				|

		52013PC0477

			Návrh PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY o změně nařízení Rady (EU) č. 405/2011, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie /* COM/2013/0477 final - 2013/0223 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 Souvislosti návrhu
   || Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“), v antisubvenčním řízení ohledně dovozu některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
   || Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení.
   || Platná opatření vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (EU) č. 405/2011, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
   || Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh.
 Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů
   || Konzultace se zúčastněnými stranami
   || Zúčastněné strany dotčené tímto řízením měly možnost hájit své zájmy v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení.
   || Sběr a využití výsledků odborných konzultací
   || Nebylo třeba využít externích odborných konzultací.
   || Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny.
 Právní stránka návrhu
   || Shrnutí navrhovaných opatření Dne 9. srpna 2012 Komise zahájila částečný prozatímní přezkum omezený na míru subvencování platného vyrovnávacího cla vztahujícího se na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie. Přezkum byl zahájen proto, že žadatel, vyvážející výrobce v Indii, poskytl dostatečné důkazy prima facie, že okolnosti týkající se subvencování, na jehož základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy. Šetřením v rámci částečného prozatímního přezkumu bylo potvrzeno, že i) se snížila míra subvencování dotčeného spolupracujícího výrobce v Indii a ii) že se od předchozího šetření nezměnily faktické modality prošetřovaných režimů a jejich napadnutelnost. Jelikož bylo prokázáno, že současná úroveň subvencování žadatele je pod minimální úrovní, měla by být opatření změněna tak, aby zohlednila tato nová zjištění. Bylo zjištěno, že změna okolností je trvalé povahy. Proto se navrhuje, aby Rada přijala přiložený návrh nařízení a změnila celní sazbu použitelnou na dotčeného spolupracujícího výrobce v Indii.
   || Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.
   || Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
   || Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět.
   || Volba nástrojů
   || Navrhované nástroje: nařízení.
   || Jiné prostředky by nebyly přiměřené, jelikož základní nařízení nestanoví náhradní možnosti.
 Rozpočtové důsledky
   || Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
2013/0223 (NLE)
Návrh
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY
o změně nařízení Rady (EU)
č. 405/2011, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s
konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých
tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie

RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.
597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem
subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského
společenství[1]
(dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného
nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou
komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1.           POSTUP
1.1.        Předchozí
šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)                   V dubnu 2011
uložila Rada nařízením (EU) č. 405/2011[2] (dále jen „konečné
nařízení“) konečné vyrovnávací clo na dovoz některých tyčí
a prutů z nerezavějící oceli, v současnosti kódů KN 7222 20
21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89 pocházejících z
Indie. Na šetření, které vedlo k přijetí konečného
nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“.
(2)       Konečná opatření
sestávala z valorických vyrovnávacích cel v rozmezí od 3,3 % do
4,3 % vztahujících se na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných
vývozců, ze 4,0% celní sazby uložené spolupracujícím společnostem,
které nebyly zařazeny do vzorku, a ze zbytkové celní sazby
ve výši 4,3 % uložené všem ostatním společnostem v Indii.
1.2.        Zahájení částečného
prozatímního přezkumu
(3)       Žádost o částečný
prozatímní přezkum podala společnost Viraj Profiles Vpl. Ltd.,
vyvážející výrobce z Indie (dále jen „žadatel“). Žádost se omezovala jen
na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele. Žadatel poskytl
důkazy prima facie, že okolnosti týkající se subvencování, na
jejichž základě byla uložena opatření, se významně změnily
a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)                   Poté, co Komise
po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné
důkazy odůvodňující zahájení částečného prozatímního
přezkumu, informovala prostřednictvím oznámení zveřejněného
dne 9. srpna 2012 v Úředním věstníku Evropské unie[3] (dále jen „oznámení o zahájení
přezkumu“) o zahájení částečného prozatímního přezkumu v
souladu s článkem 19 základního nařízení, který se omezí na posouzení
subvencování, pokud jde o žadatele.
1.3.        Období přezkumného
šetření
(5)       Přezkumné šetření
subvencování se týkalo období od 1. července 2011 do
30. června 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“).
1.4.        Strany dotčené
šetřením
(6)       Komise oficiálně
informovala žadatele, vládu Indie a Sdružení EUROFER jako zástupce
výrobního odvětví Unie v původním šetření (dále jen
„výrobní odvětví Unie“) o zahájení šetření v rámci
částečného prozatímního přezkumu. Zúčastněným stranám
byla poskytnuta příležitost písemně předložit svá stanoviska a
podat žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení
řízení.
(7)       Písemné a ústní
připomínky předložené stranami v době zahájení řízení
byly zváženy a popřípadě zohledněny.
(8)       K získání informací, které
Komise považovala ke svému šetření za nezbytné, zaslala žadateli dotazník.
Kromě toho zaslala dotazník také indické vládě.
(9)       Odpovědi na dotazník
došly od žadatele a od indické vlády.
(10)     Komise si vyžádala a
ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke
zjištění subvencování. Uskutečnily se inspekce na místě
v prostorách žadatele.
2.           DOTČENÝ VÝROBEK
(11)     Výrobek, který je předmětem
přezkumu, je tentýž výrobek jako výrobek ve smyslu definice
v původním šetření, totiž tyče a pruty
z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové
úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s
kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm
nebo větším, v současnosti kódů KN 7222 20 21,
7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39,
7222 20 81 a 7222 20 89, pocházející z Indie.
3.           SUBVENCOVÁNÍ
3.1.        Úvod
(12)     Na základě
informací, které předložila indická vláda a zúčastněné
strany, a na základě odpovědí na dotazník Komise byly
prošetřeny následující režimy, které žadatel údajně využíval:
(a)
režim podpory vývozu kapitálového zboží,
(b)
režim pro subjekty orientované na vývoz,
(c)
režim vývozních úvěrů.
(13)     Režimy uvedené pod písmeny a)
a b) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu z roku 1992 (zákon č.
22/1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o
zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje
indickou vládu k vydávání vyhlášek týkajících se vývozní a dovozní politiky. Ty
jsou shrnuty v dokumentu nazvaném „Dokumenty o politice
zahraničního obchodu“, který ministerstvo obchodu vydává jednou za
pět let a pravidelně ho aktualizuje. Dokument o politice
zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření,
má název „Politika zahraničního obchodu v období 2009–2014“. Indická
vláda kromě toho stanoví postupy, jimiž se politika zahraničního
obchodu v letech 2009–2014 řídí, v publikaci „Příručka
postupů, svazek I“. Příručka postupů se pravidelně
aktualizuje.
(14)     Režim vývozních
úvěrů uvedený výše pod písmenem c) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona
o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje indické národní bance
Reserve Bank of India dávat komerčním bankám pokyny v oblasti vývozních
úvěrů.
(15)     Na základě tvrzení
výrobního odvětví Unie Komise dále zkoumala, zda žadatel:
(a)
využíval režim osvobození od daně
z elektřiny,
(b)
využíval místní subvenční programy státu
Maháráštra,
(c)
využíval výhod plynoucích z levnějších
vstupů,
(d)
využíval pobídek týkajících se výroby
a distribuce energie,
(e)
využíval výhod z nákupu levných surovin od
zahraničních společností ve spojení.
(16)     Komise rovněž
ověřila, že tyto režimy, které byly prošetřeny
v původním šetření:
(f)
režim Duty Entitlement Passbook
(g)
režim Advanced Authorization Scheme
žadatel stále nevyužívá.
3.2.        Zjištění
3.2.1.     Režim podpory vývozu
kapitálového zboží
(17)     Šetřením bylo
zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného
šetření využíval. Bylo však zjištěno, že získané pobídky na
úrovni 0,02 % byly zanedbatelné. Proto byl učiněn závěr, že není
nutné dále hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.2.2.     Režim pro subjekty orientované
na vývoz
(18)     Bylo zjištěno,
že žadatel měl status subjektu orientovaného na vývoz
a v období přezkumného šetření dostával subvence
v rámci tohoto režimu.
(19)     Co se týče tohoto režimu,
společnost tvrdila, že Komise by se měla odchýlit
od způsobu výpočtu výhody poskytované v rámci režimu pro
subjekty orientované na vývoz, který byl použit v původním
šetření. Společnost tvrdila, že s některými výhodami v rámci
režimu pro subjekty orientované na vývoz by se mělo zacházet jako s
přípustným systémem navracení cla ve smyslu přílohy II
a III základního nařízení, a neměly by proto být
napadnutelné.
(20)     Jelikož však bylo
zjištěno, že bez ohledu na to, jaká metoda výpočtu se
použije, míra subvence zjištěná s ohledem na tento režim nebude
vyšší než 0,22 %, tj. celkové rozpětí subvence bude
pod minimální úrovní, bylo rozhodnuto dále toto tvrzení neanalyzovat
v rámci tohoto přezkumného šetření.
3.2.3.     Režim exportních
úvěrů
(21)     Bylo zjištěno,
že žadatel tento režim v období přezkumného šetření
nevyužíval.
3.2.4.     Režim osvobození
od daně z elektřiny
(22)     Šetřením bylo
zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného
šetření využíval. Bylo však zjištěno, že získané pobídky byly
zanedbatelné. Proto byl učiněn závěr, že není nutné dále
hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.2.5.     Místní subvenční programy
státu Maháráštra
(23)     Bylo zjištěno,
že žadatel tyto programy v období přezkumného šetření
nevyužíval.
