               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.5.2018
            COM(2018) 295 final
            2018/0147(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Čínské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Na základě rozsudků Soudního dvora ve věcech tzv. „otevřeného nebe“ pověřila Rada dne 5. června 2003 Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách dohodou na úrovni Unie (dále jen „horizontální pověření“). Cílem těchto dohod je umožnit všem leteckým dopravcům Evropské unie nediskriminační přístup na tratě mezi Evropskou unií a třetími zeměmi, a uvést tak dvoustranné dohody o leteckých službách uzavřené mezi členskými státy a třetími zeměmi do souladu s právem Unie.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Ustanovení dohody nahrazují nebo doplňují stávající ustanovení 27 dvoustranných dohod mezi členskými státy a Čínskou lidovou republikou (dále jen „Čína“) o leteckých službách.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Dohoda podpoří základní cíl vnější politiky Unie v oblasti letectví uvedením stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách do souladu s právem Unie.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Ustanovení čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování EU.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Návrh je založen výhradně na „horizontálním pověření“ uděleném Radou s ohledem na problematiku obsaženou v právu Unie a dvoustranných dohodách o leteckých službách.

               •Proporcionalita

                  Dohoda změní či doplní ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách pouze v rozsahu nezbytném k zajištění souladu s právem Unie.

               •Volba nástroje

                  Dohoda mezi Unií a Čínou je nejúčinnějším nástrojem pro uvedení všech stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy a Čínou do souladu s právem Unie.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti stávajících právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými subjekty

                  V souladu s čl. 218 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie vedla Komise jednání po konzultaci se zvláštním výborem. Během jednání bylo rovněž konzultováno dané odvětví. Byly vzaty v úvahu připomínky vznesené v průběhu tohoto procesu. Dotčené členské státy ověřily přesnost odkazů na dvoustranné dohody o leteckých službách. Odvětví zdůraznilo význam řádného právního základu pro své obchodní činnosti.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Návrhem se zjednodušují právní předpisy. Příslušná ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a Čínou o leteckých službách budou nahrazena či doplněna ustanoveními jedné dohody.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.DOPADY NA ROZPOČET

                  Návrh nemá žádné dopady na rozpočet Unie.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsob monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Strany dohody si diplomatickou cestou vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem posledního oznámení.

               Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Mezinárodní vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti letectví jsou obvykle upraveny dvoustrannými dohodami mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách, jejich přílohami a jinými souvisejícími dvoustrannými či vícestrannými ujednáními.

                  Tradičními doložkami o určení ve dvoustranných dohodách členských států o leteckých službách se však porušuje právo Unie. Tyto doložky umožňují třetí zemi zamítnout, zrušit nebo pozastavit povolení nebo oprávnění leteckého dopravce, který byl určen členským státem, není však významným dílem ve vlastnictví tohoto členského státu či jeho státních příslušníků a ani nepodléhá jejich faktické kontrole. Bylo shledáno, že tato situace diskriminuje letecké dopravce EU, kteří jsou usazeni na území některého členského státu, přitom je však vlastní a kontrolují státní příslušníci jiných členských států. To odporuje článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, jež státním příslušníkům členských států, kteří uplatnili svou svobodu usazování, zaručuje, že s nimi bude v jiném členském státě zacházeno stejným způsobem jako se státními příslušníky tohoto členského státu.

                  Existují i další otázky, jako jsou závazné obchodní dohody mezi leteckými společnostmi, u kterých by změny či doplnění stávajících ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách měly zajistit soulad s právem Unie.

                  V souladu s postupy a směrnicemi v příloze „horizontálního povolení“ vyjednala Komise s Čínskou lidovou republikou dohodu, která nahrazuje některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Čínou o leteckých službách. Článek 2 dohody nahrazuje tradiční doložky o určení doložkou Evropské unie o určení, která všem dopravcům Evropské unie umožňuje užívat výhod plynoucích z práva usazování. Článek 4 řeší možné rozpory s předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže.

               Po podpisu dohody by tato měla být uzavřena. Zde se navrhuje příslušné rozhodnutí.

               2018/0147 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Čínské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím Rady .../.../EU
                  1
                byla podepsána Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Čínské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.

               (2)Cílem této dohody je sladění dvoustranných dohod mezi 27 členskými státy a Čínskou lidovou republikou o leteckých službách s právem Unie.

               (3)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Čínské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Unie oznámení v souladu s čl. 6 odst. 1 dohody vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L , , s. .

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.5.2018
            COM(2018) 295 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a vládou Čínské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie

               NÁVRH

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a vládou Čínské lidové republiky

               o některých aspektech leteckých služeb

               EVROPSKÁ UNIE

               na jedné straně a

               VLÁDA ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY

               na straně druhé

               (dále jen „strany“),

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropský soudní dvůr shledal, že některá ustanovení dvoustranných dohod uzavřených několika členskými státy se třetími zeměmi nejsou slučitelná s právem Evropské unie,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi některými členskými státy Evropské unie a vládou Čínské lidové republiky byla uzavřena řada dvoustranných dohod o leteckých službách, které obsahují podobná ustanovení, a že členské státy mají povinnost učinit všechna vhodná opatření, aby byly odstraněny neslučitelnosti těchto dohod se Smlouvou o EU,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropská unie má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropské unie mají letečtí dopravci Evropské unie usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup k poskytování leteckých služeb mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi,

               S OHLEDEM na dohody mezi Evropskou unií a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnický podíl v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropské unie,

               UZNÁVAJÍCE, že soulad mezi právem Evropské unie a ustanoveními dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a vládou Čínské lidové republiky poskytne řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropskou unií a Čínou a zachová návaznost těchto leteckých služeb,

               UZNÁVAJÍCE, že pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu v oblasti dohledu nad bezpečností vykonává a udržuje jiný členský stát Evropské unie, práva Čínské lidové republiky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který leteckého dopravce určil, a Čínskou lidovou republikou se uplatňují stejným způsobem ve vztahu k uvedenému jinému členskému státu,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropské unie v rámci této dohody není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropskou unií a Čínskou lidovou republikou, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Evropské unie a leteckými dopravci Čínské lidové republiky ani to, aby tato dohoda měla přednost před výkladem ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají provozních práv,

               POTVRZUJÍCE své záměry, že uznání práva na usazování a přijetí zásady určení EU nemají být zamýšleny nebo vykládány tak, aby umožňovaly obcházení, a nezabránily by odmítnutí přepravních práv v případě obcházení,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Obecná ustanovení

               1.Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropské unie; „smlouvami EU“ se rozumí Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie.

               2.Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropské unie.

               3.Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.

               4.Přepravní práva se nadále budou udělovat prostřednictvím dvoustranných ujednání mezi Čínskou lidovou republikou a každým jednotlivým členským státem.

               ČLÁNEK 2

               Určení leteckého dopravce, oprávnění a povolení, odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění či povolení

               1.Ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v písmenech a) a b) přílohy 2 ohledně určení leteckého dopravce dotčeným členským státem, jeho oprávnění a povolení udělených Čínskou lidovou republikou a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění či povolení udělených leteckému dopravci.

               2.
                     Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Čína odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:

               I.letecký dopravce je podle smluv EU a v souladu s právními a správními předpisy o usazování členského státu, který provedl určení, usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie a

               II.členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad a

               III.letecký dopravce má své hlavní sídlo na území členského státu, od něhož obdržel platnou provozní licenci, a

               IV.letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu a fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států.

               3.
                     Čínská lidová republika může odmítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit oprávnění či povolení leteckého dopravce určeného členským státem v případech, kdy:

               I.letecký dopravce není podle smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie nebo

               II.členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním nevykonává ani neudržuje faktickou regulační kontrolu nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad nebo

               III.letecký dopravce nemá své hlavní sídlo na území členského státu, od něhož obdržel svou provozní licenci, nebo

               IV. letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států nebo

               V.letecký dopravce je již oprávněn k provozu na základě dvoustranné dohody mezi Čínskou lidovou republikou a jiným členským státem a vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trati, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě, včetně provozování služby, která je přímou službou nebo je jako přímá služba uváděna na trh, by letecký dopravce obcházel omezení třetí, čtvrté nebo páté svobody přepravních práv uložená touto jinou dohodou nebo

               VI.letecký dopravce je držitelem osvědčení leteckého provozovatele vydaného členským státem, s nímž Čínská lidová republika nemá dvoustrannou dohodu o leteckých službách a uvedený členský stát odepřel Čínské lidové republice přepravní práva.

               4.
                     Práva a povinnosti podle tohoto článku nesmí být vykonávány způsobem, který by představoval diskriminaci mezi leteckými dopravci Evropské unie na základě státní příslušnosti.

               ČLÁNEK 3

               Bezpečnost

               1.
                     Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písmenu c).

               2.
                     Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, potom práva Čínské lidové republiky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Čínskou lidovou republikou platí stejným způsobem, pokud jde o přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a pokud jde o oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.

               ČLÁNEK 4

               Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže

               1.
                     Dvoustrannými dohodami o leteckých službách uzavřenými mezi členskými státy a Čínskou lidovou republikou nejsou dotčena pravidla stran o hospodářské soutěži.

               2.
                     Ustanovení uvedená v příloze 2 písmenu d) se zrušují a pozbývají účinku.

               ČLÁNEK 5

               Přílohy dohody

               Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.

