosti dostatečných rozpočtových zdrojů v souhrnném rozpočtu Unie na rok 2017 by prostředky z fondu měly být na výplaty záloh uvolněny ve výši 50 000 000 EUR.

               (5)Za účelem maximálního zkrácení doby, která je k uvolnění prostředků z fondu nutná, by se toto rozhodnutí mělo použít ode dne 1. ledna 2017,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Pro účely souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2017 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje částka ve výši 50 000 000 EUR ke krytí prostředků na závazky a prostředků na platby, které jsou určeny na výplaty záloh.

               Článek 2

               Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se ode dne 1. ledna 2017.

               V ... dne …

               Za Evropský parlament

                     Za Radu

               předseda

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)
                  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (4)
                  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (5)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (6)
                  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


Důležité právní upozornění

|

52009PC0259

Návrh rozhodnutí Rady, kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory  /* KOM/2009/0259 konecném znení - CNS 2009/0075 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.6.2009KOM(2009) 259 v konečném znění2009/0075 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti AzoryDŮVODOVÁ ZPRÁVA1) SOUVISLOSTI NÁVRHU-  Odůvodnění a cíle návrhuRozhodnutí Rady 2002/167/ES ze dne 18. února 2002[1] povolilo Portugalsku uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Podle tohoto rozhodnutí mohlo Portugalsko uplatňovat na tyto výrobky sazbu spotřební daně, která byla nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS[2] a minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená touto směrnicí, nesměla však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Toto opatření bylo použitelné od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2008. Žádostmi ze dne 16. června 2008 a 20. června 2008 Portugalsko požádalo o prodloužení tohoto povolení do 31. prosince 2013.Dne 5. listopadu 2008 a 25. února 2009 poskytly portugalské orgány na základě žádostí útvarů Komise doplňkové informace s cílem prokázat, že je nezbytné prodloužit uplatňování snížené sazby spotřební daně po skončení roku 2008 v zájmu zachování výroby rumu, likérů a/nebo pálenek a souvisejících zemědělských činností.V současnosti je na Madeiře zaevidováno osm společností vyrábějících rum a/nebo likéry; na Azorách vyrábí devět společností likéry a 38 společností pálenky. Největší ze všech výrobců, výrobce rumu a likérů na Madeiře, v období 2009–2013 vyrobí podle předpokladů v průměru ročně celkem 558,02 hl čistého alkoholu. V roce 2007 vyrobily hospodářské subjekty v autonomní oblasti Madeira celkem 1 304,99 hl rumu a 419,95 hl likérů (obsah alkoholu 100 %). V témže roce vyrobily hospodářské subjekty v autonomní oblasti Azory 1 680 hl likérů (obsah alkoholu 20 %) a 994 hl pálenek (obsah alkoholu mezi 37,5 % a 42 %). Prakticky veškerá výroba se prodává na regionálních trzích a pouze malá část se vyváží (v případě azorských likérů: ±10 % výroby se vyváží především do Severní Ameriky).Místní výrobní odvětví zaměstnává na Madeiře přibližně 130 pracovníků a na Azorách přibližně 90 pracovníků. Na Madeiře zajišťuje pěstování a zpracování cukrové třtiny a ovoce práci pro přibližně 1 000 rodinných zemědělských podniků.V roce 2007 byl podíl výrobků využívajících sníženou sazbu spotřební daně na trhu nižší než podíl obdobných výrobků dovážených nebo dodávaných z ostatních částí Společenství (20,3 % na Madeiře; 38,9 % na Azorách), tyto výrobky proto čelí silné konkurenci ze strany zahraničních výrobků. Bez ohledu na uplatňování snížené sazby