3.2.6.     Ostatní
(24)     Šetření neodhalilo žádné
další výhody pro žadatele v období přezkumného šetření, které by
se týkaly podmínek nákupu surovin a energie a které by znamenaly
finanční příspěvek indické vlády, a mohly by proto být
považovány za subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1
písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního
nařízení. Proto byla tvrzení výrobního odvětví Unie uvedená
v 15. bodě odůvodnění pod písmeny c) až e) shledána
v rámci tohoto přezkumu nepodstatnými.
4.           VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(25)     Připomíná se,
že původní šetření stanovilo hodnotově vyjádřenou výši
napadnutelných subvencí pro žadatele na 4,3 %.
(26)     Bylo zjištěno, že
v období přezkumného šetření činila hodnotově
vyjádřená výše napadnutelných subvencí pro žadatele, vyplývající pouze z
jednoho režimu subvencování, 0,22 %.
(27)     Vzhledem k výše uvedeným
skutečnostem se dospělo k závěru, že míra subvencování žadatele
– dotčeného vyvážejícího výrobce – se snížila.
(28)     Rovněž se zkoumalo, zda
lze změnu okolností, pokud jde o zkoumané režimy, považovat za změnu
trvalé povahy.
(29)     Jak
již bylo uvedeno, pokud jde o režim podpory vývozu kapitálového zboží,
zjištění učiněná během tohoto prozatímního přezkumu
potvrdila zjištění původního šetření, kdy bylo konstatováno, že
subvence poskytnutá v rámci tohoto režimu je nevýznamná.
(30)     Kromě toho při
předchozím šetření vyplývala hlavní výhoda z režimu pro podniky
orientované na vývoz, ale během období přezkumného šetření se
výhoda v rámci tohoto režimu výrazně snížila. Byly získány důkazy
o tom, že tato změna je trvalé povahy, neboť se vztahuje
k snížení celní sazby na nerezový ocelový šrot a feronikl, což
jsou dvě hlavní suroviny používané žadatelem při výrobě
dotčeného výrobku.
5.           VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(31)     Z výše uvedeného vyplývá,
že žadatel bude nadále příjemcem subvencí ve výši, která je
pod minimální úrovní. Proto se považuje za vhodné změnit vyrovnávací
celní sazbu použitelnou na žadatele, a zohlednit tak aktuální úroveň
subvencování. Tato celní sazba se pro žadatele stanoví na 0 %.
(32)     Pokud jde o celní sazbu, která
se v současnosti uplatňuje na dovoz dotčeného výrobku
od vyvážejících výrobců uvedených v příloze konečného
nařízení, je třeba poznamenat, že faktické modality
prošetřovaných programů a jejich napadnutelnost se od předchozího
šetření nezměnily. Neexistuje tedy žádný důvod pro nový
výpočet sazeb subvencí a celních sazeb těchto společností. Proto
celní sazby, které se vztahují na společnosti uvedené
v příloze konečného nařízení, zůstávají beze
změny.
(33)     Pokud jde o celní sazbu všech
ostatních společností, je třeba upozornit, že v rámci původního
šetření byla její úroveň stanovena na úrovni nejvyššího
individuálního rozpětí subvence zjištěného u společností
zařazených do vzorku. Odpovídalo to rozpětí subvence žadatele.
Vzhledem k tomu, že po tomto prozatímním přezkumu se
rozpětí žadatele změnilo, měla by se sazba pro všechny ostatní
společnosti změnit a stanovit na úrovni dalšího nejvyššího
rozpětí subvence. Vzhledem k tomu, že další nejvyšší sazba je
ta, která se vztahuje na společnosti uvedené v příloze,
stanoví se celní sazba pro všechny ostatní společnosti na této
úrovni, tj. 4 %.
6.           POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)     Indická vláda a ostatní
zúčastněné strany byly informovány o zásadních
skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se Komise rozhodla
navrhnout změnu celní sazby platné pro žadatele.
(35)     Písemné a ústní
připomínky předložené zúčastněnými stranami byly posouzeny
a případně zohledněny.
(36)     Všechny zúčastněné
strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke
slyšení, byly vyslechnuty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 1 odst. 2
prováděcího nařízení Rady (EU) č. 405/2011 se nahrazuje
tímto:
„2.        Sazba konečného vyrovnávacího
cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před
proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými
společnostmi stanovena takto:
 Společnost || Clo (v %) || Doplňkový kód TARIC
 Chandan Steel Ltd., Mumbai || 3,4 || B002
 Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai; Precision Metals, Mumbai; Hindustan Inox Ltd., Mumbai; Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai || 3,3 || B003
 Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane || 0 || B004
 Společnosti uvedené v příloze || 4,0 || B005
 Všechny ostatní společnosti || 4,0 || B999
Článek 2
Toto nařízení
vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 188,
18.7.2009, s. 93.
[2]               Úř. věst. L 108,
28.4.2011, s. 3.
[3]               Úř. věst. C 239, 9.8.2012, s. 2.


Důležité právní upozornění

|

52009PC0497

Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 329/2007 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice  /* KOM/2009/0497 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 18.9.2009KOM(2009) 497 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 329/2007 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republiceDŮVODOVÁ ZPRÁVA1.  Společný postoj 2006/795/SZBP a nařízení Rady (ES) č. 329/2007 zavedly v návaznosti na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) některá omezující opatření vůči Korejské lidově demokratické republice.2.  Dne 12. června 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci 1874 (2009), kterou rozšířila rozsah omezujících opatření a zavedla nová omezující opatření vůči Korejské lidově demokratické republice.3.  Aby byla rezoluce 1874 (2009) provedena, společný postoj 2009/573/SZBP pozměňuje společný postoj 2006/795/SZBP a zavádí dodatečná omezující opatření týkající se zejména osob, vůči kterým je zaměřeno zmrazení finančních prostředků, činnosti finančních institucí, které by mohly přispět k rozvoji programů Korejské lidově demokratické republiky v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket, veřejné finanční podpory obchodních výměn s Korejskou lidově demokratickou republikou, zejména vývozních úvěrů a veřejné finanční pomoci ve prospěch Korejské lidově demokratické republiky. Společný postoj 2009/573/SZBP stanoví zejména zákaz obchodu s určitým zbožím a technologiemi, které by mohly přispět k rozvoji programů Korejské lidově demokratické republiky v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket, a inspekce určitého nákladu pocházejícího z Korejské lidově demokratické republiky nebo směřujícího do ní.4.  Některá z těchto opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy a společný postoj 2009/573/SZBP stanoví činnost Společenství, jejíž cílem je tato opatření uplatňovat.5.  Do nařízení musí být rovněž zahrnuta určitá ustanovení o ochraně a zpracování osobních údajů, jakož i zpracování utajovaných skutečností.6.  Komise tudíž navrhuje provést tato omezující opatření nařízením, kterým se mění nařízení (ES) č. 329/2007.NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 329/2007 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republiceRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,s ohledem na společný postoj Rady 2009/573/SZBP ze dne 27. července 2009, kterým se mění společný postoj 2006/795/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice[1],s ohledem na návrh Komise,po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,vzhledem k těmto důvodům:7.  V souladu s rezolucí 1874 (2009) Rady bezpečnosti OSN, zavádí společný postoj 2009/573/SZBP dodatečná omezující opatření vůči Korejské lidově demokratické republice (dále jen „Severní Korea“), a zejména zákaz dodávek, prodeje či převodu určitých věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, jiných zbraní hromadného ničení nebo balistických raket.8.  Společný postoj 2009/573/SZBP stanoví inspekce určitého nákladu pocházejícího ze Severní Koreje nebo směřujícího do ní a u letadel a plavidel stanoví povinnost předložit dodatečné informace před dovozem zboží vstupujícího na území Společenství nebo před jeho vývozem ze Společenství. Tyto informace musí být poskytnuty podle příslušných ustanovení o vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášeních v nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství[2] , a v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství[3].9.  Společný postoj 2009/573/SZBP stanoví rovněž zákaz poskytování služeb spojených se zásobováním palivem či všech služeb poskytovaných plavidlům Severní Koreje s cílem zabránit dopravě věcí, jejichž vývoz je zakázán v souladu s nařízením (ES) č. 329/2007.10.  Společný postoj 2009/573/SZBP rovněž rozšiřuje opatření týkající se zmrazení finančních prostředků na nové kategorie osob a zavádí hloubkové kontroly činností finančních institucí, které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket.11.  Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství, a proto, především z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech, je k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytný právní předpis Společenství.12.  Nařízení (ES) č. 329/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.13.  Stávající nařízení dodržuje základní práva a sleduje zásady uznané zejména v Chartě základních práv Evropské unie a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Mělo by být provedeno v souladu s těmito právy a zásadami.14.  