               ČLÁNEK 6

               Vstup v platnost

               1.Strany si diplomatickou cestou vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem posledního oznámení.

               2.Tato dohoda se použije na dohody a ujednání uvedené v příloze 1, které jsou v platnosti.

               ČLÁNEK 7

               Přezkum, revize nebo změna

               1.
                     Provádění této dohody strany sledují a pravidelně podrobují přezkumu. V těchto přezkumech se zejména posuzují veškeré nepředvídané negativní účinky dohody vnímané kteroukoli stranou.

               2.
                     Na žádost kterékoli strany vedou strany konzultace za účelem projednání vhodné reakce na nepředvídané účinky uvedené v odstavci 1.

               3.
                     Strany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli přezkoumat, revidovat nebo změnit.

               ČLÁNEK 8

               Ukončení

               1.V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost všech ustanovení této dohody, která se příslušné dohody uvedené v příloze 1 týkají.

               2.V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost této dohody.

               NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

               V [….] ve dvou prvopisech dne [… … …] v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a čínském.

               ZA EVROPSKOU UNII:
                     ZA VLÁDU ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY:

               Příloha 1

               Seznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohody

               a) Dohody a jiná ujednání mezi Čínskou lidovou republikou a členskými státy Evropské unie o leteckých službách, ve znění případných doplňků nebo změn, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány nebo parafovány:

               -Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 12. září 1985 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Rakousko“),

               -Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 20. dubna 1975 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Belgie“),

               -Dohoda mezi vládou Bulharské republiky a vládou Čínské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 21. června 1993 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Bulharsko“),

               -Dohoda mezi vládou Chorvatské republiky a vládou Čínské lidové republiky o leteckých službách, podepsaná v Záhřebu dne 20. června 2009 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Chorvatsko“),

               -Dohoda mezi vládou Kyperské republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, parafovaná dne 5. dubna 2000 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Kypr“),

               -Dohoda mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Čínské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 25. května 1988; Česká republika prohlásila, že se cítí ustanoveními této dohody vázána (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Česká republika“),

               -Dohoda mezi vládou Dánského království a vládou Čínské lidové republiky o leteckých službách, parafovaná dne 12. března 2010 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Chorvatsko“),

               -Dohoda mezi vládou Estonské republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Tallinu dne 1. března 1999 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Estonsko“),

               -Dohoda mezi vládou Finské republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 2. října 1975 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Finsko“),

               -Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Čínské lidové republiky „relatif aux communications aériennes“ (o letecké dopravě), podepsaná v Paříži dne 1. června 1966 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Francie“),

               -Dohoda mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 31. října 1975, ve znění protokolu, kterým se mění dohoda o civilní letecké dopravě mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Čínské lidové republiky, podepsaný v Pekingu dne 11. prosince 1995 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Německo“),

               -Dohoda mezi vládou Řeckého království a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 23. května 1973 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Řecko“),

               -Dohoda mezi vládou Maďarské republiky a vládou Čínské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Budapešti dne 15. září 1993 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Maďarsko“),

               -Dohoda mezi vládou Irska a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 14. září 1998 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Irsko“),

               -Dohoda mezi vládou Italské republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 8. ledna 1973 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Itálie“),

               -Dohoda mezi vládou Lotyšské republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Rize dne 4. března 1999 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Lotyšsko“),

               -Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 18. listopadu 2002 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Lucembursko“),

               –
                     Dohoda mezi vládou Republiky Malta a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 1. září 1997 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Malta“),

               -Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 23. května 1996 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Nizozemsko“),

               -Dohoda mezi vládou Polské lidové republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Pekingu dne 20. března 1986 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Polsko“),

               -Dohoda mezi vládou Portugalské republiky a vládou Čínské lidové republiky o letecké dopravě, parafovaná dne 26. března 1999 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Portugalsko“),

               -Dohoda mezi vládou Rumunské socialistické republiky a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Bukurešti dne 6. dubna 1972 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Rumunsko“),

               -Dohoda mezi vládou Slovenské republiky a vládou Čínské lidové republiky o leteckých službách, parafovaná dne 12. srpna 2010 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Slovensko“),

               -Dohoda mezi vládou Socialistické federativní republiky Jugoslávie a vládou Čínské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Bělehradě dne 14. dubna 1972; dohoda je nadále účinná mezi Čínou a Slovinskem (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Slovinsko“),

               -Dohoda mezi vládou Španělského království a vládou Čínské lidové republiky, podepsaná v Pekingu dne 19. června 1978 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Španělsko“),

               -Dohoda mezi vládou Švédského království a vládou Čínské lidové republiky o leteckých službách, parafovaná dne 12. března 2010 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Švédsko“),

               -Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Čínské lidové republiky o leteckých službách, parafovaná dne 14. dubna 2011 (v příloze 2 jen „dohoda Čína-Spojené království“).

               Příloha 2

               Seznam článků dohod uvedených v příloze 1, na které se odkazuje v článcích 2 až 4 této dohody

               a) Určení členským státem:

               -článek 3 dohody Čína-Rakousko,

               -článek 3 dohody Čína-Belgie,

               -článek 3 dohody Čína-Bulharsko,

               -článek 3 dohody Čína-Chorvatsko,

               -článek 3 dohody Čína-Kypr,

               -článek 3 dohody Čína-Česká republika,

               -článek 3 dohody Čína-Dánsko,

               -článek 3 dohody Čína-Estonsko,

               -článek 2 dohody Čína-Finsko,

               -článek 2 dohody Čína-Francie,

               -čl. 2 odst. 2 dohody Čína-Německo,

               -článek 3 dohody Čína-Řecko,

               -článek 3 dohody Čína-Maďarsko,

               -článek 3 dohody Čína-Irsko,

               -článek III dohody Čína-Itálie,

               -článek 3 dohody Čína-Lotyšsko,

               -článek 3 dohody Čína-Lucembursko,

               -článek 3 dohody Čína-Malta,

               -článek 3 dohody Čína-Nizozemsko,

               -článek 3 dohody Čína-Polsko,

               -článek 3 dohody Čína-Portugalsko,

               -článek 2 dohody Čína-Rumunsko,

               -článek 3 dohody Čína-Slovensko,

               -článek 2 dohody Čína-Slovinsko,

               -článek 2 dohody Čína-Španělsko,

               -článek 3 dohody Čína-Švédsko,

               -článek 4 dohody Čína-Spojené království.

               b) Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění či povolení:

               -článek 4 dohody Čína-Rakousko,

               -článek 4 dohody Čína-Belgie,

               -článek 4 dohody Čína-Bulharsko,

               -článek 4 dohody Čína-Chorvatsko,

               -článek 4 dohody Čína-Kypr,

               -článek 4 dohody Čína-Česká republika,

               -článek 4 dohody Čína-Dánsko,

               -článek 4 dohody Čína-Estonsko,

               -článek 3 dohody Čína-Finsko,

               -článek 15 dohody Čína-Francie,

               -čl. 3 odst. 1 písm. a) dohody Čína-Německo,

               -článek 4 dohody Čína-Řecko,

               -článek 4 dohody Čína-Maďarsko,

               -článek 4 dohody Čína-Irsko,

               -článek III dohody Čína-Itálie,

               -článek 4 dohody Čína-Lotyšsko,

               -článek 4 dohody Čína-Lucembursko,

               -článek 4 dohody Čína-Malta,

               -článek 4 dohody Čína-Nizozemsko,

               -článek 4 dohody Čína-Polsko,

               -článek 4 dohody Čína-Portugalsko,

               -článek 2 dohody Čína-Rumunsko,

               -článek 4 dohody Čína-Slovensko,

               -článek 3 dohody Čína-Slovinsko,

               -článek 3 dohody Čína-Španělsko,

               -článek 4 dohody Čína-Švédsko,

               -článek 5 dohody Čína-Spojené království.

               c) Bezpečnost:

               -článek 15 dohody Čína-Chorvatsko,

               -článek 13 dohody Čína-Dánsko,

               -článek 17 dohody Čína-Maďarsko,

               -článek XIa dohody Čína-Itálie,

               -článek 6 dohody Čína-Lucembursko,

               -článek 15 dohody Čína-Portugalsko,

               -článek 8 dohody Čína-Slovensko,

               -příloha 3 memoranda o porozumění Čína-Španělsko, sjednaného v Pekingu dne 26. listopadu 2004,

               -článek 13 dohody Čína-Švédsko,

               -článek 10 dohody Čína-Spojené království.

               d) Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže

               -čl. 12 odst. 2 a čl. 14 odst. 2 až 4 dohody Čína-Bulharsko,

               -čl. 9 odst. 2 až 4 dohody Čína-Kypr,

               -čl. 10 odst. 2 a čl. 12 odst. 2 až 4 dohody Čína-Česká republika,

               -čl. 8 odst. 2 až 4 dohody Čína-Estonsko,

               -čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 2 až 6 dohody Čína-Finsko,

               -v případě dohody Čína-Francie:

               očl. 5 odst. 1 poslední věta a čl. 5 odst. 2 a 3,

               očl. 3 odst. 1 první dvě věty, čl. 3 odst. 2 první věta a čl. 3 odst. 2 písm. B),

               oslova „v měnách dohodnutých mezi určenými leteckými podniky obou smluvních stran“ v článku 12, pozměněná na základě výměny diplomatických nót ze dne 15. a 22. září 1966,

               očlánek 16, pozměněný na základě výměny diplomatických nót ze dne 27. července a 7. září 1973,

               oodst. II bod 2 druhý pododstavec výměny diplomatických nót ze dne 19. ledna a 11. března 1991 (který začíná slovy „Provozní podmínky těchto služeb krom toho...“),