spotřební daně je průměrná maloobchodní prodejní cena (včetně daně) rumu, likérů nebo pálenek vyráběných místně na Madeiře a na Azorách vyšší než cena obdobných výrobků pocházejících z ostatních oblastí.Hlavní nevýhody, s nimiž se potýkají výrobci rumu, likérů a/nebo pálenek, vyplývají z dodatečných nákladů spojených s činiteli uvedenými v čl. 299 odst. 2 Smlouvy (tj. odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch a podnebí).Suroviny zemědělského původu (v závislosti na daném případu cukrová třtina, ovoce, rostliny, med, smetana, mléko a víno) jsou dražší než při běžných podmínkách produkce. Je to zapříčiněno malou rozlohou a roztříštěností zemědělských podniků a z toho plynoucího nízkého stupně mechanizace. V případě Madeiry je mimoto výstup ze zpracování cukrové třtiny vzhledem k povrchu, podnebí, půdě a řemeslné produkci nižší než v ostatních nejvzdálenějších regionech.Doprava některých surovin a obalových materiálů, které nejsou vyráběny místně, na ostrovy vede k dodatečným nákladům v porovnání s přepravou pouze hotového výrobku. V případě Azor je ostrovní povaha dvojí, jelikož ostrovy se rozkládají ve vzdálenosti 600 km, což způsobuje další dodatečné náklady na přepravu mezi ostrovy. Doprava a instalace zpracovatelských, výrobních a balících zařízení je na dotyčných územích vzhledem k jejich odlehlosti a ostrovní povaze nákladnější než na pevnině.Vznikají dodatečné náklady na skladování hotových výrobků, jelikož místní spotřeba neabsorbuje výstup v okamžiku jeho vzniku, nýbrž je rozložena na celý rok.Je nutno vzít v úvahu cestovní výdaje spojené s návštěvami dodavatelů a odběratelů na pevnině a rovněž zvláštní výdaje na zasílání vzorků za účelem laboratorní analýzy (v případě Azor).Jednotkové náklady zvyšují další faktory spojené s malou rozlohou regionálního trhu, například potřeba udržovat velké zásoby surovin, a zejména nepříznivý poměr mezi fixními náklady a výstupem. Tento nepříznivý poměr se týká předimenzování zařízení, avšak do jisté míry rovněž nákladů nezbytných pro splnění ekologických norem. V tomto ohledu mají výrobci rumu na Madeiře dodatečnou nevýhodu, jelikož musí převzít náklady na zpracování odpadů ze zpracování cukrové třtiny, zatímco výrobci v ostatní regionech mohou tyto vedlejší produkty recyklovat.Dotčení výrobci musí stejně tak nést jiné dodatečné náklady vztahující se na všechny podniky nacházející se na ostrovech v porovnání s podniky usazenými na pevnině. To zahrnuje zejména náklady práce (minimální mzda je v obou dotčených regionech o 5 % vyšší) a náklady na energii, avšak (v případě Madeiry) rovněž stavební náklady a náklady na pozemky.S cílem prokázat, že snížená sazba spotřební daně nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání dodatečných nákladů způsobených činiteli uvedenými v čl. 299 odst. 2 Smlouvy (tj. odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch, podnebí, hospodářská závislost na malém množství produktů), poskytly portugalské orgány vyčíslení dodatečných nákladů spojených s těmito znevýhodněními, z něhož vyplývá, že dodatečné náklady na jednotku výroby přesahují hodnotu odpovídajícího snížení sazby spotřební daně přibližně o 7 % až 19 %.Uplatňování snížené sazby spotřební daně lze proto považovat za nezbytné, aby byli výrobci v tomto odvětví schopni udržet konkurenční postavení ve vztahu k obdobným výrobkům pocházejícím z ostatních částí Společenství.Po uvážení jak právní jistoty, která je nezbytná, aby místní výrobci mohli rozvíjet obchodní činnost, tak i potřeby stanovit lhůtu pro daňové výjimky Komise navrhuje schválit prodloužení lhůty o pět let. Navrhuje se však, aby se od Portugalska vyžadovalo předložení zprávy v polovině období, a to do dne 31. prosince 2011, aby Komise mohla posoudit, zda přetrvávají důvody, které udělení snížené sazby opodstatnily.