K provedení tohoto nařízení je nezbytné, aby byly zveřejněny určité osobní údaje týkající se fyzických nebo právnických osob nebo subjektů, jejichž finanční prostředky nebo hospodářské zdroje mají být v souladu s nařízením (ES) č. 329/2007 zmrazeny, a aby byly tyto údaje patřičně zpracovány, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[4], jakož i se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[5].15.  Mělo by být rovněž zavedeno ustanovení upravující zpracování utajovaných skutečností v rámci Komise.16.  K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením musí toto nařízení neprodleně vstoupit v platnost,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 329/2007 se mění takto:1) článek 2 se nahrazuje tímto:„1. Zakazuje se:a) přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zboží a technologie, včetně programového vybavení, uvedené v příloze I, ať již pocházejí ze Společenství či nikoli, fyzickým či právnickým osobám nebo subjektům v Severní Koreji, anebo pro použití v Severní Koreji;b) vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenu a).2. Příloha I zahrnuje všechny věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, včetně programového vybavení, které jsou zbožím a technologiemi dvojího užití ve smyslu nařízení (ES) č. 428/2009[6] a které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket. Příloha I nezahrnuje zboží a technologie uvedené na Společném vojenském seznamu Evropské unie[7].Příloha I zahrnuje rovněž další určité věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket.3. Zakazuje se nákup, dovoz nebo přeprava zboží a technologií ze Severní Koreje uvedených v příloze I, ať již dotyčné věci pocházejí ze Severní Koreje či nikoli.“2) Ustanovení čl. 3 odst. 1 se nahrazuje tímto:„1. Zakazuje se:a) přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc související se zbožím nebo technologiemi, které jsou uvedeny na Společném vojenském seznamu EU nebo v příloze I, nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zboží uvedeného na Společném vojenském seznamu EU nebo v příloze I všem fyzickým či právnickým osobám nebo subjektům v Severní Koreji nebo pro používání v Severní Koreji, nebo takovou technickou pomoc přijímat;b) přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zbožím nebo technologiemi, které jsou uvedeny na Společném vojenském seznamu EU nebo v příloze I, zejména včetně dotací, půjček a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zboží tohoto typu nebo pro jakékoli poskytování související technické pomoci fyzickým či právnickým osobám nebo subjektům v Severní Koreji nebo pro používání v Severní Koreji, nebo takové financování či finanční pomoc přijímat;c) vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení zákazů uvedených v písm. a) nebo b).“3) Vkládá se nový článek, který zní:„Článek 3a1. Aby se zabránilo převodu zboží a technologií uvedených v příloze I, které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket, a luxusního zboží uvedeného v příloze III, jsou nákladní letadla a obchodní plavidla směřující do Severní Koreje a Severní Koreu opouštějící povinny poskytovat příslušným celním orgánům dotyčného členského státu informace před dovozem veškerého zboží vstupujícího na území Společenství nebo před jeho vývozem ze Společenství.Pravidla, kterými se řídí povinnost poskytnout před dovozem nebo vývozem informace, zejména lhůty, které je třeba dodržet, a údaje, jež budou požadovány, jsou uvedena v příslušných ustanoveních o vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášeních v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005[8], kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, a v nařízení Komise (ES) č. 1875/2006[9], kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.Posádka nákladních letadel a obchodních plavidel, která směřují do Korejské lidově demokratické republiky a Korejskou lidově demokratickou republiku opouští, nebo jejich zástupci prohlásí, zda se na zboží vztahuje toto nařízení, a v případě, že se na něj vztahuje požadavek vývozní licence, uvedou podrobnosti vývozní licence, která jim byla v tomto ohledu udělena.Vstupní a výstupní souhrnná celní prohlášení, jakož i výše uvedené dodatečně požadované dokumenty mohou být předloženy v písemné formě do dne 31. prosince 2010, za použití obchodních, přístavních nebo přepravních dokumentů, pokud obsahují nezbytné údaje.Od 1. ledna 2011 se výše uvedené dodatečně požadované dokumenty předkládají buď písemně nebo popřípadě s použitím souhrnných vstupních a výstupních celních prohlášení.2. Pro poskytování služeb spojených se zásobováním palivem či zásobováním lodí, nebo jakýchkoli jiných služeb plavidlům Korejské lidově demokratické republiky, s výjimkou služeb nezbytných pro humanitární účely, bude vyžadováno předchozí povolení.Příslušné orgány členských států, na něž odkazují internetové stránky uvedené v příloze II, nevydají žádné povolení, pokud stanoví, že poskytnutí dané služby by mohlo přispět k převodu zboží a technologií vyjmenovaných v příloze I.“4) Článek 6 se nahrazuje tímto:„1. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje náležející osobám nebo subjektům uvedeným v příloze IV, jakož i veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje těmito osobami nebo subjekty vlastněné, držené nebo ovládané se zmrazují. Příloha IV zahrnuje osoby nebo subjekty, které Výbor pro sankce nebo Rada bezpečnosti OSN určily v souladu s odst. 8 písm. d) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006).2. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje náležející osobám nebo subjektům uvedeným v příloze V, jakož i veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje těmito osobami a subjekty vlastněné, držené nebo ovládané se zmrazují. Příloha V zahrnuje osoby nebo subjekty, které nebyly uvedeny v příloze IV a které byly v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. b) a c) společného postoje 2006/795/SZBP Radou uznány za osoby nebo subjekty, jež:a) jsou zodpovědné za programy Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, jiných zbraní hromadného ničení nebo balistických raket, nebo za osoby a subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány; nebob) poskytují finanční služby nebo zajišťují převod – všech finančních prostředků, dalších aktiv nebo hospodářských zdrojů, které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket – ze Společenství, do Společenství, přes jeho území nebo ve spojení s příslušníky členských států nebo subjekty spadajícími do jejich jurisdikce nebo osobami či finančními institucemi nacházejícími se na území Společenství; dále osoby či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány.Příloha V je předmětem pravidelného přezkumu, který se provádí nejméně jednou za 12 měsíců.3. Pokud jde o fyzické osoby uvedené na seznamu, zahrnují přílohy IV a V pouze následující informace:a) identifikační údaje, jako jsou jména a příjmení (včetně případných přezdívek a titulů), datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, daňové číslo a číslo sociálního pojištění, pohlaví, adresa nebo jiné údaje, funkce nebo povolání, datum zařazení do seznamu ab) důvody pro uvedení na seznamu, jako je funkce nebo jiný dostatečný důvod.Přílohy IV a V mohou zahrnovat také následující výše uvedené identifikační údaje týkající se rodinných příslušníků osob uvedených na seznamu, pokud jsou tyto údaje v konkrétním případě nutné k výlučnému účelu ověření totožnosti dotyčné fyzické osoby uvedené na seznamu.4. Fyzickým nebo právnickým osobám nebo subjektům, jejichž seznam je uveden v příloze IV nebo v příloze V, nejsou přímo ani nepřímo zpřístupněny, ani uvolněny v jejich prospěch žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.5. Zakazuje se vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo výsledkem je přímé nebo nepřímé obcházení opatření uvedených v odstavcích 1 a 2.“5) Článek 8 se nahrazuje tímto:„Odchylně od ustanovení článku 6 mohou příslušné orgány členských států, na něž odkazují internetové stránky uvedené v příloze II, povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:a) finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem zástavního práva zřízeného soudem, správním orgánem nebo rozhodčím soudem před datem zařazení osoby nebo subjektu do seznamu, uvedeným v článku 6, nebo jsou předmětem rozhodnutí soudu, správního orgánu nebo rozhodčího soudu vydaného před tímto dnem;b) finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených platnými právními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;c) zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v příloze IV nebo v příloze V;d) uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě ae) členský stát oznámil zástavní právo nebo rozhodnutí Výboru pro sankce.“6) V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Ustanovení čl. 6 odst. 4 se nevztahuje na připisování na zmrazené účtya) úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebob) plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly před datem zařazení osoby nebo subjektu do seznamu, uvedeným v článku 6, pokud jsou v souladu s čl. 6 odst. 1 a 2 takové úroky, výnosy a platby nadále zmrazeny.“7) Článek 11 se nahrazuje tímto:„1. Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí dát je zpřístupnit, učiněné v dobré víře, že toto jednání je v souladu s tímto nařízením, nezakládá vznik žádné odpovědnosti fyzické nebo právnické osoby nebo subjektu, který je provádí, nebo jejich vedoucích pracovníků či zaměstnanců, neprokáže-li se, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.2. Zákazy uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) a v čl. 6 odst. 4 nezakládají vznik žádné odpovědnosti fyzické či právnické osoby nebo dotčených subjektů, pokud nevěděly a neměly žádný rozumný důvod předpokládat, že by svými činnostmi tyto zákazy porušovaly.“8) Vkládá se nový článek, který zní:„Článek 11a1. Finanční a úvěrové instituce při výkonu svých činností s finančními a úvěrovými institucemi uvedenými v odstavci 2 a s cílem zabránit tomu, aby tyto činnosti přispívaly k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, jiných zbraní hromadného ničení nebo balistických raket:a) zachovávají neustálou obezřetnost vůči operacím na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých povinností v oblasti praní peněz a financování terorismu;b) vyžadují, aby byly vyplněny všechny informační kolonky platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné obchodní operace, a v případě neposkytnutí informací obchodní operaci odmítnou;c) po dobu pěti let uchovávají veškeré záznamy o obchodních operacích a na požádání je zpřístupní vnitrostátním orgánům ad) pokud mají podezření nebo dostatečné důvody k tomu se domnívat, že jsou finanční prostředky spojené s financováním šíření jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jakémukoli jinému příslušnému orgánu určenému daným členským státem, jak je uvedeno na internetových stránkách v příloze II, aniž je dotčen čl. 3 odst. 1 nebo článek 6. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán slouží jako národní centrum, jež přijímá podezřelé obchodní operace týkající se možného financování šíření jaderných zbraní a zároveň tyto operace analyzuje. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán mají včasný, přímý nebo nepřímý přístup k informacím z oblasti finanční, správní a justiční, které potřebují pro řádné plnění svých úkolů, včetně analýz zpráv o podezřelých obchodních operacích.2. Opatření uvedená v odstavci 1 se vztahují na finanční a úvěrové instituce při jejich činnostech s:a) finančními a úvěrovými institucemi se sídlem v Severní Koreji;b) pobočkami a dceřinými společnostmi úvěrových a finančních institucí se sídlem v Severní Koreji, pokud se na ně vztahuje článek 16, které jsou uvedeny v příloze VI;c) pobočkami a dceřinými společnostmi úvěrových a finančních institucí se sídlem v Severní Koreji, pokud se na ně nevztahuje článek 16, které jsou uvedeny v příloze VI, ad) finančními a úvěrovými institucemi, které nemají sídlo v Severní Koreji a na něž se nevztahuje článek 16, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Severní Koreji , které jsou uvedeny v příloze VI.“9) Článek 13 se nahrazuje tímto:„Článek 131. Komise je oprávněna:a) měnit přílohu I na základě rozhodnutí Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti OSN a případně doplňovat referenční čísla z kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení (EHS) č. 2658/87;b) měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy;c) měnit přílohu III za účelem upřesnění či úpravy seznamu zboží, a to v souladu s veškerými definicemi nebo pokyny, které mohou být přijaty Výborem pro sankce, a s přihlédnutím k seznamům pořízeným jinými orgány, anebo doplňovat referenční čísla z kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení (EHS) č. 2658/87, bude-li to nezbytné nebo vhodné;d) měnit přílohu IV na základě rozhodnutí Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti OSN ae) měnit přílohu V nebo přílohu VI na základě rozhodnutí přijatých v souvislosti s přílohami II, III, IV a V společného postoje 2006/795/SZBP.2. Komise zpracuje osobní údaje za účelem plnění úkolů, které jí byly podle tohoto nařízení svěřeny. Tyto úkoly zahrnují:a) přípravu změn příloh IV, V a VI tohoto nařízení;b) konsolidaci obsahu příloh IV a V v elektronickém, konsolidovaném seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují finanční sankce EU, uvedeném na internetových stránkách Komise[10];c) zpracování informací týkajících se důvodů pro uvedení na seznamu ad) zpracování informací o dopadu opatření přijatých ve smyslu tohoto nařízení, jako je například hodnota zmrazených finančních prostředků a informace o povoleních poskytnutých příslušnými orgány.3. Komise může zpracovat příslušné údaje, které se týkají trestných činů spáchaných fyzickými osobami uvedenými na seznamu a odsouzení za trestné činy nebo bezpečnostních opatření vztahujících se na tyto osoby, a to pouze v takovém rozsahu, kdy je takové zpracování nutné pro přezkum stanovisek, která dotyčná fyzická osoba Komisi v této věci předložila, s výhradou vhodných zvláštních ochranných opatření. Takové údaje nejsou zveřejňovány ani vyměňovány.4. Pro účely tohoto nařízení je útvar Komise uvedený v příloze II označen jako „správce“ ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 45/2001 s cílem zajistit, aby dotyčné fyzické osoby mohly vykonávat svá práva podle nařízení (ES) č. 45/2001.5. Pokud Komise obdrží utajované skutečnosti, zpracuje je v souladu s rozhodnutím Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom[11] a případně v souladu s dohodou o bezpečnosti utajovaných skutečností uzavřenou mezi EU a předkládajícím státem.6. Dokumenty se stupněm utajení „EU Top Secret“, „EU Secret“ nebo „EU Confidential“ nejsou zpřístupněny bez souhlasu původce těchto informací.10) Příloha I se nahrazuje přílohou I tohoto nařízení.11) Příloha IV se nahrazuje přílohou II tohoto nařízení.12) Znění přílohy III tohoto nařízení se vkládá jako příloha V.13) Znění přílohy IV tohoto nařízení se vkládá jako příloha VI.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne .[…]Za Radupředseda / předsedkyně […]PŘÍLOHA I„PŘÍLOHA IZboží a technologie podle článků 2 a 3A. Zboží a technologie dvojího užití, které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket, jak je stanoveno v příloze I nařízení (ES) č. 428/2009[12].Veškeré zboží a technologie začleněné do přílohy I nařízení č. 428/2009.B. Další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k rozvoji programů Severní Koreje v oblasti jaderných zbraní, dalších zbraní hromadného ničení nebo balistických raket.1. Grafit vyrobený nebo určený pro použití v elektrojiskrových obráběcích strojích (EDM)2. „Vláknité materiály“ z para-aramidu (Kevlar® a podobné jako Kevlar®).“PŘÍLOHA II„PŘÍLOHA IVSeznam osob a subjektů uvedených v čl. 6 odst. 1A. Fyzické osoby:17.  Han Yu-ro. Funkce: ředitel společnosti Korea Ryongaksan General Trading Corporation. Další údaje: podílí se na programu balistických raket Severní Koreje. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.18.  Hwang Sok-hwa. Funkce: ředitel Generálního úřadu pro atomovou energii (GBAE). Další údaje: podílí se na jaderném programu Severní Koreje jako vedoucí útvaru pro vědecké vedení GBAE; bývalý člen vědeckého výboru v rámci společného ústavu pro jaderný výzkum. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.19.  Ri Hong-sop. Rok narození: 1940. Funkce: bývalý ředitel střediska jaderného výzkumu vYongbyonu. Další údaje: vykonával dohled nad třemi klíčovými zařízeními, která se podílejí na výrobě plutonia pro vojenské účely: zařízení pro výrobu paliva, jaderný reaktor a regenerační zařízení. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.20.  Ri Je-son (také znám jako Ri Che-son). Rok narození: 1938. Funkce: ředitel Generálního úřadu pro atomovou energii (GBAE), hlavní agentury řídící jaderný program Severní Koreje. Další údaje: podílí se na několika projektech v oblasti jaderné energie, včetně řízení střediska jaderného výzkumu v Yongbyonu a společnosti Namchongang Trading Corporation Generálním úřadem pro atomovou energii. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.21.  Yun Ho-jin (také znám jako Yun Ho-chin). Datum narození: 13. 10. 1944. Funkce: ředitel společnosti Namchongang Trading Corporation. Další údaje: dohlíží na dovoz zboží potřebného pro program obohacování uranu. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.B. Právnické osoby a subjekty:22.  Korea Mining Development Trading Corporation (známá též jako a) CHANGGWANG SINYONG CORPORATION; b) EXTERNAL TECHNOLOGY GENERAL CORPORATION; c) DPRKN MINING DEVELOPMENT TRADING COOPERATION; d) „KOMID“). Adresa: Central District, Pyongyang, KLDR. Další údaje: jedna z největších společností obchodujících se zbraněmi a hlavní vývozce zboží a vybavení souvisejícího s balistickými raketami a konvenčními zbraněmi. Datum zařazení do seznamu: 24.4.2009.23.  Korea Ryonbong General Corporation (známá též jako a) KOREA YONBONG GENERAL CORPORATION; b) LYONGAKSAN GENERAL TRADING CORPORATION). Adresa: Pot’onggang District, Pyongyang, KLDR; Rakwondong, Pothonggang District, Pyongyang, KLDR. Další údaje: zbrojní konsorcium zaměřené na nákup vybavení pro severokorejský obranný průmysl a na podporu prodeje vojenského materiálu Korejské lidově demokratické republiky. Datum zařazení do seznamu: 24.4.2009.24.  