               -v případě dohody Čína-Německo:

               očl. 7 odst. 3 první věta a slova „je-li tak dohodnuto“ v čl. 7 odst. 3 druhé větě,

               očl. 8 odst. 2 první věta a slovo „takovéto“ v čl. 8 odst. 2 druhé větě,

               oslova „je-li tak dohodnuto“ v čl. 8 odst. 3,

               oslova „Nelze-li podle odstavce 2 tohoto článku dohodnout tarif, nebo“ a slova „dohodnuto podle ustanovení odstavce 2“ v čl. 8 odst. 4,

               -čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 až 5 dohody Čína-Řecko,

               -čl. 10 odst. 2 až 4 dohody Čína-Maďarsko,

               -čl. 8 odst. 2 až 4 dohody Čína-Lotyšsko,

               -čl. 11 odst. 2 až 4 dohody Čína-Lucembursko,

               -čl. 12 odst. 2 písm. a) až b) dohody Čína-Malta,

               -čl. 8 odst. 2 až 4 dohody Čína-Nizozemsko,

               -čl. 10 odst. 2 a čl. 12 odst. 2 až 4 dohody Čína-Polsko,

               -čl. 17 odst. 2 až 5 dohody Čína-Portugalsko,

               -čl. 4 odst. 2 až 3 dohody Čína-Slovinsko,

               -čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 2 až 6 dohody Čína-Španělsko.

               Příloha 3

               Seznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohody

               a) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               d) Švýcarská konfederace (v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 3.7.2018
            COM(2018) 510 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Podvýboru pro cla zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o nahrazení protokolu I k uvedené dohodě o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce novým protokolem, který odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat v Podvýboru pro cla zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé („dohoda“), v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí o nahrazení protokolu I k uvedené dohodě týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce novým protokolem, který odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
                  1
                („úmluva“).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Protokol I k dohodě o přidružení

               Dohoda zavádí preferenční obchodní režim. Tento režim stanoví přístup na trh mezi Unií a Ukrajinou. Protokol I k dohodě se týká definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. září 2017.

               2.2.Podvýbor EU-Ukrajina pro cla

                  Ustanovení čl. 39 odst. 1 protokolu I stanoví, že o změně protokolu I k dohodě o přidružení může rozhodnout Podvýbor pro cla zřízený touto dohodou. Ustanovení čl. 39 odst. 2 protokolu I pak konkrétně stanoví, že v návaznosti na přistoupení Ukrajiny k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu může Podvýbor pro cla rozhodnout, že se pravidla původu stanovená tímto protokolem nahradí pravidly, která jsou připojena k úmluvě.

               2.3.Plánovaný akt Podvýboru EU-Ukrajina pro cla

                  Podvýbor EU-Ukrajina pro cla má přijmout rozhodnutí ohledně nahrazení protokolu I k dohodě týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce novým protokolem odkazujícím na úmluvu.

                  Účelem plánovaného aktu je zajistit účinné provádění úmluvy.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Úmluva upravuje určení původu zboží obchodovaného na základě příslušných dohod uzavřených mezi smluvními stranami. Unie podepsala úmluvu dne 15. června 2011. Ukrajina požádala o přistoupení k úmluvě dne 12. září 2016 a smíšený výbor úmluvy ve svém rozhodnutí č. 1/2017 ze dne 16. května 2017
                  2
                rozhodl o vyzvání Ukrajiny, aby přistoupila k úmluvě.

               Unie uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012. Ukrajina uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 19. prosince 2017. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 2 a 3 úmluvy vstoupila úmluva pro Unii v platnost dne 1. května 2012 a pro Ukrajinu dne 1. února 2018.

               V článku 6 úmluvy se stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování úmluvy. Navrhované rozhodnutí Podvýboru EU-Ukrajina pro cla představuje procesní krok nezbytný k dosažení hlavního cíle úmluvy, tj. nahrazení protokolů o pravidlech původu v dohodách mezi smluvními stranami úmluvy protokolem, který odkazuje na úmluvu.

               Konzultace se zúčastněnými stranami nebyly proto zapotřebí.

                  Kromě toho nebylo nutné provést ani posouzení dopadů, jelikož navrhované změny jsou technického rázu a netýkají se podstaty v současnosti platného protokolu o pravidlech původu.

               4.Právní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

                  Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

                  Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“.

               4.1.2Použití na stávající případ

                  Podvýbor EU-Ukrajina pro cla je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé.

                  Akt, který má Podvýbor EU-Ukrajina pro cla přijmout, představuje akt s právními účinky.

                  Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

                  Procesněprávním základem pro navrhované rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

                  Hmotněprávní základ pro rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu plánovaného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Máli plánovaný akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Použití na stávající případ

                  Hlavní cíl a obsah plánovaného aktu se týkají společné obchodní politiky.

                  Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto článek 207 SFEU.

               4.3Závěr

                  Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění plánovaného aktu

               Jelikož akt Podvýboru EU-Ukrajina pro cla mění dohodu o přidružení, je vhodné jej po přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Podvýboru pro cla zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o nahrazení protokolu I k uvedené dohodě o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce novým protokolem, který odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé („dohoda“) byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady 2014/668/EU
                  3
                a vstoupila v platnost dne 1. září 2017.

               (2)Podle čl. 39 odst. 1 protokolu I k dohodě („protokol I“) může Podvýbor pro cla zřízený podle hlavy IV kapitoly 5 článku 83 dohody („Podvýbor pro cla“) přijímat změny ustanovení uvedeného protokolu.

               (3)Podle čl. 39 odst. 2 protokolu I může v návaznosti na přistoupení Ukrajiny k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
                  4
                („úmluva“) Podvýbor pro cla rovněž rozhodnout, že se pravidla původu stanovená uvedeným protokolem nahradí pravidly, která jsou připojena k úmluvě.

               (4)Úmluva upravuje určení původu zboží obchodovaného na základě příslušných dohod uzavřených mezi smluvními stranami a vstoupila pro Unii v platnost dne 1. května 2012 a pro Ukrajinu dne 1. února 2018.

               (5)Podvýbor pro cla má přijmout rozhodnutí o nahrazení protokolu I o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce novým protokolem odkazujícím na úmluvu.

               (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat v Podvýboru pro cla, neboť rozhodnutí Podvýboru pro cla bude pro Unii závazné.

               (7)Článek 6 úmluvy stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování úmluvy. Za tím účelem by měl být protokol I nahrazen novým protokolem, který, pokud jde o pravidla původu, odkazuje na úmluvu.

               (8)Postoj, který má být zaujat jménem Unie v Podvýboru pro cla by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí.

               (9)Jelikož rozhodnutí Podvýboru pro cla mění protokol I, mělo by být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               (10)V Podvýboru pro cla Unii v souladu s čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii zastupuje Komise,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie v Podvýboru pro cla zřízeném podle hlavy IV kapitoly 5 článku 83 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé („Podvýbor pro cla“), vychází z návrhu rozhodnutí připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Drobné změny návrhu rozhodnutí zmíněného v článku 1 mohou zástupci Unie v Podvýboru pro cla odsouhlasit bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     předseda/předsedkyně

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.

                     (2)

                        Úř. věst. L 191, 22.7.2017, s. 11.

                     (3)

                        Rozhodnutí Rady 2014/668/EU ze dne 23. června 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o hlavu III (s výjimkou ustanovení o zacházení s pracovníky, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí a jsou legálně zaměstnáni na území druhé strany) a hlavy IV, V, VI a VII dohody a související přílohy a protokoly (Úř. věst. L 278, 20.9.2014, s. 1).

                     (4)

                        Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne3.7.2018
            COM(2018) 510 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Podvýboru pro cla zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o nahrazení protokolu I k uvedené dohodě o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce novým protokolem, který odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu

               PŘÍLOHA

               Návrh
                  ROZHODNUTÍ PODVÝBORU EU-UKRAJINA PRO CLA č. …/2018

               ze dne …,

               kterým se nahrazuje protokol I k dohodě o přidružení EU-Ukrajina o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce.

               PODVÝBOR EU-UKRAJINA PRO CLA,

               s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé
                  1
               , a zejména na čl. 26 odst. 2 uvedené dohody,

               s ohledem na protokol I k Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Ustanovení čl. 26 odst. 2 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé („dohoda“) odkazuje, pokud jde o pravidla původu, na protokol I k dohodě („protokol I“).

               (2)Dohoda vstoupila v platnost dne 1. září 2017.

               (3)Článek 39 protokolu I stanoví, že Podvýbor pro cla zřízený podle hlavy IV kapitoly 5 článku 83 dohody může rozhodnout o změně ustanovení uvedeného protokolu a nahradit pravidla původu stanovená uvedeným protokolem.

               (4)Cílem Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
                  2
                („úmluva“) je nahradit protokoly o pravidlech původu, které jsou v současné době mezi zeměmi celoevropsko-středomořské oblasti platné, jediným právním aktem.

               (5)Unie podepsala úmluvu dne 15. června 2011. Dne 16. května 2017 smíšený výbor zřízený podle čl. 3 odst. 1 úmluvy rozhodl o vyzvání Ukrajiny, aby přistoupila k úmluvě
                  3
               .

