Důležité právní upozornění

|

52006PC0510

Návrh rozhodnutí Rady o dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2001/18/ES (Pouze německé znění je závazné)  /* KOM/2006/0510 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.10.2006KOM(2006) 510 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES(Pouze německé znění je závazné)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Rozhodnutím Komise v souladu s částí C směrnice 90/220/EHS byl udělen souhlas s uvedením na trh geneticky modifikované odrůdy Zea mays L. linie T25 a. francouzské orgány vydaly souhlas s uvedením tohoto geneticky modifikovaného organismu (GMO) na trh.2. V souladu s článkem 16 směrnice 90/220/EHS týkajícím se ochranných opatření Rakousko následně informovalo Komisi o svém rozhodnutí dočasně zakázat či omezit uvádění odrůdy Zea mays L. linie T25 na trh a uvedlo důvody svého rozhodnutí.3. O konzultaci byl požádán Vědecký výbor pro rostliny, který dospěl k závěru, že údaje předložené Rakouskem nepředstavují nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního posouzení rizika u těchto GMO a které by nezbytně musely vést k přezkoumání původního vědeckého názoru na bezpečnost odrůdy Zea mays L. linie T25.4. Směrnice 90/220/EHS byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí[1].5. V lednu roku 2004 Komise požádala Rakousko, aby znovu posoudilo svou ochrannou doložku s ohledem na nový předpisový rámec a případně ji znovu oznámilo v souladu se směrnicí 2001/18/ES.6. V souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES Rakousko předložilo Komisi další doplňující informace na podporu svého stávajícího opatření ochranné doložky.7. Podle článku 23 směrnice 2001/18/ES Komise přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice, který odkazuje na rozhodnutí 1999/468/ES.8. V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES byl o konzultaci požádán Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[2], podle něhož nahradil příslušné vědecké výbory, který ve svém stanovisku ze dne 8. července 2004[3] dospěl k závěru, že informace předložené Rakouskem nezakládají nové vědecké důkazy, které by popřely posouzení rizik odrůdy Zea mays L. linie T25 pro životní prostředí a odůvodnily zákaz tohoto GMO v Rakousku.9. Předloha rozhodnutí Komise požadující, aby Rakousko zrušilo svou vnitrostátní ochrannou doložku, byla proto v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložena k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.10. Výbor byl konzultován dne 29. listopadu 2004, nezaujal však k opatření ochranné doložky žádné stanovisko, a proto Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předloží Radě neprodleně návrhy opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.11. Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES se Rada pro životní prostředí dne 24. června 2005 kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem požadujícím, aby Rakousko svou ochrannou opatření zrušilo, nesouhlasí, a Komise tedy musí své návrhy znovu posoudit.12. Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice T25“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném geneticky modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijat[] [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[] a zda schválení [tohoto organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.13. V listopadu 2005 byl úřad EFSA požádán o stanovisko, zda existuje vědecký důvod domnívat se, že pokračující uvádění Zea mays L. linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví či na životní prostředí, a byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém posouzení bezpečnosti tohoto geneticky modifikovaného organismu.14. Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006 (zveřejněném dne 11. dubna 2006)[4] dospěl úřad EFSA na základě přezkoumání důkazů předložených Rakouskem k závěru, že stávající vědecké poznatky nepotvrzují argumenty předložené Rakouskem a že není důvodu domnívat se, že pokračující uvádění Zea mays L. linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.15. V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES může proto Komise předložit Radě pozměněný návrh, znovu předložit původní návrhy nebo předložit návrh právního předpisu na základě Smlouvy.16. Na základě prohlášení Rady ze dne 24. června 2005 a opakované konzultace s úřadem EFSA se zdá, že vědecké posouzení odrůdy Zea mays L. linie T25 potřetí potvrdilo, že by tento produkt neměl mít žádné nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí. Komise se proto domnívá, že návrh by neměl být změněn, a v souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES znovu předkládá Radě svůj původní návrh.NávrhROZHODNUTÍ RADYo dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES(Pouze německé znění je závazné) (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[5], a zejména na čl. 23 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/293/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení na trh geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) podle směrnice Rady 90/220/EHS[6] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení daného produktu na trh.(2) Dne 3. srpna 1998 příslušné orgány Francie udělily souhlas.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[7], se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 8. května 2000 Rakousko informovalo Komisi o svém rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej kukuřice Zea mays L. T25 a udalo důvody tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Vědecký výbor pro rostliny dne 20. července 2001 dospěl k závěru, že údaje předložené Rakouskem nepředstavují nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska Komise k tomuto produktu.(6) Dne 9. ledna 2004, a následně 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace na podporu svých vnitrostátních opatření ohledně kukuřice linie T25.(7) V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES Komise konzultovala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[8], podle kterého nahradil příslušné vědecké výbory.(8) Evropský úřad pro bezpečnost potravin dne 8. července 2004 dospěl k závěru[9], že údaje předložené Rakouskem nezakládají nové vědecké důkazy dostačující ke zrušení platnosti posouzení rizika kukuřice linie T25 pro životní prostředí, a odůvodňující tak zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(9) Protože za daných okolností nebyl důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, Komise dne 29. listopadu 2004 předložila předlohu rozhodnutí požadující, aby Rakousko své dočasné ochranné opatření zrušilo, k posouzení výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice.(10) Protože však uvedený výbor nezaujal stanovisko, Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[10] předložila Radě návrh týkající se opatření, která mají být přijata.(11) Rada dne 24. června 2005 v souladu s čl. 5. odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES kvalifikovanou většinou tento návrh zamítla.(12) Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice T25“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném geneticky modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijat[] [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[] a zda schválení [tohoto organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.(13) V listopadu roku 2005 Komise znovu požádala úřad EFSA mimo jiné o konzultaci, zda existuje vědecké zdůvodnění pro domněnku, že pokračující uvádění kukuřice linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví nebo životní prostředí[11]. Úřad EFSA byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém stanovisku k bezpečnosti tohoto GMO.(14) Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006 dospěl úřad EFSA k závěru, že není důvod domnívat se, že pokračující uvádění kukuřice Zea mays L. linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.(15) Rakousko by proto mělo zrušit opatření ochranné doložky týkající se Zea mays L. linie T25,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice Zea mays L. line T25, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/293/ES, nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Rakousko podnikne potřebné kroky k dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději 20 dní po jeho vyhlášení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[2] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[3] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na dovolání Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[4] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na geneticky modifikované plodiny (kukuřici linie Bt176, kukuřici linie MON 810, kukuřici linie T25, řepku olejnou Topas 19/2 a řepku olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.[5] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[6] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 30.[7] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.[8] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[9] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na dovolání Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[10] Úř. věst. L 184, 17.7. 1999, s. 23.[11] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na geneticky modifikované plodiny (kukuřici linie Bt176, kukuřici linie MON 810, kukuřici linie T25, řepku olejnou Topas 19/2 a řepku olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.