Tanchon Commercial Bank (známá též jako a) CHANGGWANG CREDIT BANK; b) KOREA CHANGGWANG CREDIT BANK). Adresa: Saemul 1-Dong Pyongchon District, Pyongyang, KLDR. Další údaje: hlavní finanční instituce KLDR pro prodej konvenčních zbraní, balistických raket a zboží souvisejícího s montáží a výrobou uvedených typů zbraní.“ Datum zařazení do seznamu: 24.4.2009.25.  General Bureau of Atomic Energy (GBAE: Generální úřad pro atomovou energii (také znám jako Ministerstvo pro atomovou energii (GDAE)). Adresa: Haeudong, Pyongchen District, Pyongyang, Korejská lidově demokratická republika. Další údaje: GBAE je odpovědný za jaderný program Severní Koreje, pod nějž spadá jaderné výzkumné středisko Yongbyon a jeho 5 MWe (25 MWt) výzkumný reaktor na výrobu plutonia a jeho zařízení na výrobu a přepracování paliva. GBAE pořádalo jednání a diskuze týkající se jaderných činností s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii. GBAE je hlavní vládní agenturou Korejské lidově demokratické republiky, která dohlíží na jaderné programy, včetně provozování jaderného výzkumného střediska Yongbyon. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.26.  Hong Kong Electronics (také znám jako Hong Kong Electronics Kish Co.). Adresa: Sanaee St., Kish Island, Írán. Další údaje: a) vlastněná nebo ovládaná Tanchon Commercial Bank a společností Korea Mining Development Trading Corporation (KOMID), příp. jednající nebo vystupující jejich jménem; b) Hong Kong Electronics převedla od roku 2007 milióny dolarů v souvislosti se šířením zbraní jménem Tanchon Commercial Bank a KOMID (obě označené Výborem pro sankce OSN v dubnu 2009). Hong Kong Electronics se podílela na převodech finančních prostředků z Íránu do Severní Koreje jménem společnosti KOMID. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.27.  Korea Hyoksin Trading Corporation (také známa jako Korea Hyoksin Export And Import Corporation). Adresa: Rakwon-dong, oblast Pothonggang, Pyongyang, Korejská lidově demokratická republika. Další údaje: a) se sídlem v Pyongyang, Korejská lidově demokratická republika; b) podřízená společnosti Korea Ryonbong General Corporation (kterou Výbor pro sankce označil v dubnu 2009) a zapojená do vývoje zbraní hromadného ničení. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.28.  Korean Tangun Trading Corporation . Další údaje: a) se sídlem v Pyongyang, Severní Korea; b) společnost Korea Tangun Trading Corporation je podřízená Druhé akademii přírodních věd Korejské lidově demokratické republiky; nese hlavní odpovědnost za nákup zboží a technologií potřebných pro obranný výzkum a vývojové programy KLDR, k nimž mimo jiné patří programy a nákupy související se zbraněmi hromadného ničení a nosiči jaderných zbraní, včetně materiálů, které jsou v rámci příslušných mnohostranných kontrolních režimů kontrolovány nebo zakázány. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.29.  Namchongang Trading Corporation (také známa jako a) NCG, b) Namchongang Trading, c) Nam Chon Gang Corporation, d) Nomchongang Trading Co., e) Nam Chong Gan Trading Corporation). Další údaje: a) se sídlem v Pyongyang, Severní Korea; b) Namchongang je severokorejská obchodní společnost podléhající Generálnímu úřadu pro atomovou energii (GBAE). Společnost Namchongang je zapojena do nákupu vakuových vývěv japonského původu, které byly nalezeny v jaderném zařízení v Korejské lidově demokratické republice, jakož i do nákupů zboží pro jaderné účely, kterých se účastnil německý občan. Společnost je rovněž od konce 90. let zapojena do nákupu hliníkových trubek a dalšího vybavení, které je konkrétně určeno pro program obohacování uranu. Zástupcem společnosti je bývalý diplomat, který se jako zástupce Severní Koreje v roce 2007 účastnil inspekce Mezinárodní agentury pro atomovou energii (IAEA) v jaderných zařízeních Yongbyon. Činnost společnosti Namchongang v oblasti šíření zbraní vyvolává velké znepokojení vzhledem k dřívějším aktivitám Korejské lidově demokratické republiky souvisejícím se šířením. Datum zařazení do seznamu: 16.7.2009.“PŘÍLOHA III„PŘÍLOHA VSeznam osob a subjektů uvedených v čl. 6 odst. 2Doplnit“PŘÍLOHA IV„PŘÍLOHA VISeznam osob a subjektů podle článku 11aDoplnit“[1] Úř. věst. L 197, 29.7.2009, s. 111.[2] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.[3] Úř. věst. L 268, 19.10.1994, s. 32.[4] Úř. věst. L 8, 12.1. 2001, s.1.[5] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.[6] Úř. věst. L 134, 29.5.2009, s. 1.[7] Platné znění seznamu je zveřejněno v Úředním věstníku C 65 ze dne 19. března 2009, s. 1.[8] Úř. věst. L 117, 4.5.2005, s. 13.[9] Úř. věst. L 360, 19.12.2006, s. 64.[10] http://ec.europa.eu/external_relations/cfsp/sanctions/list/consol-list.htm[11] Úř. věst. L 317, 3.12. 2001, s.1.[12] Úř. věst. L 134, 29.5.2009, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52005PC0496

Návrh nařízení Rady kterým se mění nařízení (EHS) č. 3068/92, kterým se uvaluje konečné antidumpingové clo na dovozy chloridu draselného pocházejícího z Běloruska nebo z Ruské federace  /* KOM/2005/0496 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 17.10.2005KOM(2005)496 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 3068/92, kterým se uvaluje konečné antidumpingové clo na dovozy chloridu draselného pocházejícího z Běloruska nebo z Ruské federace(předložená Komisí)ODŮVODNĔNĺSOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatňování nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 461/2004 ze dne 8. března 2004, (dále jen „základní nařízení“) v řízení ohledně dovozů chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruska. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízením (ES) č. 3068/92 uložila Rada konečná antidumpingová opatření na chlorid draselný pocházející mimo jiné z Ruska. Nařízením (ES) č. 858/2005 přijala Komise cenové závazky mimo jiné od společností v Rusku. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |Dotčené zúčastněné strany již měly možnost hájit své zájmy v souladu s ustanoveními základního nařízení. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů okolností spojených s tímto návrhem. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Nařízením (EHS) č. 3068/92 uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruska (dále jen „stávající opatření“). V lednu 2004 byly doručeny jednotlivé žádosti od společností JSC Silvinit a JSC Uralkali (dále jen „žadatelé“) o individuální částečný prozatímní přezkum stávajících opatření podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení. Komise po konzultaci s poradním výborem uznala, že pro zahájení částečných prozatímních přezkumů existují postačující důkazy, a zveřejnila proto oznámení o zahájení a zahájila šetření. Přiložená předloha nařízení mění nařízení č. 3068/92 a obsahuje výsledky částečných prozatímních přezkumů. Hlavní zjištění se týkají sníženého dumpingového rozpětí pro dotčené společnosti. Zároveň se nyní za určitých podmínek uděluje osvobození od antidumpingového cla, jelikož Komise přijala závazky dotčených ruských společností. Tento postup byl konzultován s členskými státy. 23 členských států návrh podpořilo. 2 členské státy se zdržely hlasování. Proto se navrhuje, aby Rada přiložený návrh nařízení přijala. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 ze dne 8. března 2004. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality |Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu/těchto důvodů: Jiné prostředky by nebyly přiměřené, jelikož základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1.  NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 3068/92, kterým se uvaluje konečné antidumpingové clo na dovozy chloridu draselného pocházejícího z Běloruska nebo z Ruské federaceRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUP1. Předchozí šetření a stávající opatření(1) V návaznosti na šetření (dále jen „předchozí šetření“) změnila Rada nařízením (ES) č. 969/2000[2] opatření, která byla nařízením (EHS) č. 3068/92[3] původně uložena na dovozy chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruska (dále jen „stávající opatření“).(2) Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [4] zahájila Komise z vlastního podnětu v březnu 2004 částečný prozatímní přezkum stávajících opatření za účelem přezkoumání, zda je nutné je s ohledem na rozšíření Evropské unie na 25 členských států ze dne 1. května (dále jen „rozšíření“) pozměnit.(3) Z výsledků částečného prozatímního přezkumu vyplynulo, že v zájmu Společenství je zajistit přechodné úpravy stávajících opatření, aby se ihned po rozšíření předešlo náhlému a výrazně negativnímu dopadu na dovozce a uživatele v deseti nových členských státech.(4) V květnu 2004 přijala Komise za tímto účelem nařízením (ES) č. 1002/2004[5] závazky od dvou vyvážejících výrobců z Ruska, jmenovitě od společností JSC Silvinit a JSC Uralkali, na dobu jednoho roku. V červnu 2005 byly nařízením (ES) č. 858/2005[6] přijaty od těchto dvou vyvážejících výrobců z Ruska nové závazky, jejichž platnost zanikne dne 13. dubna 2006. Kromě toho, aby mohlo být poskytnuto osvobození od antidumpingového cla, které ukládá nařízení (EHS) č. 3068/92 o dovozech uskutečněných na základě podmínek stanovených závazky, bylo nařízení (EHS) č. 3068/92 změněno nařízením (ES) č. 992/2004[7].