               (6)Unie uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012. Ukrajina uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 19. prosince 2017. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 2 a 3 úmluvy vstoupila úmluva pro Unii v platnost dne 1. května 2012 a pro Ukrajinu dne 1. února 2018.

               (7)Protokol I by proto měl být nahrazen novým protokolem, který odkazuje na úmluvu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Protokol I k Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Použije se ode dne …

               V … dne …

               Za Podvýbor EU-Ukrajina pro cla

                     předseda/předsedkyně

               Příloha

               Protokol I

               o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce

               Článek 1

               Použitelná pravidla původu

               1.
                     Pro účely provádění této dohody se použijí dodatek I a příslušná ustanovení dodatku II k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
                  4
                (dále jen „úmluva“).

               2.
                     Všechny odkazy na „příslušnou dohodu“ v dodatku I a v příslušných ustanoveních dodatku II k úmluvě se považují za odkazy na tuto dohodu.

               Článek 2

               Řešení sporů

               1.
                     Pokud v souvislosti s kontrolními postupy uvedenými v článku 32 dodatku I k úmluvě vyvstanou spory, které nelze mezi celními orgány žádajícími o kontrolu a celními orgány příslušnými k jejímu provedení vyřešit, předloží se tyto spory Podvýboru pro cla. Ustanovení o mechanismu řešení sporů hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti) kapitoly 14 (Řešení sporů) této dohody se nepoužiji.

               2.
                     Ve všech případech se řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu řídí právními předpisy této země.

               Článek 3

               Změny protokolu

               O změně ustanovení tohoto protokolu může rozhodnout Podvýbor pro cla.

               Článek 4

               Odstoupení od úmluvy

               1.
                     Pokud Evropská unie nebo Ukrajina depozitáři úmluvy písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 úmluvy, zahájí Evropská unie a Ukrajina neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění této dohody.

               2.
                     Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu v platnost se budou na tuto dohodu i nadále vztahovat pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě platná v okamžiku odstoupení. Nicméně od okamžiku odstoupení je třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi Evropskou unií a Ukrajinou.

               Článek 5

               Přechodná ustanovení – kumulace

               Bez ohledu na čl. 16 odst. 5 a čl. 21 odst. 3 dodatku I k úmluvě, pokud se kumulace týká pouze států ESVO, Faerských ostrovů, Evropské unie, Turecka, zemí zapojených do procesu stabilizace a přidružení, Moldavské republiky, Gruzie a Ukrajiny, může být původ prokázán průvodním osvědčením EUR.1 nebo prohlášením o původu.“

                     (1)

                        Úř. věst. L 161, 29.5.2014, s. 3.

                     (2)

                        Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.

                     (3)

                        Rozhodnutí Smíšeného výboru Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu č. 1/2017 ze dne 16. května 2017 o žádosti Ukrajiny, aby se stala smluvní stranou Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu [2017/1367] (Úř. věst. L 191, 22.7.2017, s. 11).

                     (4)

                        Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.11.2017
            COM(2017) 691 final
            2017/0308(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů zřízené podle Smlouvy o založení Dopravního společenství

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.PŘEDMĚT NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí Rady o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů zřízené podle Smlouvy o založení Dopravního společenství, pokud jde o plánované o přijetí jejího jednacího řádu Radou ministrů.

               2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1Smlouva o založení Dopravního společenství

               Anglické znění Smlouvy o založení Dopravního společenství se zeměmi západního Balkánu (Albánie, Bosna a Hercegovina, Kosovo
                  1* (dále jen Kosovo), Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Černá Hora a Srbsko) bylo podepsáno všemi stranami v rámci summitu šesti zemí západního Balkánu, který se uskutečnil v Terstu dne 12. července 2017, s výjimkou Bosny a Hercegoviny. Bosna a Hercegovina podepsala Smlouvu o založení Dopravního společenství dne 18. září 2017 v Bruselu. Dne 9. října 2017 strany podepsaly ostatní jazyková znění Smlouvy o založení Dopravního společenství. Od podpisu se Smlouva o založení Dopravního společenství provádí prozatímně v souladu s jejím čl. 41 odst. 3. Pokud jde o Unii, prozatímní provádění stanoví rozhodnutí Rady o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Smlouvy o založení Dopravního společenství
                  2
               .

               Evropská unie je smluvní stranou Smlouvy o založení Dopravního společenství.

               2.2Rada ministrů

                  Rada ministrů je zřízena článkem 21 Smlouvy o založení Dopravního společenství, aby zajistila dosažení cílů, které jsou ve smlouvě stanoveny. Její pravomoci jsou následující:

               –a) stanoví obecné politické zásady;

               –b) přezkoumává pokrok při provádění této smlouvy, včetně opatření v návaznosti na návrhy předložené sociálním fórem;

               –c) podává stanoviska ke jmenování ředitele sekretariátu a

               –d) rozhodne o sídle sekretariátu.

                  Rada ministrů je složena z jednoho zástupce za každou smluvní stranu. Všechny členské státy EU mají možnost účastnit se v roli pozorovatele. Není-li stanoveno jinak, rozhoduje na základě konsensu.

               2.3Zamýšlený akt Rady ministrů

                  Návrh rozhodnutí se týká přijetí jednacího řádu Rady ministrů s cílem zajistit řádné plnění a provádění jejích úkolů podle článků 21, 22 a 23 smlouvy. Návrh jednacího řádu se zabývá tématy, jako je účast na zasedáních Rady ministrů, předsednictví Rady ministrů, příprava zasedání Rady ministrů a procesní pravidla použitelná na tyto schůzky, postupy v souvislosti s různými druhy opatření případně přijatými Radou ministrů, zveřejňování informací, jakož i řada závěrečných ustanovení. Jednací řád vstoupí v platnost v den svého přijetí. Rozhodnutí o přijetí jednacího řádu Rady ministrů bude mít zásadní význam pro včasné provedení Smlouvy o založení Dopravního společenství.

                  Zamýšlené rozhodnutí se stává pro smluvní strany právně závazným podle článku 21 Smlouvy o založení Dopravního společenství.

               3.POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE

               Je nezbytné, aby Rada ministrů přijala jednací řád s cílem zajistit řádné plnění a provádění svých úkolů podle článků 21, 22 a 23 smlouvy. Jelikož je Unie smluvní stranou Smlouvy o založení Dopravního společenství, její postoj je nutný.

               V tomto ohledu je nutno připomenout, že Smlouva o založení Dopravního společenství je jedním z prvků pro posílení regionální spolupráce v oblasti západního Balkánu, jak je dále vysvětleno v návrhu Komise na rozhodnutí Rady o podpisu Smlouvy o založení Dopravního společenství (COM(2017) 324 final, „Obecné souvislosti“).

               4.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1 Zásady

                  V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se uvádí rozhodnutí Rady o stanovení „postojů, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

                  Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                     3
                  .

               4.1.2 Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Rada ministrů je orgán zřízený smlouvou, konkrétně Smlouvou o založení Dopravního společenství.

               Akt, který má Rada ministrů přijmout, představuje akt s právními účinky. Jako orgán zřízený Smlouvou o založení Dopravního společenství a oprávněný přijímat opatření v souladu s jejím článkem 21, musí být Rada ministrů považována za zmocněnou k přijetí jednacího řádu, aby mohla řádně plnit úkoly, které jí byly svěřeny. Tento jednací řád vzhledem ke své povaze, a jakožto součást mezinárodního práva, kterým se Rada ministrů řídí, obsahuje prvky, jež jsou právně závazné pro členy Rady ministrů, a tudíž i pro zástupce Unie. V důsledku toho musí být považován za akt s právními účinky.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž je postoj jménem Unie zaujat. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               Pokud jde o zamýšlený akt, který sleduje najednou několik cílů nebo který má několik složek, jež jsou nerozlučně spjaty, aniž je jedna vůči druhé vedlejší, musí se hmotněprávní základ rozhodnutí přijatého podle čl. 218 odst. 9 SFEU výjimečně zakládat na různých odpovídajících právních základech.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Zamýšlený akt je pro řádné fungování Smlouvy o založení Dopravního společenství nezbytný. Smlouva o založení Dopravního společenství sleduje cíle a má složky v oblasti silniční, železniční a vnitrozemské vodní dopravy, což jsou druhy dopravy, na něž se vztahuje článek 91 SFEU, jakož i v oblasti námořní dopravy, na niž se vztahuje čl. 100 odst. 2 SFEU. Vzhledem ke svému horizontálnímu charakteru se připravovaný akt vztahuje na všechny tyto prvky. Všechny tyto prvky jsou neoddělitelně spjaty, aniž by jeden z nich byl vůči druhému vedlejší.

                  Hmotněprávní základ navrhovaného rozhodnutí proto tvoří následující ustanovení: článek 91 a čl. 100 odst. 2 SFEU.

                  4.3
                        Závěr

                  Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 91 a čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2017/0308 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů zřízené podle Smlouvy o založení Dopravního společenství

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 a čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie podepsala Smlouvu o založení Dopravního společenství v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/1937 ze dne 11. července 2017 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Smlouvy o založení dopravního společenství
                  4
               .

               (2)V souladu s čl. 41 odst. 3 Smlouvy o založení Dopravního společenství je tato smlouva prováděna prozatímně ode dne [XXX] mezi Evropskou unií a Albánskou republikou, Bosnou a Hercegovinou a Srbskou republikou.

