				|

		52011PC0840

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci /* KOM/2011/0840 v konečném znění - 2011/0406 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Počet lidí žijících v chudobě zůstává
v rozvojových zemích i nadále velkým problémem. Ačkoli již bylo
dosaženo významného pokroku, většině rozvojových zemí se stále
nedaří dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí a nejsou schopny
úspěšně vykročit na cestu trvale udržitelného rozvoje ve všech
smyslech tohoto výrazu, tedy ve smyslu hospodářském, sociálním
a environmentálním (včetně zmírnění změny klimatu
a přizpůsobení se této změně).
Tuto situaci ještě zhoršuje to, že i nadále přetrvávají
výrazné globální problémy a na rozvojové země tvrdě dopadla
řada nedávných krizí, které mimo jiné vyústily v sociální
a hospodářskou nestabilitu, zvýšenou migraci, nedostatečné zajišťování
potravin a zvýšenou zranitelnost v důsledku vnějších
otřesů a další účinky. Stále více se uznává, že životní
prostředí a přírodní zdroje, které jsou nezbytné pro udržitelný
socio-ekonomický růst, jsou ve zvyšující se míře ohroženy změnou
klimatu a rychlým růstem počtu obyvatel. To může zhoršit
již tak nestabilní situaci v mnoha rozvojových zemích a může
hrozit riziko negace určitých úspěchů, jichž bylo v oblasti
rozvoje dosud dosaženo.
Evropská unie je nadále odhodlána pomáhat rozvojovým zemím snižovat
a nakonec vymýtit chudobu. K dosažení tohoto cíle byl
prostřednictvím nařízení stanoven pro období 2007–2013 nástroj pro
rozvojovou spolupráci (NRS), jehož hlavním a rámcovým cílem je vymýcení
chudoby v partnerských zemích a regionech. Je tvořen třemi
kategoriemi programů: i) bilaterální a regionální zeměpisné
programy týkající se spolupráce s Asií, Latinskou Amerikou, Střední
Asií, Blízkým východem a Jižní Afrikou, ii) tematické programy týkající se
těchto otázek: investice do lidských zdrojů, životního prostředí
a udržitelného řízení přírodních zdrojů včetně
energie, nestátních subjektů a místních orgánů, zajišťování
potravin, migrace a azylu, iii) doprovodná opatření pro země
produkující cukr.
Platnost stávajícího nařízení o NRS uplyne dnem
31. prosince 2013. Různá hodnocení NRS uznala jeho celkovou přidanou
hodnotu a jeho příspěvek k dosahování rozvojových cílů
tisíciletí, ale také zdůraznila některé nedostatky. Nové výzvy spolu
s prioritami stanovenými ve strategii Evropa 2020 a nejnovější
rozvojová politika EU přiměly Komisi, aby předložila návrh na
přezkoumání a úpravu nařízení o DCI v souladu se
sdělením „Rozpočet – Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011
a sdělením „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro
změnu“ ze dne 13. října 2011.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Veřejné konzultace
Komise uskutečnila veřejné
konzultace o budoucnosti financování vnější činnosti EU od 26.
listopadu 2010 do 31. ledna 2011. Tento proces byl založen na internetovém
dotazníku doprovázeném podkladovým dokumentem „Jaké financování vnější
činnosti EU po roce 2013?“. Odpovědi obecně nenaznačily
potřebu zásadní změny ve stávající struktuře existujících
nástrojů. Bylo však zjištěno několik problémů, které byly
odpovídajícím způsobem zohledněny při přípravě návrhu
nového nařízení o NRS:
·
Většina respondentů (přibližně
70 %) uvedla, že finanční zásahy EU představují podstatnou
přidanou hodnotu. Respondenti uvedli, že by EU měla dobře
využívat svou komparativní výhodu související s její globální
přítomností v terénu, její rozsáhlou odbornou základnou, nadnárodní
povahou a její úlohou zprostředkovatele koordinace.
·
Téměř všichni respondenti (92 %)
podpořili diferencovanější přístup, přizpůsobený
situaci přijímající země, aby se zvýšil dopad finančních
nástrojů EU. V souladu s tím se posiluje diferenciace mezi
přijímajícími zeměmi.
·
Mezi respondenty mělo širokou podporu zkoumání
podmíněnosti založené na dodržování lidských práv a práv menšin,
řádné správě věcí veřejných a rozmanitosti kulturních
projevů v přijímající zemi (78 %), na kvalitě její politiky
a na její schopnosti a ochotě provádět vhodnou politiku
(63 %). Navrhované nařízení uznává důležitost národních
rozvojových plánů, jakož i společně vyvíjených strategií EU
jakožto základu pro spolupráci. Klade rovněž důraz na základní
hodnoty a zásady EU, a tím posiluje podmíněnost a vzájemnou
odpovědnost.