(5) Je třeba upozornit na to, že veškeré odkazy na „Společenství“ nebo „Společenství 15 členských států” v tomto nařízení se vztahují, není-li určeno jinak, na Společenství těsně před rozšířením.2. Odůvodnění současných přezkumů(6) V lednu 2004 byly doručeny jednotlivé žádosti od společností JSC Silvinit a JSC Uralkali (dále jen „žadatelé“) o individuální částečný prozatímní přezkum stávajících opatření podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.(7) Žadatelé uvedli a předložili dostatečný přímý důkaz, že srovnání běžné hodnoty založené na jejich vlastních nákladech/domácích cenách a jejich vývozních cenách do Společenství povede k odstranění dumpingu. Proto pokračující uplatňování opatření na stávající úrovni, založené na dříve stanovené úrovni dumpingu, již není pro vyrovnání účinků dumpingu zapotřebí.(8) Komise po konzultaci s poradním výborem uznala, že pro zahájení částečných prozatímních přezkumů existují postačující důkazy, a zveřejnila proto oznámení o zahájení a zahájila šetření[8].3. Období šetření(9) Šetření s omezením na dumping se týkalo období od 1. dubna 2003 do 30. března 2004 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“).4. Strany dotčené šetřením(10) Komise oficiálně informovala zástupce vyvážející země, žadatele a výrobní odvětví Společenství o zahájení prozatímních přezkumů a dala všem přímo dotčeným stranám příležitost písemně předložit své připomínky a požádat o slyšení. Komise rovněž zaslala žadatelům dotazníky. Odpovědi na dotazníky přišly od žadatelů a od jednoho vyvážejícího hospodářského subjektu z Ruska v souvislosti s jednou ze žádajících společností.(11) Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a přešetřila odpovědi na dotazník v prostorách těchto společností:a) vyvážející výrobci z Ruska:JSC Silvinit, Solikamsk, oblast Perm, Rusko,JSC Uralkali, Berezniki, oblast Perm, Rusko,b) vývozce ve spojení s JSC Silvinit:International Potash Company, Moskva, RuskoB. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK1. Dotčený výrobek(12) Jedná se o stejný výrobek jako v předchozím šetření, tj. chlorid draselný (dále jen „potaš“ nebo KCI) a obecně se používá jako zemědělské hnojivo, přímo, ve směsi s jinými hnojivy nebo po zpracování v komplexním hnojivu nazývaném hnojivo NPK (dusík, fosfor, draslík). Obsah draslíku je proměnlivý a vyjadřuje se jako procento hmotnosti oxidu draselného (K2O) v sušině. Rovněž se používá jako surovina pro výrobu některých průmyslových a farmaceutických výrobků.(13) Potaš se obecně uvádí na trh ve standardní formě/prášku („standardní potaš“) nebo v jiné než standardní formě, která obsahuje též granulovanou formu („granulovaná potaš“). Výrobek je obecně řazen do tří základních kategorií podle obsahu K2O, konkrétně:-obsah draslíku nejvýše 40 % K2O – kód kombinované nomenklatury (dále jen „KN“) 3104 20 10,- obsah draslíku více než 40 % K2O, avšak nejvýše 62 % – kód KN 3104 20 50,- obsah draslíku více než 62 % K2O – kód KN 3104 20 90.(14) Je třeba připomenout, že při předcházejícím šetření bylo zjištěno, že dovozy některých speciálních směsí s neobvykle vysokým obsahem potaše, které nepatří do výše uvedených kódů KN pro potaš, by se též měly považovat za dotyčný výrobek. Dospělo se totiž k závěru, že tyto směsi vykazují stejné fyzikální i chemické vlastnosti a mají stejné využití jako základní kategorie uvedené výše. Proto byly takové směsi kódů KN ex 3105 20 10, ex 3105 20 90, ex 3105 60 90, ex 3105 90 91 a ex 3105 90 99 rovněž zahrnuty do současného šetření a tvoří součást dotyčného výrobku.2. Obdobný výrobek(15) Bylo stanoveno, že protože mezi výrobkem vyváženým z Ruska do Společenství a výrobkem vyráběným v Rusku a prodávaným na ruském domácím trhu neexistují rozdíly ve fyzikálních a chemických vlastnostech, považují se pro účely tohoto šetření za obdobné výrobky.C. DUMPING S OHLEDEM NA ŽADATELE1. Běžná hodnota(16) Pokud jde o určení běžné hodnoty, bylo nejprve zjišťováno, zda je celkový objem celkového domácího prodeje obdobného výrobku každého z žadatelů reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Společenství. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení se prodej na domácím trhu považoval za reprezentativní, pokud objem prodeje obdobného výrobku každého z žadatelů na domácím trhu představoval 5 % a více z jeho celkového objemu vývozu do Společenství během období šetření. Na základě toho bylo zjištěno, že se celkové prodeje dotčeného výrobku na domácím trhu u obou žadatelů uskutečnily během OŠ v reprezentativních množstvích.(17) Následně byla prostřednictvím definice typů výrobku v souladu s kódy TARIC, podle kterých je výrobek klasifikován (tj. jako standardní kvalita nebo jiná než standardní kvalita, včetně granulované), a prostřednictvím balení nebo formy, ve které je přepravován (tj. jako volně ložený, v pytlích nebo v kontejnerech), provedena analýza s cílem určit, zda je domácí prodej jednotlivých typů výrobku reprezentativní. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodeje na domácím trhu u daného typu výrobku v průběhu OŠ představoval 5 % a více z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Společenství.(18) Výsledkem této analýzy bylo zjištění, že jeden vyvážející výrobce, společnost JSC Silvinit, prodala na domácím trhu v reprezentativním množství pouze jeden typ vyváženého výrobku. O druhém vyvážejícím vývozci, společnosti JSC Uralkali, se zjistilo, že na domácím trhu prodal všechny typy vyvážených výrobků v reprezentativní množství.(19) Rovněž proběhlo posouzení, zda prodej jednotlivých typů výrobku na domácím trhu lze považovat za prodej v běžném obchodním styku, a to tak, že se určil podíl ziskových prodejů daného typu nezávislým odběratelům.(20) V tomto směru bylo zjištěno, že domácí prodejní ceny nejlépe prodávaného typu výrobku vyváženého do Společenství (dále jen „nejlépe prodávaný vyvážený typ“) společností JSC Uralkali, který tvoří více než 99 % tohoto vývozu, vykazovaly během období šetření neobvyklé trendy. Bylo zjištěno, že během období šetření bylo 77 % domácího prodeje nejlépe prodávaného vyváženého typu uskutečněno jednomu odběrateli v Rusku a že se prodejní cena pro tohoto konkrétního odběratele v průběhu jednoho měsíce uprostřed období šetření více než zdvojnásobila. Cena za stejný typ výrobku rostla zároveň i pro ostatní domácí odběratele, ale pouze o rozpětí okolo 40 %. Přezkoumání růstu cen dalších typů potaše prodávaných na domácím trhu prokázalo podobné zvýšení cen o přibližně 40 % během období šetření.(21) S ohledem na tuto zvláštní situaci na trhu, pokud jde o tvorbu cen pro klíčový typ výrobku s cílem vypočítat dumpingové rozpětí, se má za to, že takový prodej podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení neumožňuje přiměřené srovnání. Vzhledem k významu takového prodeje v rámci objemu domácího prodeje daného typu a významu tohoto typu pro celkový objem vývozu potaše, kterou dotčená společnost vyváží do Společenství, se považuje na přiměřené tento určitý prodej danému odběrateli nezohledňovat. Zbývající domácí prodej tohoto typu výrobku jiným odběratelům nedosáhl 5 % hranice, která je považována za nezbytnou, aby mohl být označen za reprezentativní. Z tohoto důvodu byla běžná hodnota pro tento typ výrobku vypočtena na základě výrobních nákladů dotčeného vyvážejícího výrobce, ke kterým byla připočtena přiměřená částka na prodejní, správní a režijní náklady a zisk. Výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku byla v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení založena na aktuálních údajích týkajících se výroby a prodeje obdobného výrobku vyvážejícího výrobce, kterého se šetření týká, v běžném obchodním styku.(22) Společnost Uralkali vyjádřila názor, že zmíněná „zvláštní situace na trhu“ podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se nevztahuje na prodej dotčeného výrobku danému odběrateli, a proto měla být pro určení běžné hodnoty použita cena dotčeného typu výrobku na domácím trhu. V tomto směru byl vznesen argument i), že ustanovení čl. 2 odst. 3 základního nařízení by se nepoužila v případě „uměle vysokých cen“ a ii) že zvláštní podmínky, které platily pouze pro jednoho určitého zákazníka, nemohou vytvořit „zvláštní situaci na trhu” pro ruský domácí trh jako celek. Kromě toho bylo uvedeno, že dané ceny byly výsledkem „tržních sil“ a odrážely „aktuální situaci na trhu“.(23) S ohledem na výše uvedené je třeba zmínit, že zvláštní situace na trhu, na které se odkazuje v čl. 2 odst. 3 základního nařízení, netvoří vyčerpávající výčet a že zvláštnost trhu je třeba posuzovat, mimo jiné, ve světle cenových změn a trendů a nejen na základě absolutní úrovně cen. V tomto případě nebyl jak prodej za nízké ceny, tak ani prodej za ceny vysoké při výpočtu zohledňován, jelikož neodrážel trvalou úroveň cen a zároveň se nezdálo, že by tyto ceny odrážely působení tržních sil, neboť u žádných dalších typů výrobku nebo jiných zákazníků společnosti Uralkali nebyly podobné trendy zjištěny. Čl. 2 odst. 3 základního nařízení rovněž stanoví, že běžná hodnota může být početně zjištěna v situacích kdy „ … tyto prodeje nepřipouštějí z důvodu zvláštní situace na trhu přiměřené srovnání… “. To jasně povoluje, aby ve stávající situaci nebyl jako základ pro určení běžné hodnoty zohledněn takový prodej odběrateli, o němž se má za to, že nepřipouští přiměřené srovnání. Tento závěr se nevztahuje na ruský trh jako celek, ale především na zmíněný prodej uskutečněný společností Uralkali.