               (3)Je nezbytné, aby Rada ministrů přijala jednací řád s cílem zajistit řádné plnění a provádění svých úkolů podle článků 21, 22 a 23 Smlouvy o založení Dopravního společenství.

               (4)Rada ministrů má na svém druhém zasedání, které se má konat nejpozději do konce roku 2018, přijmout rozhodnutí o svém jednacím řádu.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě ministrů, protože rozhodnutí o jednacím řádu Rady ministrů bude pro Unii závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na druhém zasedání Rady ministrů, vychází z předlohy rozhodnutí Rady ministrů připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Zástupci Unie v Radě ministrů mohou schválit menší změny v předloze rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  *
                        Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244/99 a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

                     (2)

                        Úř. věst. L 278, 27.10.2017, s. 1.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 278, 27.10.2017, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne22.11.2017
            COM(2017) 691 final
            PŘÍLOHA

            Rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů zřízené podle Smlouvy o založení Dopravního společenství

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ Č. 2018/1

               RADY MINISTRŮ DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ

               D/2018/1/MC-TC ze dne ... 2018:  Jednací řád Rady ministrů

               RADA MINISTRŮ DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ,

               s ohledem na Smlouvu o založení Dopravního společenství, a zejména na články 21, 22 a 23 této smlouvy,

               ROZHODLA TAKTO:

               Jediný článek

               Přijímá se jednací řád Rady ministrů, připojený k tomuto rozhodnutí.

               V [...] dne [...] 2018

               Za Radu ministrů

               .................................

               PŘÍLOHA: JEDNACÍ ŘÁD RADY MINISTRŮ DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ

               I.
                     OBECNÁ USTANOVENÍ

               1.
                     Tento jednací řád stanoví vnitřní postupy pro činnost Rady ministrů jakožto instituce podle Smlouvy o založení Dopravního společenství (dále jen „smlouva“).

               2.
                     V případě jakéhokoli rozporu mezi jednacím řádem a smlouvou se použijí ustanovení smlouvy.

               II.
                     SMLUVNÍ STRANY, POZOROVATELÉ A JINÍ ÚČASTNÍCI

               1.
                     Smluvní strany by měly být v Radě ministrů zastoupeny na ministerské nebo rovnocenné úrovni.

               2.
                     Aniž je tím dotčen postoj pozorovatele v souladu s článkem 22 druhou větou smlouvy, předsednictví a místopředsednictví může podle odstavce 2 oddílu III případně souhlasit s přizváním zástupců jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů, včetně zástupců občanské společnosti, aby se ad hoc zúčastnili konkrétních zasedání Rady ministrů nebo jedné nebo několika jejich částí.

               3.
                     Pokud předsednictví a místopředsednictví souhlasí s přizváním zástupců jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů, předsednictví o tom informuje smluvní strany a stálý sekretariát Dopravního společenství (dále jen „sekretariát“), a to nejméně tři týdny před zasedáním.  Smluvní strany a sekretariát mohou předsednictví předložit svá stanoviska ve lhůtě pěti pracovních dnů po obdržení této informace.

               III.
                     PŘEDSEDNICTVÍ

               1.
                     Předsednictví Rady ministrů vykonává táž jihovýchodoevropská smluvní strana, která předsedá regionálnímu řídícímu výboru v souladu s čl. 24 odst. 6 smlouvy a s opatřeními stanovenými v jednacím řádu regionálního řídícího výboru.

               2.
                     Předsednictví předsedá Radě ministrů. Předsednictví je nápomocen jeden zástupce Evropské unie a jeden zástupce nastupujícího předsednictví, kteří se společně označují jako místopředsednictví.

               3.
                     V případě, že předsednictví není schopno plnit své povinnosti v souvislosti s konkrétním zasedáním, předsedá tomuto zasedání zástupce Evropské unie jakožto místopředseda.

               IV.
                     PŘÍPRAVA ZASEDÁNÍ

               1.
                     Kromě výročních zasedání, jež se konají v souladu s článkem 23 smlouvy, může Rada ministrů v případě potřeby uspořádat další zasedání. Zasedání za tímto účelem svolá předsednictví po dohodě s místopředsednictvím.

               2.
                     O místu zasedání Rady ministrů rozhoduje předsednictví po konzultaci s místopředsednictvím a sekretariátem. Toto rozhodnutí se přijme nejméně dva měsíce před daným zasedáním. Příspěvek sekretariátu na náklady spojené s organizací zasedání mimo sídlo sekretariátu se upraví ve vnitřních předpisech.

               3.
                     Termíny zasedání se dohodnou mezi předsednictvím, místopředsednictvím a sekretariátem. Tato data by v zásadě měla být dohodnuta nejméně dva měsíce před daným zasedáním.

               4.
                     Návrh pořadu zasedání se dohodne mezi předsednictvím, místopředsednictvím a sekretariátem. Návrh pořadu zasedání a veškeré související dokumenty se rozdělí smluvním stranám a pozorovatelům nejméně dva měsíce před daným zasedáním. Smluvní strany mohou předložit připomínky a navrhnout zařazení doplňujících bodů pořadu zasedání. Materiál, o který mají zájem, se rozešle i zájemcům pozvaným v souladu s odstavcem 2 oddílu II.

               5.
                     Za přípravu zasedání odpovídá sekretariát. Pravidelně informuje předsednictví a místopředsednictví o průběhu příprav a řídí se v této souvislosti jejich požadavky a pokyny.

               V.
                     ZASEDÁNÍ RADY MINISTRŮ – PROCESNÍ PRAVIDLA

               1.
                     Pokud Rada ministrů nerozhodne jinak, nejsou zasedání Rady ministrů veřejná.

               2.
                     Každou smluvní stranu nebo jiného účastníka zasedání mohou doprovázet úředníci, kteří jsou jim nápomocni. Jména a funkce těchto úředníků se oznamují sekretariátu předem. V zásadě platí, že každá strana si může přizvat nejvýše tří úředníky a všichni ostatní účastníci zasedání mohou být doprovázeni nejvýše dvěma úředníky. Předsednictví však může dále stanovit maximální počet zástupců v každé delegaci.

               3.
                     Požadovaná usnášeníschopnost je v případě Rady ministrů považována za splněnou pouze tehdy, pokud jsou zastoupeny čtyři  jihovýchodoevropské smluvní strany a Evropská unie.

               4.
                     Rada ministrů rozhoduje na základě konsensu. Zdržení se hlasování smluvní stranou nebrání Radě ministrů přijmout opatření za předpokladu, že bylo dosaženo požadované usnášeníschopnosti podle odstavce 3 tohoto oddílu.

               5.
                     Pořad zasedání pro zasedání musí být schválen na jeho začátku. V naléhavých případech mohou být nové položky zahrnuty do pořadu zasedání v průběhu zasedání se souhlasem předsednictví a místopředsednictví.

               6.
                     Pozorovatelé se mohou vyjádřit na základě povolení nebo výzvy předsednictví.

               7.
                     Osoby pozvané v souladu s odstavcem 2 oddílu II se mohou účastnit rozprav, ale neúčastní se žádné činnosti Rady ministrů.

               8.
                     Závěry z každého zasedání se vypracují za pomoci sekretariátu. Tyto závěry musí být podepsány předsednictvím a zaslány smluvním stranám a pozorovatelům. Pokud není možné dokončit návrh závěrů do konce příslušného zasedání, předsednictví zajistí jejich finalizaci a rozeslání do sedmi kalendářních dnů po zasedání.  Kterákoli smluvní strana může do sedmi kalendářních dnů po obdržení návrhu závěrů požádat o opravu. Předsednictví zajistí zaslání konečné verze do sedmi dnů po uplynutí lhůty pro předložení připomínek.

               9.
                     Všechny obecné politické zásady nebo opatření přijatá na zasedání se zaznamenají v závěrech.

               10.
                     Závěry ze zasedání nesmí žádným způsobem omezovat oblast působnosti ani účinky právního aktu nebo smlouvy. Nebudou přijata žádná prohlášení či závěry, které jsou v rozporu s právně závaznými ustanoveními.  Závěry zasedání nejsou součástí právních aktů a nemají ani žádný normativní účinek.

               VI.
                     ZPŮSOBY ČINNOSTI A POSTUPY, KTERÝMI SE ŘÍDÍ RADA MINISTRŮ

               1.
                     Rada ministrů přijímá v závislosti na daném případu:

               – obecné politické zásady a

               – rozhodnutí, doporučení nebo stanoviska (dále jen „opatření“).

               Přijetí pravidel k zajištění fungování Rady ministrů, jakož i přijetí zprávy se považuje za přijetí rozhodnutí.

               2.
                     Po přijetí nebo změně obecných politických zásad či opatření je předsednictví co nejrychleji podepíše a sekretariát je rozešle všem smluvním stranám.

               3.
                     Není-li stanoveno jinak, vstupují obecné politické zásady a opatření v platnost dnem jejich přijetí.

               Obecné politické zásady

               4.
                     Každá smluvní strana nebo sekretariát může požádat o přijetí nebo změnu obecných politických zásad. Tato žádost musí být podána písemně a musí obsahovat dostatečné informace objasňující nezbytnost přijetí či změny navrhovaných zásad Radou ministrů.