|

52010PC0662

/* KOM/2010/0662 konecném znení - COD 2010/0325 */  Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 12.11.2010KOM(2010) 662 v konečném znění2010/0325 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamuDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Souvislosti návrhuV článku 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody je stanoveno, že „výkonný výbor přijme mimo jiné nezbytná rozhodnutí týkající se těchto bodů: … cestovní doklady, do nichž lze udělit vízum“. V souladu s tímto článkem přijal výkonný výbor v letech 1998 a 1999 dvě rozhodnutí „o vytvoření příručky o dokladech, do nichž lze vyznačit vízum“ (SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99) 14) a následně byla vypracována stávající „Tabulka cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí pro účely vydávání víz a překračování hranic“. Příloha 11 Společné konzulární instrukce obsahovala výčet „kritérií, na základě kterých lze do cestovních dokladů udělit vízum“. Dne 5. dubna 2010 však nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 810/2009 o kodexu Společenství o vízech („vízový kodex“) zrušilo jak čl. 17 odst. 3 Úmluvy k provedení Schengenské dohody, který byl právním základem pro SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99)14, tak Společnou konzulární instrukci.V článku 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 789/2001 bylo stanoveno, že „Každý členský stát sdělí generálnímu tajemníkovi Rady, jaké změny si přeje provést …, pokud se týkají … příručky o dokladech, do nichž lze vyznačit víza…“. V článku 3 téhož nařízení bylo stanoveno, že „Generální sekretariát Rady je pověřen vypracováním revidovaných znění … příručky o dokladech, do nichž lze vyznačit víza…“. Nařízení 789/2001 bylo následně rovněž zrušeno vízovým kodexem.Stávající „Tabulka cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí pro účely vydávání víz a překračování hranic“ (dále jen „tabulka“) se skládá z pěti částí:I: Cestovní doklady, do nichž lze vyznačit víza – část obsahující seznam dokladů vydávaných všemi třetími zeměmi, na jejichž státní příslušníky se vztahuje vízová povinnost, třetími zeměmi, na jejichž státní příslušníky se tato povinnost nevztahuje, a členskými státy, které zatím plně neuplatňují schengenské acquis .II: Cestovní pasy pro cizince vydávané státy schengenského prostoru, do nichž lze vyznačit víza – část obsahující seznam cestovních dokladů pro cizince (nebo cestovních pasů pro cizince nebo cestovních pasů pro cizí státní příslušníky), cestovních dokladů pro uprchlíky (Ženevská úmluva ze dne 28. července 1951) a cestovní doklady osob bez státní příslušnosti (Newyorská úmluva ze dne 28. září 1954).III: Seznam cestovních dokladů vydávaných mezinárodními organizacemi – část obsahující seznam 12 dokladů vydávaných mezinárodními organizacemi.IV: Postupně doplňovaný rejstřík dokladů obsahující kopie originálů (tato část nebyla nikdy vytvořena).V: Informace o známých nepravých cestovních pasech.Tabulka se pravidelně aktualizuje na základě oznámení členských států generálnímu sekretariátu Rady. Konsolidované verze se vydávají obvykle jednou ročně.Tabulka slouží dvěma účelům: na jedné straně umožňuje orgánům hraniční kontroly ověřovat, zda je daný doklad uznáván pro účely překročení vnějších hranic, a na straně druhé umožňuje konzulárním pracovníkům ověřovat, zda všechny členské státy uplatňující společnou vízovou politiku uznávají daný doklad pro účely připojení vízového štítku. Územní platnost vydaného a vyznačeného víza musí odpovídat území členského státu, který daný doklad uznává, tzn. pokud členský stát daný cestovní doklad neuznává, držitel tohoto dokladu nebude smět vstoupit na území daného členského státu. Pravidla pro vydávání víz v těchto případech jsou stanovena v čl. 25 odst. 3 vízového kodexu.Podle čl. 5 odst. 1 písm. a) Schengenského hraničního kodexu „musí mít státní příslušníci třetích zemí platný cestovní doklad nebo doklady, které je opravňují k překročení hranice“.Odůvodnění a cíle návrhuStávající „Tabulku cestovních dokladů“, vzniklou v době, kdy schengenská spolupráce probíhala na mezivládní úrovni, je potřeba přizpůsobit institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie. Právním základem schengenských ustanovení o vízové politice a o „pravidlech a postupech, které (se) musí … dodržovat při provádění kontrol osob na [vnějších] hranicích“ je čl. 77 odst. 2 písm. a) a b) Smlouvy o fungování Evropské unie.Některá ustanovení vízového kodexu se vztahují k uznávání či neuznávání cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi ze strany členských států. Schengenský hraniční kodex pouze jednou, nepřímo odkazuje na uznávání či neuznávání cestovních dokladů, jejichž držiteli jsou státní příslušníci třetích zemí, kteří chtějí překročit vnější hranice, ze strany členských států. Stávající tabulka rovněž obsahuje seznam dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic.V současnosti se seznamy cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi systematicky nesledují. Členské státy tak nemusí oznamovat svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání všech dokladů uvedených na seznamech. Vzniká tím právní nejistota pro držitele určitých cestovních dokladů, jimž hrozí odmítnutí vstupu nebo jimž bylo vydáno vízum s omezenou územní platností, které jim umožňuje cestovat pouze do členských států, jež uznávají jejich cestovní doklad. „Neuznávání“ uvedené v tabulce navíc často není výsledkem úmyslného rozhodnutí příslušného členského státu neuznávat daný cestovní doklad, ale toho, že tento členský stát ohledně daného dokladu nezaujal žádný postoj.Vzhledem k tomu, že členské státy mají výlučné pravomoci, pokud jde o uznávání cestovních dokladů, není možné stanovit pravidla harmonizace uznávání cestovních dokladů. Tento návrh se tedy omezuje na zavedení mechanismu průběžné aktualizace seznamu cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi, zavedení ústředního mechanismu technického posuzování takových cestovních dokladů, a konečně zajištění, že členské státy vyjádří svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání všech cestovních dokladů uvedených na seznamu. Tento návrh však rovněž počítá s výměnou informací v rámci poradního výboru s cílem dosáhnout společného postoje mezi členskými státy ohledně uznávání či neuznávání jakéhokoli daného cestovního dokladu.2. Právní stránka návrhuCílem tohoto návrhu je zavést mechanismus průběžné aktualizace seznamu cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi, zavést ústřední mechanismus technického posuzování takových cestovních dokladů, a konečně zajistit, že členské státy vyjádří svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání všech cestovních dokladů uvedených na seznamu. Členění tohoto seznamu cestovních dokladů bylo modernizováno a uvedeno do spojitosti s nařízením Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni.Tabulka bude rovněž obsahovat informace o cestovních dokladech vydávaných členskými státy, které neuplatňují schengenské acquis , o cestovních dokladech vydávaných členskými státy státním příslušníkům třetích zemí, uprchlíkům podle Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 