(24) Pokud jde o společnost JSC Silvinit, jejíž objem prodeje jednoho typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující jednotkové náklady představuje více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu a zároveň vážený průměr cen daného typu je roven nebo přesahuje upravené jednotkové náklady, je běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen všech prodejů daného typu výrobku na domácím trhu uskutečněných v průběhu OŠ, bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.(25) Druhý typ výrobku společnosti JSC Silvinit se prodával za domácí cenu v množství nepostačujícím pro to, aby bylo možno stanovit odpovídající základ pro určení běžné hodnoty, a musela být tedy použita jiná metoda. V tomto případě byla použita početně zjištěná běžná hodnota podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení. Běžná hodnota byla stanovena jako součet upravených jednotkových nákladů vyváženého typu, upravený o přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a o přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů ohledně výroby a prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku šetřeným vyvážejícím výrobcem podle první věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení.(26) Společnost Uralkali tvrdila, že ziskové rozpětí použité pro stanovení běžné hodnoty řádně nezohlednilo úpravy cen plynu, jelikož zisky použité pro početně zjištěné běžné hodnoty byly odvozeny z účetnictví společnosti před úpravami. Toto zdůvodnění však nemohlo být přijato, protože v souladu s čl. 2 odst. 6 by se početně zjištěná běžná hodnota měla stanovit na základě skutečných částek zisku, které společnost zaznamenala na domácím trhu.(27) Pokud jde o náklady na energie, jako jsou elektřina a plyn, které se používají při těžbě a výrobních procesech dotčeného výrobku, šetření dospělo k závěru, že zmíněné náklady tvoří významnou část celkových nákladů na výrobu potaše nejen v Rusku, ale i v ostatních výrobních zemích. V tomto ohledu se vyjádřilo výrobní odvětví Společenství ve smyslu, že náklady na energie na jednotku elektřiny a plynu, které ruské společnosti platí dodavatelům služeb, neodráží přiměřeně skutečné výrobní náklady na zakoupenou elektřinu a plyn.(28) S přihlédnutím k těmto tvrzením bylo v tomto případě rovněž považováno za vhodné porovnat jednotkové náklady žadatelů na nákup energií s náklady jiných předních výrobců potaše, kteří využívají srovnatelné výrobní metody, mají podobnou úroveň výstupu a srovnatelné přírodní výhody. Jelikož v Rusku nejsou žádní další výrobci potaše, byly tyto informace vyžádány a získány od předního výrobce potaše v Kanadě.(29) Poskytnuté údaje ukázaly, že energetické požadavky kanadského výrobce byly podobné požadavkům žádajících ruských výrobců a že elektřina a plyn zakoupené touto společností pochází z domácích hydroelektrických zdrojů a hlavních plynových nalezišť stejně jako elektřina a plyn používané ruskými společnostmi. Ze srovnání vyplynulo, že jednotkové náklady na elektřinu, které vydává kanadský výrobce, nejsou příliš odlišné od nákladů ruských výrobců.(30) Pokud jde o dodávky plynu, bylo na základě údajů ze zveřejněné výroční zprávy za rok 2003 společnosti OAO Gazprom, ruského dodavatele plynu (jehož regionální distributor byl rovněž dodavatelem pro dané vyvážející výrobce), zjištěno, že domácí cena plynu účtovaná těmto dvěma ruským výrobcům byla ve srovnání s vývozní cenou z Ruska přibližně pětinová. Stejná zpráva jasně uvádí, že „společnost OAO Gazprom nevykázala na domácím trhu žádný zisk“. Přestože nejsou oficiálně k dispozici informace o ziskovosti ruských cen plynu na domácím trhu, poukazují tisková vyjádření zdrojů blízkých ruské vládě, jakož i údaje získané ze zdrojů specializovaných na informace o trhu a z vládních internetových stránek jasně na to, že ceny plynu účtované domácím odběratelům byly hluboko pod úrovní úhrady nákladů. Mimo to platili ruští výrobci za plyn cenu značně nižší než výrobci kanadští.(31) S ohledem na výše uvedené bylo poukázáno na to, že ceny účtované ruským dodavatelem plynu ruským výrobcům potaše během období šetření nemohly odpovídajícím způsobem odrážet náklady spojené s výrobou plynu, pokud se porovnají s vývozní cenou plynu z Ruska a s cenou, kterou účtuje kanadský dodavatel plynu přednímu průmyslovému uživateli v Kanadě. Z tohoto důvodu byla v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení provedena úprava výrobních nákladů obou žadatelů. S ohledem na neexistenci jiného přiměřeného základu byla úprava provedena za pomoci informací o vývozní ceně plynu, čistých nákladech na dopravu, vývozním clu, dani z přidané hodnoty a spotřební dani.(32) V této souvislosti se jeden z žadatelů vyjádřil ve smyslu, že poplatky za plyn byly v jeho účetních záznamech řádně uvedeny, a podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení tedy není důvod k úpravě. V reakci na tento argument je třeba poznamenat, že není sporu o tom, že by společnost nesprávně účtovala uhrazené fakturované ceny, ale úprava je odůvodněná tím, že cena zakoupeného plynu neodráží odpovídajícím způsobem náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.(33) Pokud jde o úpravu nákladů na plyn, vyjádřily se ruské úřady v tom smyslu, že Komise nevzala v potaz rozdílné náklady na dopravu plynu, který se prodává na domácím trhu pro průmyslové užití, a plynu prodávaného na vývoz. Je třeba připomenout (viz 31. bod odůvodnění), že srovnání, které vedlo k úpravě, bylo provedeno mezi cenami plynu, jež byly skutečně hrazeny společnostmi, a vývozními cenami, které ruský dodavatel plynu OAO Gazprom účtuje při vývozu z Ruska, čistými náklady na dopravu, vývozním clem, daní z přidané hodnoty a spotřební daní. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.(34) Jeden z žadatelů tvrdil, že měl značně nižší jednotkové výrobní náklady během prvního čtvrtletí 2004 (tj. v posledním čtvrtletí období šetření) v důsledku vyšší efektivity a nižších nákladů na údržbu a že by tyto nižší jednotkové náklady měly tvořit základ výrobních nákladů pro celé období šetření. Tato žádost nebyla vyslyšena, jelikož odpovídajícím základem pro určení zmíněných nákladů je celé období šetření a nikoliv jen náklady zaznamenané ve výjimečném, kratším období.(35) S ohledem na výrobní náklady vyjádřilo výrobní odvětví Společenství stanovisko, že by odpisy dlouhodobých aktiv měly být pro účely stanovení výrobních nákladů žadatelů založeny na reprodukčních nákladech takových aktiv (např. na nové důlní šachty a strojní zařízení apod.). V tomto ohledu se hovořilo o tom, že odpisy, za jejichž základ se běžně pokládá původní nabývací hodnota dlouhodobých aktiv, by podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení neodrážely odpovídajícím způsobem náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku. Z uvedených důvodů se objevil požadavek, aby byla provedena úprava nákladů ruských výrobců směrem vzhůru.(36) Pokud jde o tento požadavek, bylo uvedeno, že odpisy založené na nabývací hodnotě a zbytkové životnosti dlouhodobých aktiv se zdají být v souladu a účetními postupy těžebního průmyslu. Aby se tedy dalo určit, zda odpisy zahrnuté v údajích o výrobních nákladech odrážejí odpovídajícím způsobem náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, zaměřilo se šetření na způsob, jakým byly původní hodnoty aktiv stanoveny.(37) Inspekce na místě v prostorách ruských výrobců prokázala, že původní hodnota jejich aktiv byla stanovena na základě ocenění provedených během privatizačního procesu, který proběhl v roce 1993. Následně byly tyto hodnoty aktiv v letech 1993 až 1997 zrevidovány v rámci uplatňování „koeficientů pro přecenění“ vydaných ruskou vládou za účelem boje s hyperinflací. Na konci roku 1997 v návaznosti na dekret ruské vlády provedli nezávislí hodnotitelé nezávislá ocenění. Byla přijata tři základní kritéria pro určení hodnot aktiv, jedním z nichž byla reprodukční hodnota aktiv. Výsledek těchto nezávislých hodnocení je uveden v počáteční rozvaze žadatelů z roku 1998.(38) Nicméně i přes ocenění původních hodnot směrem vzhůru bylo zjištěno, že se hodnoty aktiv žadatelů vyjádřené jako míra výroby k hodnotě aktiv zdají být stále o mnoho nižší než hodnoty aktiv společností, které jsou součástí výrobního odvětví Společenství, a předního kanadského výrobce s obdobným způsobem těžby a s obdobnou výrobní kapacitou. Takové hodnocení ale nebere v úvahu zastaralost a nižší technologickou úroveň aktiv ruských výrobců, která získali ještě předtím, než v roce 1993 proběhla privatizace.(39) Jelikož neexistují žádné hmotněprávní důkazy o tom, že by v účetnictví vyvážejících výrobců nebyly odpisy správně zaznamenány, není v současnosti možné upravit odpisové náklady v údajích o výrobních nákladech, které se používají pro stanovení běžné hodnoty žadatelů.