               5.
                     Písemnou žádost musí požadující strana podat předsednictví a v kopii místopředsednictví a sekretariátu. Předsednictví informuje všechny ostatní smluvní strany do sedmi kalendářních dnů od obdržení žádosti. Některá ze stran nebo sekretariát, jež zaslaly příslušnou žádost, mohou případně požádat o stanovisko regionálního řídícího výboru.

               6.
                     Předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím zajistí vypracování návrhu stanoviska Rady ministrů, který se předloží k projednání na nadcházejícím zasedání Rady ministrů.  Návrh stanoviska se předá smluvním stranám nejpozději 30 kalendářních dní před zasedáním.

               7.
                     V řádně odůvodněných případech mohou být obecné politické zásady přijaty nebo pozměněny bez ohledu na způsoby a postupy stanovené v odstavcích 4 až 6 tohoto oddílu.

               Opatření

               9.
                     Není-li v jednacím řádu nebo jiných pravidlech, které stanovila Rada ministrů pro zvláštní případy, uvedeno jinak, podléhá přijetí nebo změna opatření stejnému postupu.

               10.
                     Každá žádost smluvní strany nebo sekretariátu o přijetí nebo změnu opatření se podává písemně nejpozději 60 kalendářních dnů před zasedáním Rady ministrů, na němž se bude projednávat.

               11.
                     Žádost musí být zaslána předsednictví s kopií pro všechny smluvní strany a sekretariát. K žádosti musí být přiloženy příslušné vysvětlivky. Některá ze stran nebo sekretariát, jež zaslaly příslušnou žádost, mohou případně požádat o stanovisko regionálního řídícího výboru.

               12.
                     V řádně odůvodněných případech mohou být opatření přijata nebo pozměněna bez ohledu na způsoby a postupy stanovené v odstavcích 10 a 11 tohoto oddílu.

               Korespondenční přijetí obecných politických zásad a opatření

               13.
                     Rada ministrů může v obdobích mezi zasedáními korespondenčně přijmout nebo změnit obecné politické zásady nebo opatření. Předsednictví na žádost jedné ze stran nebo sekretariátu o korespondenční přijetí obecných politických zásad nebo opatření nebo z vlastního podnětu po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím rozhodne, zda daná záležitost vyžaduje korespondenční postup.

               14.
                     Pokud předsednictví rozhodne, že se má použít korespondenční postup, pověří sekretariát rozesláním žádostí každé smluvní straně spolu s takovými informacemi, které předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím považuje za nezbytné. Předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím upřesní, zda, a pokud ano, za jakých podmínek mohou strany provádět změny žádosti.

               15.
                     Předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím stanoví datum a čas, do kdy musí být doručeny odpovědi, což však v žádném případě nesmí být dříve než 10 kalendářních dnů ode dne odeslání informací uvedených v odstavci 14 tohoto oddílu.  Za výjimečných okolností, na žádost nebo na základě vlastního uvážení, může předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím lhůtu pro doručení odpovědí prodloužit. Každá smluvní strana, která neodpoví písemně (včetně e-mailu) ve stanovené lhůtě, je považována za zdržující se hlasování.

               VII.
                     ZVEŘEJNĚNÍ INFORMACÍ

               1.
                     Není-li rozhodnuto jinak, finalizované dokumenty ze zasedání (pořad zasedání, závěry atd.) se zveřejní na internetových stránkách sekretariátu.

               2.
                     Právo na přístup k dokumentům Rady ministrů stanoví regionální řídící výbor v souladu s čl. 38 odst. 2 a 3 smlouvy.

               VIII.
                     ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

               1.
                     Pozorovatelé a osoby pozvané v souladu s odstavcem 2 oddílu II musí splňovat veškeré požadavky na zachování důvěrnosti, které se vztahují na smluvní strany. Tyto požadavky musí být vyjádřeny v závěrech příslušného zasedání.

               2.
                     Od osob pozvaných v souladu s odstavcem 2 oddílu II se před jejich účastí na příslušných jednáních vyžaduje podepsání prohlášení o zachování důvěrnosti. Takové prohlášení o zachování důvěrnosti musí obsahovat závazek dodržovat pravidla důvěrnosti podle prvního odstavce tohoto oddílu.  V případě, že toto prohlášení odmítnou podepsat, nebudou se moci účastnit těchto jednání.

               3.
                     Všechny akty Rady ministrů musí být podepsány předsednictvím.

               4.
                     Veškeré případné změny jednacího řádu se přijímají rozhodnutím Rady ministrů.

               5.
                     Pokud by použití tohoto jednacího řádu v dané situaci mělo za následek obtíže s výkladem, předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím poskytne poradenství k vyřešení situace.

               6.
                     Po jednom roce od vstupu v platnost tohoto jednacího řádu může sekretariát na základě praktických zkušeností s jeho uplatňováním navrhnout změny jednacího řádu, které považuje za užitečné nebo nezbytné. Pokud si některá strana přeje takovou změnu navrhnout, konzultuje nejdříve sekretariát.

               Tento jednací řád vstupuje v platnost dnem schválení Radou ministrů.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne22.11.2017
            COM(2017) 677 final
            2017/0305(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že členské státy považují své hospodářské politiky a politiku zaměstnanosti za věc společného zájmu a koordinují své činnosti v rámci Rady. Stanoví, že Rada přijme hlavní zásady politiky zaměstnanosti (článek 148), a upřesňuje, že hlavní zásady musí být slučitelné s hlavními směry hospodářských politik (článek 121).

               Zatímco hlavní směry hospodářských politik zůstávají v platnosti jakoukoli dobu, hlavní směry politik zaměstnanosti se musí vypracovávat každý rok. Tyto hlavní směry byly poprvé přijaty společně („integrovaný balíček“) v roce 2010 a bezprostředně přispívají k plnění strategie Evropa 2020. Integrované hlavní směry zůstaly až do roku 2014 stabilní. Revidované integrované hlavní směry byly přijaty v roce 2015. Hlavní směry kromě toho vymezují rozsah a směr koordinace politik členských států a rovněž poskytují základ pro doporučení pro jednotlivé země v příslušných oblastech.

               Stávající soubor „integrovaných hlavních směrů“ podporuje strategii Evropa 2020 v kontextu přístupu k tvorbě hospodářských politik, který staví na investicích, strukturálních reformách a fiskální odpovědnosti. V tomto rámci mají integrované hlavní směry přispět k dosažení inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a cílů evropského semestru pro koordinaci hospodářských politik.

               Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států jsou uvedeny v rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnosti členských států – část II integrovaných hlavních směrů. Revidované hlavní směry politik zaměstnanosti členských států byly změněny tak, aby se jejich znění sladilo se zásadami evropského pilíře sociálních práv, s cílem zvýšit konkurenceschopnost Evropy, její přitažlivost pro investice, její schopnost vytvářet pracovní místa a podpořit sociální soudržnost.

               Revidované „hlavní směry politik zaměstnanosti“ jsou tyto:

               Hlavní směr 5:
                     Podpora poptávky po pracovní síle

               Hlavní směr 6:
                     Zlepšení nabídky práce: přístup k zaměstnanosti, dovednostem a kompetencím

               Hlavní směr 7:
                     Zlepšení fungování trhů práce a účinnost sociálního dialogu

               Hlavní směr 8:
                     Prosazování rovných příležitostí pro všechny, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě

               2017/0305 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,

               s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,

               s ohledem na stanovisko Výboru regionů,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Členské státy a Unie mají pracovat na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů plné zaměstnanosti a společenského pokroku stanovených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy mají považovat podporu zaměstnanosti za záležitost společného zájmu a koordinovat své odpovídající činnosti v rámci Rady s přihlédnutím k vnitrostátním zvyklostem, které se týkají odpovědnosti sociálních partnerů.

               (2)Unie má bojovat proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci a podporovat sociální spravedlnost a ochranu, jakož i rovnost žen a mužů. Při vymezování a provádění svých politik a činností má Unie přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti chudobě a sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání.

               (3)Unie v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) vytvořila a provádí nástroje pro koordinaci politik zaměřené na fiskální, makroekonomické a strukturální politiky. Jako součást těchto nástrojů tvoří tyto hlavní směry politik zaměstnanosti členských států spolu s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie stanovenými v doporučení Rady (EU) 2015/1184 integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Jejich cílem je řídit provádění politik v členských státech a v Unii a zároveň odrážet vzájemnou provázanost mezi členskými státy. Výsledný soubor koordinovaných evropských a vnitrostátních politik a reforem má poskytnout vhodnou celkovou kombinaci hospodářských a sociálních politik, která by měla přinést pozitivní vedlejší dopady.

               (4)Hlavní směry politik zaměstnanosti jsou v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, stávajícími právními předpisy Evropské unie a různými iniciativami EU, včetně doporučení Rady o zavedení záruk pro mladé lidi
                  1
               , doporuční Rady o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce
                  2
               , doporučení Rady o cestách prohlubování dovedností
                  3
                a návrhu doporučení Rady o Evropském rámci pro kvalitní a efektivní učňovskou přípravu
                  4
               .