a osobám bez státní příslušnosti podle Newyorské úmluvy ze dne 28. září 1954 a o cestovních dokladech vydávaných mezinárodními organizacemi, např. Organizací spojených národů, Evropskou unií, Organizací Severoatlantické smlouvy a Mezinárodním výborem Červeného kříže.Návrh rovněž obsahuje odkaz na ustanovení vízového kodexu o místní schengenské spolupráci (článek 48). V článku 48 odst. 1 písm. c) se stanoví, že by měl být vypracován „vyčerpávající seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí“. To přispěje k pravidelné aktualizaci údajů.Návrh neobsahuje část V stávající tabulky – „Informace o známých nepravých cestovních pasech“. Seznam „nerozpoznatelných“ nepravých cestovních dokladů nelze považovat za vyčerpávající, a jeho přínos je tudíž nízký.Právním základem návrhu je čl. 77 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, neboť ten je právním základem EU pro rozhodnutí schengenského výkonného výboru SCH/Com-ex (98) 56 a SCH/Com-ex (99) 14 podle rozhodnutí Rady č. 1999/436/ES ze dne 20. května 1999, které určuje právní základ všech ustanovení nebo rozhodnutí, jež tvoří schengenské acquis , v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o založení Evropského společenství a Smlouvy o Evropské unii (příloha C článek 4)[1].Návrh zjednodušuje správní postupy veřejných orgánů (EU či vnitrostátních). Vytvořením ústředního mechanismu v podobě poradního výboru, který může technicky posuzovat cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a jejich úroveň zabezpečení, se rozloží zátěž, neboť výsledky těchto posuzování mohou sdílet všechny členské státy, čímž se předejde zdvojování úsilí.Přijetí návrhu povede ke zrušení platných právních předpisů.3. Konzultace zúčastněných stranZaměstnanci Komise dne 3. října 2008 zorganizovali jednání na odborné úrovni o přepracování tabulky cestovních dokladů. Účastnili se ho odborníci z 23 členských států.Členské státy požadovaly právní nástroj, kterým se:o zavede mechanismus zajišťující, že vstupy týkající se dokladů vydávaných třetími zeměmi budou stály aktuální,o zavede pro členské státy ústřední mechanismus technického posuzování cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi s cílem podpořit rozhodovací proces členských států ohledně uznávání cestovních dokladů,o zavede mechanismus stanovující členským státům povinnost vyjádřit svůj postoj ohledně všech cestovních dokladů uvedených na seznamu,o bude obsahovat, pokud možno, harmonizovaný postoj ohledně „tradičních“ typů cestovních dokladů (běžné cestovní, diplomatické a služební / úřední / zvláštní pasy),o vezme za základ tabulky seznamy uvedené v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni,o zachová stávající členění tabulky, ale zruší část V,o zajistí, že bude tabulka přístupná „on-line“ a bude ji spravovat Komise. V elektronické databázi by měly být uloženy vzory všech cestovních dokladů uvedených na seznamu.Komise v tomto návrhu zohlednila všechny náměty odborníků, s výjimkou přání více harmonizovat uznávání cestovních dokladů, a to vzhledem k výše uvedeným právním překážkám, a s výjimkou zavedení on-line databáze obsahující vzory všech cestovních dokladů. Komise sice tuto myšlenku plně podporuje, ale domnívá se, že hlavním problémem stávající tabulky cestovních dokladů je nepravidelná aktualizace vstupů týkajících se dokladů vydávaných třetími zeměmi a negativní účinky na provozní úrovni (zejména pokud jde o vydávání jednotných víz) v případech, kdy členské státy nezaujmou postoj ohledně uznávání či neuznávání daného dokladu. Hlavní prioritou by proto mělo být určení způsobů a postupů, které by tyto problémy vyřešily. Vytvoření takové databáze by vyžadovalo čas a zdroje a jen by oddálilo přijetí právního nástroje k napravení palčivějších problémů. Dlouhodoběji by bylo možno využít synergie se systémem FADO (on-line systém výměny informací o padělaných a pravých dokladech zřízený společnou akcí 98/700/SVV a provozovaný generálním sekretariátem Rady) tak, že by on-line tabulka cestovních dokladů využívala určitých prvků systému FADO (např. obrázky vzorů cestovních dokladů), čímž by se předešlo zatěžujícímu překrývání činností. Seznam cestovních dokladů navržený Komisí a jeho následné aktualizace budou dostupné v elektronické formě v databázi Circa.Dokument k jednání, který pro účely jednání na odborné úrovni konaného v říjnu 2008 vypracovali zaměstnanci Komise, vymezil řadu možností, o kterých odborníci z jednotlivých členských států uvažovali.Možnost přijetí právního nástroje zavádějícího mechanismus, jehož výstupem bude seznam cestovních dokladů s průběžně aktualizovanými informacemi jak o cestovních dokladech vydávaných třetími zeměmi, tak o oznámeních členských států ohledně uznávání či neuznávání těchto dokladů, byla vybrána v zájmu zvýšení harmonizace, při současném zachování výlučných pravomocí členských států, pokud jde o uznávání cestovních dokladů.4. Posouzení dopadůVzhledem k tomu, že cílem návrhu je přizpůsobit již existující „Tabulku cestovních dokladů“ institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie, zefektivnit stávající systém a určit rámec pro výměnu informací o rozhodnutích přijatých členskými státy na vnitrostátní úrovni, není potřeba posuzovat dopady.5. Zásada přiměřenosti a subsidiarityTabulka cestovních dokladů je nedílnou součástí schengenského acquis o hranicích a vízech. Cílem návrhu je přizpůsobit již existující „Tabulku cestovních dokladů“ institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie, zefektivnit stávající systém a stanovit rámec pro výměnu informací o rozhodnutích přijatých členskými státy na vnitrostátní úrovni.6. Volba nástrojePro uplatňování stávající právní úpravy Unie (tj. schengenského hraničního kodexu a vízového kodexu) je uznávání cestovních dokladů relevantní, neboť je neoddělitelně spojeno s uplatňováním ustanovení schengenského acquis týkajících se kontrol osob na vnějších hranicích a vydávání krátkodobých víz. Vzhledem k výlučným pravomocem členských států ohledně uznávání cestovních dokladů však bude mít nástroj podobu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, neboť se omezuje na revizi a modernizaci tabulky cestovních dokladů.7. Rozpočtové důsledkyNavrhované rozhodnutí nemá pro rozpočet Evropské unie žádné důsledky.2010/0325 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamuEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1.  Na základě čl. 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985[2] byla rozhodnutími SCH/Com-ex (98)56[3] a SCH/Com-ex (99)14[4] vytvořena příručka cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum. Tato rozhodnutí by měla být přizpůsobena institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie.2.  Seznamy cestovních dokladů, které vydávají třetí státy, by se měly systematicky sledovat. Orgány členských států zabývající se zpracováním žádostí o víza a kontrolou hranic díky tomu budou mít k dispozici přesné informace o cestovních dokladech předkládaných státními příslušníky třetích zemí. Je třeba modernizovat a zefektivnit jednak výměnu informací mezi členskými státy o vydávaných cestovních dokladech a o uznávání těchto cestovních dokladů členskými státy, a jednak zveřejňování celého souboru těchto informací.3.  