-  Obecné souvislostiRámec Společenství týkající se spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů je stanoven ve dvou směrnicích. Směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů[3] stanoví společné definice výrobků podléhajících dani, upřesňuje metody výpočtu daně a kritéria, na jejichž základě mohou být určité výrobky způsobilé pro osvobození od daně nebo pro snížené sazby. Výše uvedená směrnice Rady 92/84/EHS stanoví minimální sazby daně pro jednotlivé kategorie výrobků.Rozhodnutí 2002/167/ES povolilo Portugalsku uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Uplatňovaná nižší sazba však nesmí být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Toto rozhodnutí pozbylo platnosti dne 31. prosince 2008.-  Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPodle čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES se její ustanovení vztahují na francouzské zámořské departementy, Azory, Madeiru a Kanárské ostrovy (nejvzdálenější regiony). Avšak s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů brání jejich rozvoji, přijímá Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem kvalifikovanou většinou zvláštní opatření zaměřená zejména na stanovení podmínek pro uplatnění Smlouvy o ES v těchto regionech, včetně společných politik.-  Soulad s ostatními politikami a cíli UnieZvláštní opatření, která stanoví čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES, musí brát ohled na zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Společenství, včetně vnitřního trhu a společných politik. Jak bylo uvedeno výše, snížení daní je omezeno na to, co je nezbytné k vyrovnání znevýhodnění u dotčených místně vyráběných a spotřebovávaných produktů. S přihlédnutím k tomuto a rovněž s ohledem na skutečnost, že dotyčné objemy jsou malé a daňová úleva je omezená na spotřebu v dotyčných regionech, jsou účinky na vnitřní trh velmi omezené, takže je splněn výše uvedený požadavek čl. 299 odst. 2.2) KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ-  Konzultace zúčastněných stranŽádost portugalské vlády byla reakcí na požadavky dotčených hospodářských subjektů.-  Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.-  Posouzení dopadůHospodářský dopad návrhu se týká v zásadě pouze výrobců rumu a likérů na Madeiře a výrobců likérů a pálenek na Azorách, lze jej proto považovat za minimální.Pokud by tito výrobci přišli o výhodu v podobě snížené sazby spotřební daně, z toho plynoucí zvýšení maloobchodní prodejní ceny by ohrozilo existenci a přežití těchto hospodářských odvětví a rovněž přímo či nepřímo související zaměstnanost.3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU-  Shrnutí navrhovaných opatřeníNavrhuje se, aby bylo Portugalsku od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2013 povoleno uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně vztahující se na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Snížená sazba může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená ve směrnici 92/84/EHS, nesmí však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. To odpovídá povolení udělenému v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2008 rozhodnutím 2002/167/ES.-  Právní základČl. 299 odst. 2 Smlouvy.-  Zásada subsidiarityOdchylky od pravidel Smlouvy v souladu s čl. 299 odst. 2 této smlouvy spadají do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.-  Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Tento návrh nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání vysokých nákladů spojených s výrobou rumu a likérů v autonomní oblasti Madeira a výrobou likérů a pálenek v autonomní oblasti Azory (viz výše).