               (5)Evropský semestr kombinuje různé nástroje v souhrnném rámci pro integrovaný mnohostranný dohled nad hospodářskými politikami, rozpočtovými politikami, politikami zaměstnanosti a sociálními politikami a jeho účelem je dosáhnout cílů strategie Evropa 2020, zejména cílů v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání a snižování chudoby, jak jsou stanoveny v rozhodnutí Rady 2010/707/EU
                  5
               . Evropský semestr se od roku 2015 soustavně posiluje a racionalizuje, zejména aby se posílilo jeho zaměření na zaměstnanost a sociální věci a aby se usnadnil intenzivnější dialog s členskými státy, sociálními partnery a zástupci občanské společnosti.

               (6)Zotavení Evropské unie z hospodářské krize podporuje pozitivní trendy na trhu práce, avšak významné výzvy a nerovnosti v ekonomické a sociální výkonnosti mezi členskými státy a uvnitř členských států přetrvávají. Krize zdůraznila vzájemnou provázanost ekonomik a trhů práce členských států. V dnešní době je zásadním úkolem zajistit pokrok Unie při dosahování inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a vytváření pracovních příležitostí. To vyžaduje koordinovaná, ambiciózní a účinná politická opatření jak na úrovni Unie, tak na vnitrostátní úrovni, jež budou v souladu se Smlouvou o fungování EU a s ustanoveními Unie, která se týkají správy ekonomických záležitostí. Tato politická opatření by měla být kombinací opatření na straně nabídky a poptávky a měla by zahrnovat podporu investic, obnovený závazek provádět v náležité posloupnosti strukturální reformy, které zlepší produktivitu, růst, sociální soudržnost a ekonomickou odolnost vůči otřesům, a naplňování fiskální odpovědnosti, s přihlédnutím k jejich dopadu na zaměstnanost a sociální situaci.

               (7)Reformy trhu práce, včetně vnitrostátních mechanismů stanovování mezd, by se měly řídit vnitrostátní praxí v oblasti sociálního dialogu a poskytnout potřebný politický prostor pro široké posouzení socioekonomických otázek, včetně zlepšení konkurenceschopnosti, vytváření pracovních míst, politiky celoživotního učení a odborné přípravy, jakož i reálných příjmů.

               (8)Členské státy a Unie by měly také řešit sociální dopady hospodářské a finanční krize a usilovat o vytvoření inkluzivní společnosti, jejíž členové jsou schopni předjímat a zvládat změny a mohou se aktivně podílet na životě společnosti a na fungování ekonomiky, jak bylo rovněž uvedeno v doporučení Komise o aktivním začleňování lidí vyloučených z trhu práce
                  6
               . Je třeba řešit nerovnost, zajistit přístup a příležitosti pro všechny a snížit chudobu a sociální vyloučení (především u dětí), a to zejména zajištěním účinného fungování trhů práce a systémů sociální ochrany a odstraněním překážek omezujících účast na vzdělávání a odborné přípravě a na trhu práce. Na pracovních místech v EU se objevují nové hospodářské a obchodní modely a také se mění pracovněprávní vztahy. Členské státy by měly zajistit, aby se novými pracovněprávními vztahy sociální model Evropy udržel a posílil.

               (9)Evropský parlament, Rada a Komise dne 17. listopadu 2017 po rozsáhlé veřejné konzultaci podepsaly interinstitucionální vyhlášení evropského pilíře sociálních práv
                  7
               . Pilíř tvoří dvacet klíčových principů a práv, o něž se budou opírat hladce fungující a spravedlivé trhy práce a sociální systémy. Člení se do tří kategorií: rovné příležitosti a přístup na trh práce, spravedlivé pracovní podmínky a sociální ochrana a začleňování. Pilíř je referenčním rámcem pro monitorování výsledků členských států v oblasti zaměstnanosti a sociální oblasti a na podporu reforem na vnitrostátní úrovni, který slouží jako vodítko k novému procesu konvergence v celé Evropě. Vzhledem k významu těchto zásad pro koordinaci strukturálních politik jsou hlavní směry politik zaměstnanosti sladěny se zásadami evropského políře sociálních práv.

               (10)Evropský pilíř sociálních práv je doplněn srovnávacím přehledem, který bude sledováním trendů a výkonnosti v zemích EU monitorovat provádění a pokrok pilíře a posuzovat pokrok při dosahování vzestupné sociálně-ekonomické konvergence. Tato analýza se použije pro evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik.

               (11)Integrované hlavní směry by měly být základem pro doporučení pro jednotlové země, která může Rada podat členským státům. Členské státy by měly plně využívat Evropského sociálního fondu a dalších fondů Unie v zájmu posílení zaměstnanosti, sociálního začlenění, celoživotního učení a vzdělávání a zlepšení veřejné správy. I když jsou integrované hlavní směry určeny členským státům a Unii, měly by se provádět ve spolupráci se všemi státními, regionálními a místními orgány, do níž by se měly intenzivně zapojovat parlamenty, jakož i sociální partneři a zástupci občanské společnosti.

               (12)Výbor pro zaměstnanost a Výbor pro sociální ochranu by měly v souladu se svými příslušnými mandáty vyplývajícími ze Smlouvy sledovat provádění příslušných politik s ohledem na hlavní směry politik zaměstnanosti. Uvedené výbory a další přípravné orgány Rady zapojené do koordinace hospodářských a sociálních politik by měly úzce spolupracovat,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států se přijímají ve znění uvedeném v příloze. Tyto hlavní směry jsou součástí integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020.

               Článek 2

               Členské státy zohlední hlavní směry stanovené v příloze ve svých politikách zaměstnanosti a v programech reforem, které jsou předmětem zpráv v souladu s čl. 148 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. C 67, 20.2.2016, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. C 484, 24.12.2016, s. 1.

                     (4)

                        COM(2017) 563 final – 2017/0244 (NLE).

                     (5)

                        Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46.

                     (6)

                        KOM(2008) 639 v konečném znění.

                     (7)

                        xxx

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne22.11.2017
            COM(2017) 677 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu ROZHODNUTÍ RADY o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

               PŘÍLOHA

               Hlavní směr 5: Podpora poptávky po pracovní síle

               Členské státy by měly usnadňovat vytváření kvalitních pracovních míst, mimo jiné omezením překážek, s nimiž se setkávají podniky při najímání pracovníků, podporováním podnikání a samostatně výdělečné činnosti a zejména podporou vytváření a růstu mikropodniků a malých podniků. Členské státy by měly aktivně podporovat sociální ekonomiku a sociální inovace.

               Členské státy by měly podporovat inovativní formy práce, které odpovědným způsobem vytvářejí pracovní příležitosti pro všechny.

               Daňové zatížení by se mělo přesunout z práce na jiné zdroje daní, které mají méně závažné dopady na zaměstnanost a růst, při zohlednění přerozdělovacího účinku daňového systému, a přitom ochraňovat příjmy pro přiměřenou sociální ochranu a výdaje na podporu růstu.

               Členské státy by v souladu s vnitrostátní praxí a při respektování autonomie sociálních partnerů měly podporovat transparentní a předvídatelné mechanismy stanovování mezd, které mzdám umožní reagovat na vývoj produktivity a zároveň zajistí spravedlivé mzdy umožňující důstojnou životní úroveň. Tyto mechanismy by měly zohledňovat rozdíly v úrovni dovedností a odlišnosti hospodářského výkonu jednotlivých regionů, odvětví a podniků. Členské státy by spolu se sociálními partnery a při dodržení vnitrostátních postupů měly zajistit přiměřené minimální mzdy s přihlédnutím k jejich dopadu na konkurenceschopnost, vytváření pracovních míst a chudobu pracujících.

               Hlavní směr 6: Zlepšení nabídky práce: přístup k zaměstnání, dovednostem a kompetencím

               V souvislosti s technologickými, environmentálními a demografickými změnami by členské státy při řešení současných a budoucích potřeb trhu práce měly ve spolupráci se sociálními partnery podporovat produktivitu a zaměstnatelnost prostřednictvím vhodné nabídky příslušných znalostí, dovedností a kompetencí v průběhu celého profesního života člověka. Členské státy by měly uskutečňovat potřebné investice do počátečního i dalšího vzdělávání a odborné přípravy. Měly by spolupracovat se sociálními partnery, poskytovateli vzdělávání a odborné přípravy a dalšími zúčastněnými stranami při řešení strukturálních nedostatků v systémech vzdělávání a odborné přípravy, aby poskytovaly kvalitní a inkluzivní vzdělávání, odbornou přípravu a celoživotní učení. Měly by zajistit převod nároků na odbornou přípravu v době přechodu mezi zaměstnáními. Tak by všichni mohli lépe předvídat potřeby trhu práce a přizpůsobovat se jim a úspěšně zvládat přechody, čímž by se posílila celková odolnost hospodářství vůči šokům.

               Členské státy by měly podporovat rovné příležitosti ve vzdělávání a celkově zvyšovat úrovně vzdělání, zejména nejméně kvalifikovaných osob. Měly by zajistit kvalitní výsledky učení, zlepšovat základní dovednosti, snížit počet mladých lidí předčasně odcházejících ze vzdělávání, zvýšit relevanci terciární úrovně vzdělání pro potřeby trhu práce, zlepšit monitorování a předvídání dovedností a zvýšit účast dospělých v dalším vzdělávání a odborné přípravě. Členské státy by měly ve svých systémech odborného vzdělávání a přípravy posílit učení se prací, mimo jiné prostřednictvím kvalitní a účinné učňovské přípravy, zajistit větší zviditelnění a srovnatelnost dovedností a rozšířit příležitosti pro uznávání a ověřování dovedností a kompetencí získaných mimo rámec formálního vzdělávání a odborné přípravy. Měly by zlepšit a zvýšit nabídku a využívání pružného dalšího odborného vzdělávání. Členské státy by rovněž měly podporovat osoby s nízkou úrovní dovedností, aby uchovaly nebo rozvíjely jejich dlouhodobou zaměstnatelnost tím, že zlepší přístup ke kvalitním vzdělávacím příležitostem a jejich využívání, a to zavedením cest prohlubování dovedností, včetně posuzování dovedností, vhodné nabídky vzdělávání a odborné přípravy a validace a uznávání získaných dovedností.