Podle čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech[5] je třeba v rámci místní schengenské spolupráce vypracovat vyčerpávající seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí.4.  Je třeba zavést mechanismus, který zajistí průběžnou aktualizaci seznamu cestovních dokladů a případně umožní společné technické posuzování cestovních dokladů uvedených na seznamu a uloží členským státům povinnost vyjádřit svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání těchto dokladů.5.  Členské státy jsou a nadále by měly zůstat odpovědné za uznávání cestovních dokladů s cílem umožnit držiteli překročení vnějších hranic a připojení víza.6.  Členské státy by měly oznámit svůj postoj ohledně všech cestovních dokladů a pokusit se harmonizovat své postoje ohledně různých typů cestovních dokladů.7.  Opatření nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[6].8.  Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [7], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody[8].9.  Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [9], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES[10].10.  Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ustanovení schengenského acquis , ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , spadající do oblasti uvedené v článku 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES[11].11.  V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že účelem tohoto rozhodnutí je rozvíjet schengenské acquis podle hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodne se Dánsko podle článku 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.12.  Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [12]; Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné.13.  Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [13]; Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné.14.  Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.15.  Toto rozhodnutí je aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005,PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Předmět a oblast působnosti16.  Tímto rozhodnutím se stanoví seznam cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum (dále jen „seznam cestovních dokladů“) a mechanismus sestavování tohoto seznamu.17.  Toto rozhodnutí se vztahuje na cestovní doklady, jako je národní pas (běžný cestovní, diplomatický nebo služební/úřední nebo zvláštní pas), náhradní cestovní doklad, cestovní doklad pro uprchlíky nebo osoby bez státní příslušnosti, cestovní doklad vydávaný mezinárodními organizacemi nebo propustka.Článek 2Sestavení seznamu cestovních dokladů18.  Komise vypracuje seznam cestovních dokladů ve spolupráci se členskými státy a na základě informací shromážděných v rámci místní schengenské spolupráce ve smyslu čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech.19.  Seznam cestovních dokladů bude vytvořen postupem podle čl. 7 odst. 2.Článek 3Členění seznamu20.  Seznam má tři části.21.  Část I obsahuje cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a územními jednotkami uvedenými v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni[14].22.  Část II obsahuje následující cestovní doklady vydávané členskými státy Evropské unie:a) cestovní doklady vydávané státním příslušníkům třetích zemí;b) cestovní doklady vydávané uprchlíkům ve smyslu Úmluvy Organizace spojených národů o postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951;c) cestovní doklady vydávané osobám bez státní příslušnosti ve smyslu Úmluvy Organizace spojených národů o postavení osob bez státní příslušnosti ze dne 28. září 1954; d) cestovní doklady vydávané Spojeným královstvím britským státním příslušníkům, kteří nejsou státními příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska ve smyslu práva Unie.23.  Část III obsahuje cestovní doklady vydávané mezinárodními organizacemi.24.  Uvedení daného cestovního dokladu na seznamu se obecně vztahuje na všechny dosud platné série tohoto cestovního dokladu.25.  Pokud třetí země nevydává určitý typ cestovního dokladu, uvede se do seznamu „nevydává se“.Článek 4Oznamování o uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu26.  Členské státy do jednoho měsíce po obdržení seznamu uvedeného v čl. 2 odst. 1 oznámí Komisi svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání cestovních dokladů.27.  Členské státy si v rámci výboru uvedeného v čl. 7 odst. 1 budou vyměňovat informace o důvodech uznávání či neuznávání určitých cestovních dokladů s cílem dosáhnout harmonizovaného postoje.28.  Členské státy oznámí Komisi veškeré změny ohledně již dříve oznámeného uznávání či neuznávání daného cestovního dokladu.Článek 5Nově vydávané cestovní doklady29.  Členské státy uvědomí Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) až c).30.  Členské státy uvědomí Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 2, čl. 3 odst. 3 písm. d) a čl. 3 odst. 4 vydávaných třetími státy, členskými státy a mezinárodními organizacemi.31.  Komise aktualizuje seznam v souladu s přijatými oznámeními a informacemi a vyžádá si od členských států oznámení o jejich postoji ohledně uznávání či neuznávání cestovních dokladů podle článku 4.4. Aktualizovaný seznam cestovních dokladů bude vytvořen postupem podle čl. 7 odst. 2.Článek 6Posouzení cestovních dokladů z hlediska technických norem32.  Komise může napomoci členským státům při posuzování cestovních dokladů z hlediska technických norem tím, že provede postupem podle čl. 7 odst. 2 technickou analýzu těchto cestovních dokladů.33.  Výsledky technického posuzování cestovního dokladu budou sděleny členským státům.Článek 7Postup projednávání ve výboru34.  Komisi je nápomocen výbor (Výbor pro cestovní doklady).35.  Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.Článek 8Zveřejnění seznamuKomise poskytne seznam, včetně oznámení podle článku 4, členským státům a veřejnosti v pravidelně aktualizované elektronické publikaci.Článek 9Zrušující ustanoveníRozhodnutí SCH/Com-ex (98) 56 a SCH/Com-ex (99) 14 se zrušují.Článek 10Vstup v platnost1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost […] dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie .2. Veškerá ustanovení tohoto rozhodnutí se použijí od data jeho vstupu v platnost, s výjimkou článku 9, který se použije od data, kdy Komise poprvé zveřejní seznam uvedený v článku 8.Článek 11Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.V […] dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda [1] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 17.[2] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.[3] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 207.[4] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 298.[5] Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.[8] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.[9] Úř. věst. L 53, 27.2. 2008, s. 52.[10] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1.[11] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3.[12] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.[13] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.[14] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52005PC0168