·
Velká většina respondentů podporuje
větší pružnost při provádění, zejména pro řešení
nadregionálních problémů, kterému podle jejich názoru brání
„zeměpisné omezení“ jednotlivých nástrojů (působnost ERF je
omezena na země AKT, působnost NRS na Latinskou Ameriku, Asii,
Střední východ a Jižní Afriku a působnost ENSP na země
sousedící s EU). Navrhované nařízení upravuje provádění
činností nadregionálního významu a seskupuje různé tematické osy
za účelem zvýšení pružnosti a jednoduchosti provádění.
·
Většina respondentů souhlasila
s tím, že společné plánování a spolufinancování
s členskými státy (případně s přijímajícími
zeměmi) by mohlo zvýšit dopad a soudržnost vnější činnosti
EU, zjednodušit poskytování pomoci a snížit celkové transakční
náklady. Navrhované nařízení tyto otázky náležitě řeší.
Sběr a využití výsledků
odborných konzultací
Komise provedla vnitřní přezkum
různých zpráv (hodnocení, auditů, studií, hodnocení
v polovině období). Přezkum se zaměřil na to, co
funguje a co naopak nefunguje, a vyvodil poučení pro
přípravu návrhů finančních nástrojů.
Přezkum ukázal, že stávající NRS
přispěl k pokroku při dosahování rozvojových cílů
tisíciletí v rozvojových zemích. Způsoby provádění NRS,
například rozpočtová podpora a „celoodvětvový
přístup“, umožnily hlubší spolupráci s partnerskými zeměmi
a účinnější dělbu práce prostřednictvím
spolufinancování mezi dárci.
Přezkum nicméně zjistil několik
nedostatků.
·
Součástí vnější činnosti EU se stále
více stávají různé vnitřní politiky EU. V souladu
s programem strategie Evropa 2020 a s Lisabonskou smlouvou bylo
nezbytné vzájemné posilování vnitřní a vnější činnosti.
Stávající uspořádání však Komisi neumožňovalo v dostatečném
rozsahu účinně zasahovat. Seskupení různých tematických os
v rámci jednoho okruhu tuto situaci výrazně zlepší.
·
V některých případech byly tematické
programy příliš roztříštěné, než aby mohly reagovat na globální
krize (např. na krizi cen potravin nebo na ptačí chřipku) nebo
na mezinárodní závazky přijaté na nejvyšší politické úrovni (např.
ohledně biologické rozmanitosti a změny klimatu). Používání
tematického rámce proto potřebovalo získat větší pružnost seskupením
různých tematických programů a také bylo třeba, aby
umožňovalo soudržnější a komplexnější dlouhodobé zapojení
do opatření týkajících se globálních veřejných statků
a výzev a aby mohlo reagovat na různé otřesy, které
postihují nejchudší obyvatelstvo.
·
Stávající nařízení o NRS pokrývá širokou
škálu rozvojových zemí, od nejméně rozvinutých zemí až po země
s vyššími středními příjmy. Vzhledem k prohlubování
hospodářských a sociálních rozdílů mezi partnerskými zeměmi
v poslední době a také k potřebě vypracovat nové
cíle je nezbytná lepší diferenciace. Navrhované nové nařízení obsahuje
další pokyny ohledně diferenciace tím, že EU bude moci soustředit
podporu tam, kde je jí nejvíce zapotřebí a kde bude mít největší
dopad. Ve snaze doplnit tuto kombinaci politik navrhuje Komise vytvoření
nového nástroje (nástroje partnerství) k řešení cílů jdoucích
nad rámec čistě rozvojové pomoci.
·
Vzhledem k současnému uspořádání
nástrojů vnější pomoci se ukazuje, že je obtížné podporovat
nadregionální iniciativy. Tak tomu bylo zejména v případě
zavedení společné strategie Afrika–EU. Nové nařízení o NRS
poskytuje lepší právní základ pro provádění společné strategie
Afrika–EU.
·
Ustanovení ohledně nestabilních států
a zemí v obdobích po krizi jsou ve stávajícím nařízení
o NRS nedostačující, jelikož podceňují potřebu podporovat
politické procesy, jež posilují právní stát a řádnou správu věcí
veřejných. Řešení problémů přechodného období vyžaduje
soubor reakcí na úrovni jednotlivých zemí, založený na konkrétních
potřebách a vycházející ze společné strategie (celostní
přístup). Nové nařízení tyto problémy lépe zohledňuje
a řeší nepružnost procesu rozhodování při přidělování
prostředků, plánování programů a provádění rozvojové
spolupráce.
·
Stávající nařízení o NRS obsahuje
orientační příděly pro jednotlivé regiony, aniž by zůstaly
nějaké prostředky nepřidělené. Tím se zužuje prostor pro
mobilizaci zdrojů za účelem reakce na nepředvídané potřeby
(nové politické priority, přírodní nebo člověkem způsobené
katastrofy apod.). Nové nařízení o NRS navrhuje ponechat určité množství
finančních prostředků nepřidělené, aby se mohlo použít
v případě nepředvídaných událostí.