               Měla by se řešit vysoká nezaměstnanost a neaktivita, mimo jiné včasnou a individuálně uzpůsobenou pomocí, která bude založena na podpoře při hledání zaměstnání, odborné přípravě a rekvalifikaci.  Měly by se uplatňovat komplexní strategie, které zahrnují hloubkové individuální posouzení nejpozději po 18 měsících nezaměstnanosti, s cílem výrazně snížit strukturální nezaměstnanost a předcházet jí. Měla by se nadále řešit nezaměstnanost mladých lidí a vysoký počet mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, a to strukturálním zlepšením přechodu ze vzdělávání do zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím plného provedení záruk pro mladé lidi
                  1
               .

               Daňové reformy s cílem přesunout daňovou zátěž z práce do jiných oblastí by měly být zaměřeny na odstranění překážek a demotivujících prvků ve vztahu k účasti na trhu práce, zejména pro osoby, které jsou nejvíce vzdáleny trhu práce. Členské státy by měly podporovat uzpůsobené pracovní prostředí pro osoby se zdravotním postižením, včetně opatření cílené finanční podpory a služeb, které jim umožní účast na trhu práce a ve společnosti.

               Pro zajištění rovnosti žen a mužů a zvýšenou účast žen na trhu práce by měly být odstraněny překážky bránící v účasti a kariérním postupu, a to také zajištěním stejné odměny za stejnou práci. Mělo by se podporovat sladění pracovního a rodinného života, zejména prostřednictvím přístupu k dlouhodobé péči a finančně dostupnému kvalitnímu předškolnímu vzdělávání a péči. Členské státy by měly zajistit, aby rodiče a další osoby s pečovatelskými povinnostmi měly přístup k vhodné rodinné dovolené a pružným pracovním podmínkám, aby se dosáhlo vyvážení pracovního a soukromého života a podpořilo vyvážené využívání těchto nároků mezi ženami a muži.

               Hlavní směr 7: Zlepšení fungování trhů práce a účinnost sociálního dialogu

               Členské státy by měly při provádění zásad flexibility a jistoty spolupracovat se sociálními partnery, aby co nejlépe využily dynamické a produktivní pracovní síly a nových pracovních a podnikatelských modelů. Měly by omezit a předcházet segmentaci uvnitř trhů práce, bojovat proti nehlášené práci a podporovat přechod na formy pracovního poměru na dobu neurčitou. Pravidla pracovněprávní ochrany, pracovní právo a instituty by měly vytvořit vhodné prostředí pro nábor pracovníků. Měla by být zajištěna nezbytná flexibilita pro zaměstnavatele, aby se mohli rychle přizpůsobit změnám hospodářské situace, a zároveň zachovány odpovídající jistoty a zdravé, bezpečné a dobře uzpůsobené pracovní prostředí pro pracovníky. Mělo by se zamezit pracovněprávním vztahům vedoucím k nejistým pracovním podmínkám, mimo jiné zákazem zneužívání atypických pracovních smluv. Měl by být zajištěn přístup k účinnému a nestrannému řešení sporů a v případě neoprávněného propuštění právo na nápravu, včetně přiměřené kompenzace.

               Politiky by měly zlepšit a podpořit soulad mezi poptávkou a nabídkou na trhu práce a přechody mezi zaměstnáními. Členské státy by měly účinně aktivovat osoby, které se mohou účastnit trhu práce. Členské státy by měly posílit účinnost aktivních politik na trhu práce zlepšením jejich zaměření, dosahu, pokrytí a jejich propojení s podporou příjmu, a to na základě práv a povinností nezaměstnaných osob týkajících se aktivního hledání práce. Členské státy by měly usilovat o účinnější veřejné služby zaměstnanosti tím, že zajistí včasnou a individuálně uzpůsobenou pomoc uchazečům o zaměstnání, podpoří poptávku na trhu práce a využijí systémy měření výkonnosti.

               Členské státy by měly poskytnout nezaměstnaným přiměřenou podporu v nezaměstnanosti po přiměřenou dobu v souladu s jejich příspěvky a vnitrostátními pravidly způsobilosti. Tato podpora by neměla být demotivační pro rychlý návrat do zaměstnání.

               Měla by být podporována mobilita studujících a pracovníků s cílem zvýšit dovednosti podporující zaměstnatelnost a využití plného potenciálu evropského trhu práce. Měly by být odstraněny překážky mobility ve vzdělávání a odborné přípravě, v zaměstnaneckých a osobních penzijních pojištěních a při uznávání kvalifikací. Členské státy by měly přijmout opatření k zajištění toho, aby správní postupy neznemožňovaly nebo neztěžovaly pracovníkům z jiných členských států přístup k zaměstnání. Členské státy by rovněž měly předcházet zneužívání stávajících pravidel a řešit případný odliv mozků z určitých regionů.

               V souladu s vnitrostátními postupy a s cílem dosáhnout účinnějšího sociálního dialogu a lepších sociálně-ekonomických výsledků by členské státy měly zajistit včasné a smysluplné zapojení sociálních partnerů do navrhování a provádění hospodářských a sociálních reforem a politik a reforem a politik v oblasti zaměstnanosti, mimo jiné poskytováním podpory pro zvýšení kapacity sociálních partnerů. Sociální partneři by měli být podporováni ve sjednávání a uzavírání kolektivních smluv v záležitostech, které se jich týkají, přičemž je třeba uznávat jejich samostatnost a právo na kolektivní akce.

               Hlavní směr 8: Prosazování rovných příležitostí pro všechny, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě

               Členské státy by měly podporovat inkluzivní trhy práce, které jsou otevřené všem, zavedením účinných opatření na podporu rovných příležitostí pro nedostatečně zastoupené skupiny na trhu práce. Členské státy by měly zajistit rovné zacházení, pokud jde o zaměstnání, sociální ochranu, vzdělávání a přístup ke zboží a službám bez ohledu na pohlaví, rasu nebo etnický původ, náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci.

               Členské státy by měly modernizovat systémy sociální ochrany, aby poskytovaly účinnou, účelnou a odpovídající sociální ochranu ve všech fázích života jednotlivce a přitom podporovaly sociální začlenění a vzestupnou sociální mobilitu, vybízely k účasti na trhu práce a řešily nerovnosti, mimo jiné vytvořením systémů daní a dávek. Modernizace systémů sociální ochrany by měla vést k lepší dostupnosti, udržitelnosti, přiměřenosti a kvalitě.

               Členské státy by měly vytvářet a zavádět preventivní a integrované strategie kombinací tří prvků aktivního začleňování: přiměřené podpory příjmu, inkluzivních trhů práce a přístupu ke kvalitním službám. Systémy sociální ochrany by měly zajistit právo na přiměřené dávky zaručující minimální příjem každému, kdo nemá dostatečné prostředky, a podporovat sociální začlenění tím, že budou podněcovat osoby k aktivní účasti na trhu práce a ve společnosti.

               Pro zajištění rovných příležitostí, a to i pro děti a mladé lidi, mají zásadní význam cenově dostupné, přístupné a kvalitní služby, jako je péče o děti, mimoškolní péče, vzdělávání, odborná příprava, bydlení, zdravotní služby a dlouhodobá péče. Zvláštní pozornost by měla být věnována boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení, včetně snižování chudoby pracujících. Členské státy by měly zajistit, aby měl každý přístup k základním službám, včetně vody, hygienického zařízení, energií, dopravy, finančních služeb a digitálních komunikací. Členské státy by měly všem, kteří to potřebují, a zranitelným osobám zajistit přístup k přiměřené pomoci v oblasti sociálního bydlení, jakož i právo na vhodnou pomoc a ochranu před nuceným vystěhováním. Specificky by měla být řešena problematika bezdomovectví. Přihlížet by se mělo ke specifickým potřebám osob se zdravotním postižením.

               Členské státy by měly zajistit právo na včasný přístup k cenově dostupné a kvalitní zdravotní a dlouhodobé péči a zároveň zajistit dlouhodobou udržitelnost.

               V kontextu prodlužující se délky života a demografických změn by členské státy měly zajistit udržitelnost a přiměřenost důchodových systémů pro ženy i muže tím, že pracovníkům a samostatně výdělečně činným osobám obou pohlaví zajistí rovné příležitosti nabývat důchodová práva, mimo jiné prostřednictvím doplňkových programů, které jim umožní důstojný život. Důchodové reformy by měly být podporovány opatřeními, která prodlouží pracovní život a zvýší skutečný věk odchodu do důchodu, například opatřeními ke snížení míry předčasného odcházení z trhu práce a ke zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu, aby se zohlednilo prodlužování střední délky života. Členské státy by měly zahájit konstruktivní dialog s příslušnými zúčastněnými stranami a umožnit postupné zavádění reforem.

                     (1)

                        Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.