Návrh rozhodnutí Rady ohledně dočasného používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie MON 810) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES  /* KOM/2005/0168 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 26.4.2005KOM(2005) 168 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie MON 810) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Ve věci uvedení na trh geneticky modifikované kukuřice ( Zea maiz e L. linie MON 810) bylo rozhodnutím Komise 98/294/ES ze dne 22. dubna 1998 v souladu se směrnicí Rady 90/220/EHS rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.2. Dne 3. srpna 1998 francouzské orgány udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.3. Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS, se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.4. V souladu s článkem 16 směrnice 90/220/EHS informovaly dne 2.června 1999 rakouské orgány Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované kukuřice a udaly důvody svého rozhodnutí.5. Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.6. Dne 9. ledna, jakož i 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace podporující svá vnitrostátní opatření ohledně kukuřice linie MON 810.7. Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě kukuřice linie MON 810 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.8. Za těchto okolností Komise s přihlédnutím k článku 23 směrnice 2001/18/ES přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice, a v této souvislosti se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.9. Vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro rostliny a Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudily, že tento produkt nepředstavuje riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, připravila Komise předlohu rozhodnutí, ve kterém žádá Rakousko o zrušení opatření týkajících se kukuřice linie MON 810.10. Předloha rozhodnutí byla předložena v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí 1999/468/ES k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.11. Výbor nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 k předloze stanovisko, a proto Komise předloží v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí 1999/468/ES Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.12. Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se Rada může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě tří měsíců v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES. Pokud se Rada v této tříměsíční lhůtě kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná; pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.NávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie MON 810) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES(Text s významem pro EHP)(Pouze německé znění je závazné)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[1], a zejména na čl. 23 odst. 2 této směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/294/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie MON 810) na trh podle směrnice Rady 90/220/EHS[2] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.(2) Dne 3. srpna 1998 francouzské orgány udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[3], se postupy týkající se oznámení o uvedení geneticky modifikovaných organismů na trh, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 2. června 1999 Rakousko informovalo Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované kukuřice a udalo důvody svého rozhodnutí v souladu s čl.16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.(6) Dne 9. ledna, jakož i 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace podporující svá vnitrostátní opatření ohledně kukuřice linie MON 810.(7) Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě kukuřice linie MON 810 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(8) Za těchto okolností není důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí.(9) Rakousko by proto mělo tato opatření zrušit.(10) Výbor zřízený podle článku 30 směrnice 2001/18/ES nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice stanovisko k opatřením uvedeným v předloze rozhodnutí Komise,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/294/ES, nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Rakousko podnikne potřebné kroky k dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději 20 dní po jeho vyhlášení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyně

[1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 32.

[3] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 396 final
            2017/0172(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o stanovení postoje, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu přílohy IX protokolu I: Zámořské země a území

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o stanovení postoje, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé v souvislosti s předpokládaným přijetím rozhodnutí, kterým se mění příloha IX protokolu I k uvedené dohodě o zámořských zemích a územích.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé

               Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“) má za cíl přispívat k omezování a konečnému vymýcení chudoby založením obchodního partnerství v souladu s cíli udržitelného rozvoje, rozvojovými cíli tisíciletí a dohodou z Cotonou.

               Dohoda byla podepsána dne 15. října 2008 a od 29. prosince 2008 je prozatímně prováděna.

               2.2.Smíšená rada CARIFORUM-EU

               Smíšená rada CARIFORUM-EU je obecně odpovědná za používání a provádění této dohody a sleduje plnění jejích cílů. Schází se na ministerské úrovni v pravidelných intervalech nepřesahujících dobu dvou let. Za účelem dosažení cílů této dohody má pravomoc přijímat rozhodnutí ve všech záležitostech, kterých se dohoda týká. Přijímaná rozhodnutí jsou závazná pro smluvní strany a signatářské státy CARIFORA, které přijmou všechna nezbytná opatření pro jejich provedení v souladu s vnitřními pravidly jednotlivých smluvních stran a signatářských států CARIFORA.

               2.3.Zamýšlený akt Smíšené rady CARIFORUM-EU

               Dne 17. listopadu 2017 má Smíšená rada CARIFORUM-EU na svém čtvrtém zasedání přijmout rozhodnutí o změně přílohy IX protokolu I, která obsahuje seznam zámořských zemí a území (dále jen „zamýšlený akt“).

               Cílem zamýšleného aktu je zajistit, aby seznam zámořských zemí a území v příloze IX protokolu I k dohodě byl aktualizován a harmonizován s přílohou II SFEU s přihlédnutím ke změně statusu tří území na tomto seznamu.

               Svatý Bartoloměj (FR) získal status zámořské země a území přidružené k Evropské unii dne 1. ledna 2012. Ostrov Mayotte (FR) se stal nejvzdálenějším regionem Evropské unie dne 1. ledna 2014. Rozhodnutí Rady 2013/755/EU o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii, jež se vztahuje na všechny zámořské země a území uvedené v příloze II SFEU, rovněž vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2014. Seznam zámořských zemí a území v příloze IX protokolu I k dohodě by proto měl být odpovídajícím způsobem aktualizován.

               Zamýšlený akt se stane závazným pro smluvní strany v souladu s čl. 229 odst. 1 a 2 dohody.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Dohoda byla podepsána dne 15. října 2008 a od 29. prosince 2008 je prozatímně prováděna.

               Cílem navrhovaného postoje, který má být zaujat jménem Unie, je učinit zamýšlený akt závazným.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se uvádí rozhodnutí o stanovení „postojů, které má zaujmout jménem Unie orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               4.1.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Smíšená rada CARIFORUM-EU je orgán zřízený dohodou.

               Akt, jejž má Smíšená rada CARIFORUM-EU přijmout, je aktem s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s čl. 229 odst. 1 a 2 dohody.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž je postoj jménem Unie zaujat.

               4.2.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2017/0172 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o stanovení postoje, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu přílohy IX protokolu I: Zámořské země a území

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé
                  1
                (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 15. října 2008 a prozatímně se uplatňuje od 29. prosince 2008.

               (2)Podle čl. 229 odst. 1 a 2 dohody může Smíšená rada CARIFORUM-EU přijímat rozhodnutí závazná pro smluvní strany a signatářské státy CARIFORA, které přijmou všechna nezbytná opatření pro jejich provedení v souladu s vnitřními pravidly jednotlivých smluvních stran a signatářských států CARIFORA.

               (3)Smíšená rada CARIFORUM-EU má na svém čtvrtém zasedání dne17. listopadu 2017 přijmout rozhodnutí o změně přílohy IX protokolu I, která obsahuje seznam zámořských zemí a území.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné.

               (5)Přiložený návrh rozhodnutí Rady je právním nástrojem pro změnu přílohy IX protokolu I k dohodě. Cílem této změny je zajistit, aby seznam zámořských zemí a území v příloze IX protokolu I k dohodě byl aktualizován a harmonizován s přílohou II SFEU s přihlédnutím ke změně statusu tří území na tomto seznamu.