-  Volba nástrojůUstanovení čl. 299 odst. 2 Smlouvy stanoví, že zvláštní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů jsou přijímána rozhodnutím Rady.4) ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.2009/0075 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti AzoryRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 299 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[4],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[5],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Rady 2002/167/ES ze dne 18. února 2002[6] bylo Portugalsko oprávněno uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Uplatňování snížené sazby spotřební daně na tyto výrobky se považovalo za nezbytné pro přežití místního odvětví vyrábějícího a uvádějícího tyto výrobky na trh. Vzhledem k vysokým nákladům na tyto činnosti vyplývajícím zejména z činitelů souvisejících se situací těchto oblastí jakožto nejvzdálenějších regionů (odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch a podnebí) se mělo za to, že pouze snížení sazby spotřební daně z místně vyráběných a spotřebovávaných dotčených výrobků jim umožní, aby nadále soutěžily za stejných podmínek s obdobnými výrobky dováženými nebo dodávanými z ostatních částí Společenství, a tudíž zajistí přežití těchto výrobních odvětví. Podle téhož rozhodnutí proto Portugalsko mohlo uplatňovat na tyto výrobky sazbu spotřební daně, která byla nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS[7] a minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená v této směrnici, nesměla však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Toto opatření bylo použitelné od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2008.(2) V žádostech ze dne 16. června 2008 a 20. června 2008 Portugalsko požádalo o udělení povolení za stejných podmínek pro období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2013.(3) Udělení nového požadovaného povolení je oprávněné, aby se zamezilo ohrožení rozvoje těchto nejvzdálenějších regionů. Místní odvětví zaměstnává na Madeiře přibližně 130 pracovníků a na Azorách přibližně 90 pracovníků. Na Madeiře zajišťuje pěstování a zpracování cukrové třtiny a ovoce práci pro přibližně 1000 rodinných zemědělských podniků. Jedinými možnými odbytišti těchto výrobků jsou regionální trhy, které se potýkají s potížemi při vývozu mimo dotyčné regiony.(4) Snížení sazby spotřební daně by mělo být nadále povoleno na úrovni, která je nezbytná k vyrovnání znevýhodnění při hospodářské soutěži, s nímž se potýkají destilované alkoholické nápoje vyráběné na Madeiře a Azorách v důsledku vyšších nákladů na výrobu a uvádění těchto výrobků na trh.(5) Suroviny zemědělského původu jsou kvůli malé velikosti, roztříštěnosti a nízké mechanizaci zemědělských podniků dražší než při běžných podmínkách produkce. V případě Madeiry je mimoto výstup ze zpracování cukrové třtiny vzhledem k povrchu, podnebí, půdě a řemeslné produkci nižší než v ostatních nejvzdálenějších regionech. Doprava některých surovin a obalových materiálů, které se nevyrábějí místně, na ostrovy vede k dodatečným nákladům v porovnání s přepravou pouze hotového výrobku. V případě Azor je ostrovní povaha dvojí, jelikož ostrovy se rozkládají na velké ploše. Dodatečné náklady dále zvyšuje doprava a instalace zařízení v těchto vzdálených regionech ostrovní povahy. Totéž platí pro určité nezbytné cesty a zásilky na pevninu. Dodatečné náklady jsou nezbytné rovněž kvůli skladování hotových výrobků, jelikož místní spotřeba neabsorbuje výstup v okamžiku jeho vzniku, nýbrž je rozložena během roku. Jednotkové náklady různými způsoby zvyšuje malá velikost regionálního trhu, zejména kvůli nepříznivému poměru mezi fixními náklady a výstupem, a to s ohledem na zařízení i náklady nezbytné pro splnění ekologických norem. Výrobci rumu na Madeiře musí mimoto zpracovávat odpad ze zpracování cukrové třtiny, zatímco výrobci v ostatních regionech mohou tyto produkty recyklovat. Dotčení výrobci hradí rovněž zvláštní náklady obecně podporované místními ekonomikami, zejména vyšší náklady práce a náklady na energii.(6) 75% snížení nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání výše dodatečných nákladů, jež hospodářským subjektům vznikají v důsledku zmíněných zvláštních charakteristik Madeiry a Azor coby nejvzdálenějších regionů.