(40) Výrobní odvětví Společenství rovněž uvedlo, že by se ve výpočtu výrobních nákladů měly objevit i prostředky spojené s náklady na ochranu životního prostředí srovnatelné s těmi, které vynakládají výrobci ve Společenství. Zjistilo se však, že žadatelé zmíněné náklady vynaložily a zahrnuly je do výpočtu výrobních nákladů. Co se týče otázky, zda by takové náklady měly tvořit srovnatelný podíl a mít podobný rozsah jako náklady výrobců ve Společenství, se dospělo k závěru, že pokud žadatelé plní požadavky ruských úřadů na ochranu životního prostředí a náklady s tím spojené jsou řádně uvedeny v jejich záznamech, není žádné úpravy třeba. A jelikož to platí pro oba žadatele, nebyl důvod provést úpravu za náklady na ochranu životního prostředí.2. Vývozní cenaSpolečnost JSC Silvinit (dále jen „Silvinit“)(41) Pokud jde o Silvinit, bylo zjištěno, že většina prodeje potaše této společnosti do Společenství během období šetření byla provedena švýcarské obchodní společnosti, která není ve spojení. Pro účely tohoto šetření a podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení byly pro výpočet vývozní ceny použity skutečně zaplacené ceny nebo ceny, které tato obchodní společnost zaplatí společnosti Silvinit.(42) Bylo však zjištěno, že byly prostřednictvím ruské obchodní společnosti International Potash Company (dále jen „IPC“), která je se společností Silvinit ve spojení, provedeny dvě transakce směřující ke společnosti ve spojení z Belgie, jejíž jméno je Ferchimex AS (dále jen „Ferchimex“), která dovezenou potaš zpracovala na výrobek, jenž není předmětem šetření. Podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení nemusí být ceny, které IPC účtuje společnosti Ferchimex, zohledněny, pokud nejsou považovány za spolehlivé. V rámci obou transakcí byly ceny účtované společnosti Ferchimex velmi podobné cenám za stejné typy prodávané nezávislým odběratelům ve Společenství. Navíc se obě transakce týkaly pouze malých množství. Obě byly proto zahrnuty do celkového určení vývozní ceny.Společnost JSC Uralkali (dále jen „Uralkali“)(43) Pokud jde o Uralkali, bylo zjištěno, že během období šetření byl veškerý prodej potaše této společnosti do Společenství uskutečněn přímo hospodářskému subjektu se sídlem na Kypru, společnosti Fertexim Ltd, který je výhradním distributorem společnosti Uralkali. Proto byla vývozní cena pro tento prodej stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které by měla společnost Fertexim zaplatit.3. Srovnání(44) Běžná hodnota a vývozní ceny obou žadatelů byly srovnány na základě ceny ze závodu (ex-works). Pro zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen.(45) Proto tam, kde to přicházelo v úvahu a kde byly poskytnuty ověřené důkazy, byly přiznány příplatky za rozdíly v nákladech na poskytnutí slev, v nákladech na dopravu a pojištění, manipulaci a nakládku a ve vedlejších nákladech, v nákladech na balení a nákladech na poskytnutí úvěru.4. Dumpingové rozpětí(46) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byl pro každého vyvážejícího výrobce srovnán vážený průměr běžné hodnoty podle typu výrobku s váženým průměrem vývozních cen všech srovnatelných typů dotčeného výrobku, které se prodávají do Společenství.(47) Toto srovnání sice ukázalo existenci dumpingu u obou dotčených společností, avšak na mnohem nižších úrovních, než jaké byly stanoveny dříve. Dumpingová rozpětí, vypočtena jako vážený průměr všech typů vyvážených do Společenství, vyjádřena v procentech z celkové ceny CIF na hranice Společenství před proclením, jsou následující:Vyvážející výrobce % dumpingového rozpětíJSC Silvinit 23,0%JSC Uralkali 12,3%D. TRVALÁ POVAHA ZMěNěNÝCH OKOLNOSTÍ(48) V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení byla provedena analýza s cílem určit, zda se okolnosti s ohledem na dumping významným způsobem změnily a zda lze některé změny považovat za trvalé. V této souvislosti bylo zjištěno, že změna dumpingových rozpětí vznikla snížením běžných hodnot žadatelů.(49) Je třeba poznamenat, že v tomto šetření byla běžná hodnota stanovena na základě nákladů a cen žadatelů. Kromě toho, v rozporu s předchozím šetřením, se v posledních několika letech domácí spotřeba potaše postupně zvyšovala a celkově byly prodejní ceny na domácím trhu pro oba ruské výrobce ziskové.(50) Pokud jde o trvalou povahu vývozních cen na trzích jiných než Společenství, ani jeden z žadatelů nebyl schopen dodat podrobné údaje o jednotlivých transakcích na výrobní úrovni. Souhrnné údaje byly nicméně získány od země určení a podle typu výrobku. To bylo uznáno za dostačující pro účely tohoto částečného prozatímního přezkumu, jelikož přesné určení prodejní ceny na takových trzích není povinné. Při nedostatku podrobných informací a s ohledem na i) nejrůznější dodací podmínky v rámci takového prodeje (např. CIF, FOB, FCA apod.) ii) rozdílné logistické režimy a kombinace (např. železniční + námořní, pouze železniční apod.) iii) rozdíly ve vzdálenostech a nákladech na dopravu a manipulaci do různých míst určení v Asii a Jižní Americe, nebyla Komise schopna přesně určit prodejní ceny do každé země. I přesto se objevily náznaky, že úroveň prodejních cen na trzích mimo Společenství je s přihlédnutím k nákladům na dopravu srovnatelná s úrovní ve Společenství.(51) Při zohlednění všech zmíněných faktorů se považuje za vhodné změnit stávající opatření, která se týkají žadatelů, prostřednictvím snížení dumpingových rozpětí na hodnoty stanovené tímto šetřením.(52) Podle čl. 9 odst. 4 základního nařízení nesmí být antidumpingové clo vyšší než dumpingové rozpětí, které bylo zjištěno, a musí být nižší než toto rozpětí, pokud takové menší clo postačuje k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství. Vzhledem k tomu, že stávající clo pro žadatele bylo stanoveno na základě dumpingového rozpětí a že nová dumpingová rozpětí jsou nižší než dříve stanovená dumpingová rozpětí, je třeba toto clo upravit vzhledem k novému nižšímu dumpingovému rozpětí, které bylo zjištěno v tomto šetření, konkrétně na 23,0 % pro společnost JSC Silvinit a 12,3 % pro společnost JSC Uralkali.(53) Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se dospělo k záměru doporučit, aby antidumpingové clo původně uložené nařízením Rady (EHS) č. 3068/92 bylo změněno. Dostaly rovněž příležitost předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Všechna stanoviska byla v případě potřeby zohledněna.E. ZÁVAZKY(54) V návaznosti na zveřejnění závažných skutečností a úvah, na jejichž základě se dospělo k záměru doporučit, aby bylo antidumpingové clo původně uložené nařízením Rady (EHS) č. 3068/92 změněno, nabídli oba žadatelé cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.(55) Rozhodnutím 2005/…/ES[9] přijala Komise cenové závazky, které jí žadatelé nabídli. Důvody k přijetí tohoto závazku uvádí toto rozhodnutí.F. PODOBA OPATŘENÍ S OHLEDEM NA ŽADATELE(56) Stávající opatření jsou použitelná pro osm kódů KN a zahrnují pevné částky v rozmezí od 19,61 €/t do 40,63 €/t v závislosti na typu výrobku. Během současného období šetření bylo však zjištěno, že se téměř veškerý vývoz ze strany žadatelů do Společenství omezil na typ výrobku podle jednoho kódu KN.(57) Proto s ohledem na nedostatek informací o jiných typech výrobku a s ohledem na to, že se tento určitý typ potaše zdá být nejčastěji prodáván, se za nejpřiměřenější způsob pro zavedení pozměněných cel pokládá nahrazení všech pevných částek jediným valorickým clem pro všechny typy potaše, které žadatelé vyrábějí,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. V nařízení (EHS) č. 3068/92 se první odstavec článku 1 nahrazuje tímto:„Ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu chloridu draselného kódů KN 3104 20 10, 3104 20 50, 3104 20 90, a speciálních směsí kódů KN ex 3105 20 10 (kód TARIC 3105 20 10 10 a 3105 20 10 20), ex 3105 20 90 (kód TARIC 3105 20 90 10 a 3105 20 90 20), ex 3105 60 90 (kód TARIC 3105 60 90 10 a 3105 60 90 20), ex 3105 90 91 (kód TARIC 3105 90 91 10 a 3105 90 91 20), ex 3105 90 99 (kód TARIC 3105 90 99 10 a 3105 90 99 20), pocházejících z Běloruska nebo Ruska.“2. V nařízení (EHS) č. 3068/92 se položka v tabulce, která se vztahuje k „Rusku“, ve třetím odstavci článku 1 mění takto:„Rusko (všechny společnosti s výjimkou JSC Silvinit a JSC Uralkali - Doplňkový kód TARIC A999)“3. V nařízení (EHS) č. 3068/92 se jako čtvrtý odstavec článku 1 vkládá následující:„Pro dovozy níže uvedených vyvážejících výrobců je sazba antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu franco hranice Společenství před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1, následující:Celní sazba | Doplňkový kód TARIC |Společnost |- JSC Silvinit, Solikamsk, Rusko | 23,0% | A665 |- JSC Uralkali, Berezniki, Rusko | 12,3% | A666 |„4. V nařízení (EHS) č. 3068/92 článku 1 se dosavadní odstavce 4 a 5 označují nově jako odstavce 5 a 6.5. V nařízení (EHS) č. 3068/92 se čl. 1a odst. 1 mění takto:„Dovozy výrobků deklarované k propuštění do volného oběhu jsou osvobozeny od antidumpingového cla uloženého článkem 1 pod podmínkou, že tyto výrobky vyrábějí společnosti, jejichž závazek byl Komisí přijat a jejichž názvy jsou uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 858/2005 a v rozhodnutí Komise č. 2005/[VLOŽIT]/ES ve znění pozdějších předpisů, a že tyto výrobky byly dovezeny v souladu s ustanoveními týž právních aktů Komise.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 12).[2] Úř. věst. L 112, 11.5.2000, s. 4.[3] Úř. věst. L 308, 24.10.1992, s. 41.[4] Úř. věst. C 70, 20.3.2004, s. 15.[5] Úř. věst. L 183, 20.5.2004, s. 16. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 588/2005 (Úř. věst. L 98, 16.04.2005, s. 11).[6] Úř. věst. L 143, 7.6.2005, s. 11.[7] Úř. věst. L 182, 19.5.2004, s. 23.[8] Úř. věst. C 93, 17.4.2004, s. 2 a 3.[9] Úř. věst.