               (6)Vzhledem k tomu, že akt Smíšené rady CARIFORUM-EU změní přílohu IX protokolu I k dohodě, je třeba jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               (7)Ve Smíšené radě CARIFORUM-EU je Unie zastupována Komisí v souladu s čl. 17 odst. 1 SEU. Členské státy podporují postoj Unie v souladu s čl. 4 odst. 3 SEU,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na čtvrtém zasedání Smíšené rady CARIFORUM-EU dne 17. listopadu 2017, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšené rady CARIFORUM-EU připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi a členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 289, 30.10.2008, s. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 396 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu rozhodnutí Rady
            o stanovení postoje, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšené radě CARIFORUM-EU zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu přílohy IX protokolu I: Zámořské země a území

               PŘÍLOHA

               NÁVRH

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉ RADY CARIFORUM-EU č. …/2017

               ze dne ...

               zřízené Dohodou o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, pokud jde o změnu přílohy IX protokolu I: Zámořské země a území

               SMÍŠENÁ RADA CARIFORUM-EU

               s ohledem na Dohodu o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 41 protokolu I k uvedené dohodě,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Protokol I dohody – O definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce – definuje zámořské země a území ve smyslu zámořských zemí a území stanovených v příloze IX uvedené dohody.

               (2)Po změně statusu Mayotte
                  1
                a Svatého Bartoloměje
                  2
                a vstupu v platnost rozhodnutí Rady 2013/755/EU o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii
                  3
                by měl být seznam zámořských zemí a území v příloze IX protokolu I k dohodě aktualizován,

               ROZHODLA TAKTO:

               Článek 1

               Příloha IX protokolu I se nahrazuje přílohou připojenou k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […].

               V [……] dne [….…] 2017.

                        Za státy CARIFORA

                        Za stranu EU

               PŘÍLOHA IX protokolu I

               Zámořské země a území

               Pro účely tohoto protokolu se „zámořskými zeměmi a územími“ rozumějí následující země a území uvedené v příloze II Smlouvy o fungování Evropské unie:

               (Tento seznam se nedotýká postavení těchto zemí a území ani nepředjímá budoucí změny jejich postavení.)

               1.Zámořské země a území Dánského království:

               –Grónsko.

               2.Zámořské země a území Francouzské republiky:

               –Nová Kaledonie a závislá území,

               –Francouzská Polynésie,

               –Saint-Pierre a Miquelon,

               –Svatý Bartoloměj

               –Francouzská jižní a antarktická území,

               –Wallis a Futuna.

               3.Zámořské země a území Nizozemského království:

               –Aruba,

               –Bonaire,

               –Curaçao,

               –Saba,

               –Sint Eustatius,

               –Sint Maarten.

               4.Zámořské země a území Spojeného království Velké Británie a Severního Irska:

               –Anguilla,

               –Bermudy,

               –Kajmanské ostrovy,

               –Falklandské ostrovy (Malvíny),

               –Jižní Georgie a Jižní Sandwichovy ostrovy,

               –Montserrat,

               –Pitcairn,

               –Svatá Helena a závislá území,

               –Britské území v Antarktidě,

               –Britské indickooceánské území,

               –Turks a Caicos,

               –Britské Panenské ostrovy.

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (Úř. věst. L 204, 31.7.2012, s. 131).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady 2010/718/EU ze dne 29. října 2010, kterým se mění status ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii (Úř. věst. L 325, 9.12.2010, s. 4).

                     (3)
                  Rozhodnutí Rady 2013/755/EU o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii (Úř. věst. L 76, 15.3.2014, s. 56).