(7) Pečlivé ověření situace prokázalo, že je nezbytné vyhovět žádosti Portugalska, pokud má být v dotyčných nejvzdálenějších regionech zachován alkoholový průmysl.(8) Jelikož daňová úleva je omezena na to, co je nezbytné k vyrovnání dodatečných nákladů, a jelikož dotyčné objemy jsou malé a daňové zvýhodnění je omezeno na spotřebu v dotyčných regionech, opatření nenarušuje integritu a soudržnost právního řádu Společenství.(9) Po uvážení nutnosti stanovit lhůtu pro daňové výjimky a nutnosti, aby místní hospodářské subjekty získaly požadovanou jistotu k rozvoji svých obchodních činností, je vhodné udělit povolení na dobu pěti let.(10) Je nutno zajistit, aby Portugalsko mohlo uplatňovat dotyčné snížení ode dne skončení platnosti obdobného povolení uděleného pro předchozí období rozhodnutím 2002/167/ES. Nové požadované povolení by proto mělo být uděleno s účinkem ode dne 1. ledna 2009.(11) Je nutno požadovat předložení zprávy v polovině období, aby Komise mohla posoudit, zda jsou nadále splněny podmínky odůvodňující udělení takovéto výjimky.(12) Tímto rozhodnutím není dotčeno možné použití článků 87 a 88 Smlouvy,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Odchylně od článku 90 Smlouvy se Portugalsku povoluje uplatňovat na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory sazbu spotřební daně, která je nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů.Článek 2Výjimka uvedená v článku 1 je omezena:1. na Madeiřea) na rum vymezený v kategorii I přílohy II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89[8] se zeměpisným označením „Rum da Madeira“ uvedeným v kategorii 1 přílohy III uvedeného nařízení,b) na likéry a „crème de“ vymezené v kategoriích 32 a 33 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběné z regionálního ovoce nebo rostlin;2. na Azorácha) na likéry a „crème de“ vymezené v kategoriích 32 a 33 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběné z regionálního ovoce nebo surovin,b) na pálenky vyráběné z vína nebo matoliny s vlastnostmi a jakostí stanovenými v kategoriích 4 a 6 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008.Článek 3Snížená sazba spotřební daně vztahující se na výrobky uvedené v článku 1 může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená ve směrnici 92/84/EHS, nesmí však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu.Článek 4Nejpozději do dne 31. prosince 2011 předloží Portugalsko Komisi zprávu, která jí umožní posoudit, zda přetrvávají důvody, které opodstatnily udělení snížené sazby.Článek 5Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2009 do 31. prosince 2013.Článek 6Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 55, 26.2.2002, s. 36–37.[2] Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů, Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29.[3] Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 21.[4] Úř. věst. C , , s. .[5] Úř. věst. C , , s. .[6] Úř. věst. L 55, 26.2.2002, s. 36.[7] Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů, Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29.[8] Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 16.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.6.2017
            COM(2017) 333 final
            2017/0137(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               S přistoupením Chorvatské republiky rozšířila Evropská unie svoji celní unii. Podle pravidel Světové obchodní organizace (WTO) (článek XXIV:6 GATT 1994) byla Evropská unie následně povinna zahájit jednání se členy WTO, kteří vlastní negociační práva týkající se listiny celních koncesí Chorvatska, s cílem dohodnout se na vyrovnání. Toto vyrovnání je nutné, jestliže výsledkem přijetí vnějšího celního tarifu EU je zvýšení cel nad úroveň, ke které se přistupující země u WTO zavázala.