                             EVROPSKÁ
                             KOMISE
                                                    V Bruselu dne 29.5.2015
                                                    COM(2015) 224 final
                                                    ANNEX 1
                                         PŘÍLOHA
                                        PROTOKOL
               K RÁMCOVÉ DOHODĚ O PARTNERSTVÍ A SPOLUPRÁCI
    mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně
          druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
                                             […]
                                           Návrh
                                   ROZHODNUTÍ RADY
      o uzavření, jménem Evropské unie a jejích členských států, Protokolu k Rámcové
   dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
       straně a Mongolskem na straně druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské
                                  republiky k Evropské unii
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                                           PŘÍLOHA
                                         PROTOKOL
                K RÁMCOVÉ DOHODĚ O PARTNERSTVÍ A SPOLUPRÁCI
    mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně
          druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   BULHARSKÁ REPUBLIKA,
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   MAĎARSKO,
   REPUBLIKA MALTA,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   RUMUNSKO,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA
   smluvní strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen
   „členské státy“) zastoupené Radou Evropské unie a
CS                                             2                                        CS
 ---pagebreak---    EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Evropská unie“,
   na jedné straně a
   MONGOLSKO
   na straně druhé
   pro účely tohoto protokolu dále jen „strany“,
   S OHLEDEM NA přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii dne 1. července 2013,
   VZHLEDEM K TOMU, že Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií
   a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „dohoda“)
   byla podepsána dne 30. dubna 2013 v Ulánbátaru,
   VZHLEDEM KE Smlouvě o přistoupení Chorvatska k Evropské unii (dále jen „smlouva o
   přistoupení“) podepsané v Bruselu dne 9. prosince 2011,
   VZHLEDEM K TOMU, že podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatské republiky má být
   její přistoupení k dohodě schváleno uzavřením protokolu k dohodě,
   SE DOHODLY TAKTO:
                                                 Článek 1
   Chorvatská republika přistupuje jakožto smluvní strana k Rámcové dohodě o partnerství
   a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem
   na straně druhé, podepsané dne 30. dubna 2013 v Ulánbátaru, a přijímá a bere na vědomí,
   stejně jako ostatní členské státy Evropské unie, znění dohody.
                                                 Článek 2
   V přiměřené lhůtě po parafování tohoto protokolu sdělí Evropská unie svým členským státům
   a Mongolsku chorvatské jazykové znění dohody. S výhradou vstupu tohoto protokolu
   v platnost se jazykové znění uvedené v první větě tohoto článku stává platným za stejných
   podmínek jako anglické, bulharské, české, dánské, estonské, finské, francouzské, italské,
   litevské, lotyšské, maďarské, maltské, německé, nizozemské, polské, portugalské, rumunské,
   řecké, slovenské, slovinské, španělské a švédské jazykové znění dohody.
                                                 Článek 3
   Tento protokol tvoří nedílnou součást dohody.
                                                 Článek 4
   (1)      Tento protokol schválí Evropská unie, Rada Evropské unie jménem členských států a
            Mongolsko podle svých postupů. Strany si vzájemně oznámí dokončení postupů
            potřebných k tomuto účelu. Listiny o schválení budou uloženy u Generálního
            sekretariátu Rady Evropské unie.
   (2)      Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni uložení
            poslední listiny o schválení, nejdříve však ke dni vstupu dohody v platnost.
CS                                                   3                                         CS
 ---pagebreak---                                           Článek 5
   Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém,
   dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském,
   maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském,
   řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a mongolském, přičemž všechna
   znění mají stejnou platnost.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní a řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě
   své podpisy.
   V ... dne ... měsíce ... roku ...
   ZA EVROPSKOU UNII A JEJÍ ČLENSKÉ STÁTY
   ZA MONGOLSKO
CS                                           4                                             CS
 ---documentbreak---                             EVROPSKÁ
                            KOMISE
                                                   V Bruselu dne 29.5.2015
                                                   COM(2015) 224 final
                                                   2015/0113 (NLE)
                                           Návrh
                                  ROZHODNUTÍ RADY
      o uzavření, jménem Evropské unie a jejích členských států, Protokolu k Rámcové
   dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
       straně a Mongolskem na straně druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské
                                 republiky k Evropské unii
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                                      DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   Navrhované rozhodnutí Rady poskytuje právní základ pro uzavření Protokolu k Rámcové
   dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
   straně a Mongolskem na straně druhé. Cílem tohoto protokolu je zohlednit přistoupení
   Chorvatské republiky k Evropské unii.
   V aktu o přistoupení Chorvatské republiky k EU se uvádí, že Chorvatsko přistoupí
   k mezinárodním dohodám podepsaným nebo uzavřeným Evropskou unií a jejími členskými
   státy prostřednictvím protokolů k uvedeným dohodám.
   Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na
   jedné straně a Mongolskem na straně druhé byla podepsána v Ulánbátaru dne 30. dubna 2013.
   Dohoda se v současnosti ratifikuje a dosud nevstoupila v platnost.
   V návaznosti na rozhodnutí Rady ze dne … 2015 o podpisu protokolu k této dohodě jménem
   Evropské unie a jejích členských států byl tento protokol podepsán v ... dne ...
   Protokol činí Chorvatskou republiku smluvní stranou dohody a zavazuje EU k vypracování
   závazného znění dohody v chorvatském jazyce.
   Komise žádá Radu, aby uzavřela protokol k dohodě jménem Evropské unie a jejích členských
   států.
   Evropský parlament bude požádán o odsouhlasení tohoto protokolu.
CS                                                1                                          CS
 ---pagebreak---                                                                 2015/0113 (NLE)
                                                      Návrh
                                          ROZHODNUTÍ RADY
        o uzavření, jménem Evropské unie a jejích členských států, Protokolu k Rámcové
   dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
         straně a Mongolskem na straně druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské
                                        republiky k Evropské unii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 209 ve spojení
   s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatské republiky, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:
   (1)      Podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatské republiky přistoupí Chorvatská
            republika k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími
            členskými státy na straně jedné a Mongolskem na straně druhé uzavřením protokolu
            k uvedené dohodě. Podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce aktu o přistoupení se v
            případech, jako je tento, použije ke schválení přistoupení zjednodušený postup,
            neexistují-li protikladná ustanovení. V rámci tohoto postupu je uzavřen protokol
            Radou, která jedná jednomyslně jménem členských států, a dotčenou třetí zemí nebo
            dotčenými třetími zeměmi.
   (2)      Dne 14. září 2012 pověřila Rada Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi, s
            nimiž bude třeba uzavřít protokoly v důsledku přistoupení Chorvatské republiky1.
            Jednání byla úspěšná a Protokol k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi
            Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně
            druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, byl
            podepsán jménem Evropské unie a jejích členských států dne […] v […].
   (3)      Protokol by měl být schválen,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
                                                    Článek 1
   1.         Protokol k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími
              členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé, který zohledňuje
   1
            Rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o úpravě dohod podepsaných nebo uzavřených mezi
            Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy, s jednou nebo více třetími zeměmi nebo
            s mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
            (dokument Rady 13351/12 LIMITED).
CS                                                       2                                                       CS
 ---pagebreak---            přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, se schvaluje jménem Evropské
           unie a jejích členských států.
   2.      Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
                                             Článek 2
   Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné učinit jménem Evropské unie a jejích
   členských států oznámení stanovené v čl. 4 odst. 1 protokolu.
                                             Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.Toto rozhodnutí je určeno členským státům
   v souladu se Smlouvami.
   V Bruselu dne
                                              Za Radu
                                              předseda
CS                                              3                                             CS