               Dne 15. července 2013 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání podle článku XXIV:6 GATT 1994. Komise jednala se členy WTO vlastnícími negociační práva o odvolání konkrétních koncesí v souvislosti s odvoláním listiny Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii.

               Výsledkem jednání s Novým Zélandem je návrh dohody ve formě výměny dopisů, který byl parafován dne 18. května 2017 v Ženevě (dále jen „dohoda“). Tento návrh proto vyzývá Radu, aby přijala rozhodnutí týkající se uzavření dohody s Novým Zélandem ve formě výměny dopisů. Souběžně s tím se rovněž předkládá samostatný návrh týkající se podpisu této dohody.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Návrh je v souladu s praxí, kterou EU uplatňovala v případech předchozích rozšíření EU.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Návrh je v souladu s praxí EU uplatňovanou ve vnější činnosti EU a průmyslové a zemědělské politice EU.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Článek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) SFEU, který se týká uzavírání mezinárodních dohod.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie podle čl. 3 odst. 1 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               •Proporcionalita

               Nový Zéland byl dotčen odvoláním koncesí Chorvatska. Vyrovnání nepřekračují příslušná novozélandská práva. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU musí Rada přijmout rozhodnutí o uzavření dohody.

               3.KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  O obsahu a pokroku v jednání byla pravidelně konzultována Rada (Výbor pro obchodní politiku). Také byl informován Evropský parlament (Výbor pro mezinárodní obchod).

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Viz finanční výkaz.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Prováděcí plány

                  Tento návrh vyzývá Radu, aby přijala rozhodnutí týkající se uzavření dohody s Novým Zélandem ve formě výměny dopisů. Souběžně s tím se Radě rovněž předkládá samostatný návrh týkající se podpisu této dohody.

               Výsledky dohody jsou následující:

               Zvýšení celní kvóty EU pro „hovězí maso, zmrazené – jedlé droby hovězí, zmrazené“, čísla položek v sazebníku 0202 a 0206 29 91, o 1 875 tun, přičemž současná sazba v rámci kvóty ve výši 20 % bude zachována. Nová celní kvóta je 54 875 tun.

               Zvýšení celní kvóty přidělené Novému Zélandu v rámci celní kvóty EU pro „skopové nebo kozí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“, číslo položky v sazebníku 0204, o 135 tun (hmotnosti jatečně upraveného těla), přičemž současná sazba v rámci kvóty ve výši 0 % bude zachována. Nová celní kvóta přidělená Novému Zélandu je 228 389 tun.

               Komise přijme podle čl. 187 písm. a) nařízení o společné organizaci trhů (nařízení (ES) č. 1308/2013) prováděcí nařízení k rozšíření a správě příslušných kvót.

               Tyto prováděcí předpisy se připravují souběžně s tímto návrhem.

               2017/0137 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhý pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 15. července 2013 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s některými dalšími členy Světové obchodní organizace podle článku XXIV:6 Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 v průběhu přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.

               (2)Jednání byla vedena Komisí podle směrnic pro jednání přijatých Radou.

               (3)Tato jednání byla dokončena a dne 18. května 2017 byla parafována Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT 1994) o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Unii.

               (4)V souladu s rozhodnutím Rady […]
                  1
                byla uvedená dohoda jménem Unie podepsána dne […] s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (5)Dohoda by měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii se schvaluje jménem Unie.

               Znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Unie oznámení uvedené v dohodě.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                        FINANČNÍ VÝKAZ

                        DATUM:

                        1.

                        ROZPOČTOVÁ POLOŽKA:

                        Kapitola 12 – Cla a ostatní poplatky

                        2.

                        NÁZEV:

                        Návrh rozhodnutí Rady o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii

                        3.

                        PRÁVNÍ ZÁKLAD:

                        Smlouva o fungování Evropské unie, zejména články 207 a 218.

                        4.

                        CÍLE:

                        Uzavřít dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem.

                        5.

                        FINANČNÍ DOPADY

                        BĚŽNÝ ROZPOČTOVÝ ROK 2017
                           (v milionech EUR)

                        NÁSLEDUJÍCÍ ROZPOČTOVÝ ROK 2018

                        (v milionech EUR)

                        ROZPOČTOVÝ ROK 2019

                        (v milionech EUR)

                        5.0

                        VÝDAJE

                        –
                              FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU EU
                           (NÁHRADY/INTERVENCE)

                        –
                              VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ

                        –
                              JINÝCH SUBJEKTŮ

                           –

                           –

                           –

                        5.1

                        PŘÍJMY

                        –
                              VLASTNÍ ZDROJE EU
                           (DÁVKY/CLA)

                        –
                              VNITROSTÁTNÍ

                        –

                        –

                        –

                        2017

                        2018

                        2019

                        5.0.1

                        ODHADOVANÉ VÝDAJE

                        –

                        –

                        –

                        5.1.1

                        ODHADOVANÉ PŘÍJMY

                        –

                        –

                        –

                        5.2

                        METODA VÝPOČTU: objem vynásobeno celní sazbou v rámci kvóty

                        6.0

                        MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z PROSTŘEDKŮ UVEDENÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU?

                        NE

                        6.1

                        MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU?

                        NE

                        6.2

                        BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET?

                        NE

                        6.3

                        BUDE POTŘEBA ZAČLENIT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ?

                        NE

                        POZNÁMKY:

                     (1)
                  Úř. věst. L […], […], s. […].

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.6.2017
            COM(2017) 333 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii

               DOHODA VE FORMĚ VÝMĚNY DOPISŮ

               mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii

               A. Dopis Unie

               Vážená paní / vážený pane,

               v návaznosti na jednání podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii mám tu čest navrhnout následující:

               Evropská unie zahrne do své listiny pro celní území EU-28 koncese, které byly uvedeny na předchozí listině pro celní území EU-27, s následujícími změnami:

               Zvýšení celní kvóty EU pro „hovězí maso, zmrazené – jedlé droby hovězí, zmrazené“, čísla položek v sazebníku 0202 a 0206 29 91, o 1 875 tun, přičemž současná sazba v rámci kvóty ve výši 20 % bude zachována. Nová celní kvóta je 54 875 tun.

               Zvýšení celní kvóty přidělené Novému Zélandu v rámci celní kvóty EU pro „skopové nebo kozí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“, číslo položky v sazebníku 0204, o 135 tun (hmotnosti jatečně upraveného těla), přičemž současná sazba v rámci kvóty ve výši 0 % bude zachována. Nová celní kvóta přidělená Novému Zélandu je 228 389 tun.

               Evropská unie a Nový Zéland si vzájemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů nutných pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost čtrnáct dní po dni obdržení posledního oznámení.

               Budeme Vám zavázáni, když potvrdíte, že Vaše vláda s obsahem tohoto dopisu souhlasí. Dovoluji si navrhnout, aby v případě, že je výše uvedený návrh pro Vaši vládu přijatelný, tento dopis a Vaše potvrzení společně tvořily dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem.

               Přijměte prosím, vážený pane / vážená paní, ujištění o mé nejhlubší úctě.

               Za Evropskou unii

               B. Dopis Nového Zélandu

               Vážená paní / vážený pane,

               mám tu čest potvrdit, že jsme dnešního dne ________ obdrželi Váš dopis tohoto znění:

               „V návaznosti na jednání podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii mám tu čest navrhnout následující:

               Evropská unie zahrne do své listiny pro celní území EU-28 koncese, které byly uvedeny na předchozí listině pro celní území EU-27, s následujícími změnami:

               Zvýšení celní kvóty EU pro „hovězí maso, zmrazené – jedlé droby hovězí, zmrazené“, čísla položek v sazebníku 0202 a 0206 29 91, o 1 875 tun, přičemž současná sazba v rámci kvóty ve výši 20 % bude zachována. Nová celní kvóta je 54 875 tun.

               Zvýšení celní kvóty přidělené Novému Zélandu v rámci celní kvóty EU pro „skopové nebo kozí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“, číslo položky v sazebníku 0204, o 135 tun (hmotnosti jatečně upraveného těla) přičemž současná sazba v rámci kvóty ve výši 0 % bude zachována. Nová celní kvóta přidělená Novému Zélandu je 228 389 tun.

               Evropská unie a Nový Zéland si vzájemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů nutných pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost čtrnáct dní po dni obdržení posledního oznámení.

               Budeme Vám zavázáni, když potvrdíte, že Vaše vláda s obsahem tohoto dopisu souhlasí. Dovoluji si navrhnout, aby v případě, že je výše uvedený návrh pro Vaši vládu přijatelný, tento dopis a Vaše potvrzení společně tvořily dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem.“

               Mohu Vám sdělit, že má vláda s obsahem Vašeho dopisu souhlasí.

               Za Nový Zéland