·
A konečně, v současnosti
předpokládaný proces plánování a provádění NRS byl shledán jako
příliš složitý. Neumožňuje uvést plánovací cyklus EU do souladu
s plánovacími cykly jejích partnerů, neusnadňuje společné
plánování s členskými státy a neumožňuje provádět
rychlé úpravy v případě potřeby. Nové nařízení
o NRS všechny tyto nedostatky přímo řeší.
Posouzení dopadů
Komise provedla posouzení dopadů,
v jehož rámci zvažovala 3 základní politické alternativy: zachovat nařízení
o NRS beze změny (možnost 1) a dvě varianty úprav NRS
zohledňující jednotlivé zjištěné problémy současného NRS
(možnosti 2A a 2B).
Možnost 1
nebyla přijata, protože by nevyřešila zjištěné problémy.
Dílčí varianty A a B v rámci možnosti 2 řeší zjištěné
problémy v různé míře, přičemž každá z nich má
konkrétní politické a jiné důsledky. Z posouzení dopadů
vyplynulo, že dílčí možnost B je lepší, protože:
·
uvádí cíle NRS do souladu s nejnovějšími
trendy rozvojové politiky EU,
·
jasně diferencuje mezi partnerskými
zeměmi,
·
do systému pomoci poskytované Evropskou unií
zakotvuje řádnou správu věcí veřejných, demokracii, lidská práva
a právní stát,
·
usnadňuje provádění společné
strategie Afrika–EU,
·
zjednodušuje tematické programy, aby poskytovaly
potřebnou pružnost,
·
zajišťuje pružné mechanismy
k usnadnění účinnější reakce EU na rychle se vyvíjející
situace ve státech, které se nacházejí v období krize nebo po jejím
skončení, a v nestabilních státech,
·
zvyšuje pružnost přidělování
finančních prostředků a
·
zlepšuje účinnost pomoci EU tím, že
zjednodušuje postupy plánování a provádění programů
a zvyšuje jejich pružnost, usnadňuje společné plánování
a přizpůsobuje pomoc EU plánovacím cyklům partnerských
zemí.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Právní rámec pro
spolupráci s partnerskými zeměmi a regiony stanoví část
pátá hlava III kapitola 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Navrhované nařízení o NRS je založeno zejména na čl. 209
odst. 1 Smlouvy a Komise je předkládá v souladu
s postupem stanoveným v článku 294. Společné prohlášení
Rady a zástupců vlád členských států zasedajících
v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice
Evropské unie: „Evropský konsensus“ ze dne 20. prosince 2005, sdělení
„Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ ze dne
13. října 2011, jakož i případné budoucí sdělení,
které stanoví hlavní směry a zásady rozvojové politiky Unie,
a jakékoli jejich pozdější závěry nebo úpravy poskytnou obecný
rámec, hlavní směry a zaměření pro provádění tohoto
nařízení.
Evropská unie má
jedinečně nestrannou pozici, která jí umožňuje provádět
část své vnější pomoci jménem členských států a ve
vzájemné spolupráci s nimi, což zvyšuje její důvěryhodnost
v zemích, kde působí. Mnohé členské státy nemají nezbytné
kapacity a/nebo ochotu vytvářet globální externí nástroje. Opatření
na úrovni EU proto představuje nejlepší způsob, jak globálně
podporovat společné zájmy a hodnoty EU a zajistit její
celosvětové působení. Díky tomu, že 27 členských států
postupuje na základě společných politik a strategií, má EU rozhodující
váhu, s níž může reagovat na globální výzvy, zejména pokud jde
o dosahování rozvojových cílů tisíciletí. Jelikož cílů tohoto
nařízení nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni samotných
členských států, a proto jich lze z důvodu rozsahu
a účinků činnosti lépe dosáhnout na úrovni EU, může EU
přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou
v článku 5 Smlouvy.
Navrhované nové nařízení také posiluje
schopnost koordinace a usnadňuje společné plánování
s členskými státy, čímž zajišťuje účinnou dělbu
práce a účelné poskytování pomoci. Rozvojová politika EU
a politika, kterou v této oblasti realizují členské státy, se
musí navzájem doplňovat a posilovat. Za tímto účelem se
měla pomoc EU zaměřit tam, kde může mít největší dopad
s ohledem na svou schopnost působit v globálním
měřítku a reagovat na globální problémy. V souladu se
zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy
nepřesahuje navrhované nové nařízení rámec toho, co je nezbytné
k dosažení jeho cílů.
Navrhované nové nařízení bude fungovat se
zohledněním vnějšího rozměru odvětvových politických
priorit EU, přičemž bude zajišťovat koordinaci a posilovat
synergie v souladu s cíli stanovenými v nařízení a v souladu s výše
uvedeným právním a politickým rámcem.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Komise navrhuje pro období 2014–2020
přidělit na vnější nástroje 96 miliard EUR[1]. Příděl navrhovaný
pro NRS činí 23 294,7 milionu EUR. Orientační roční
rozpočtové závazky pro NRS jsou uvedeny v následující tabulce.
Orientační finanční příděly na jednotlivé programy NRS jsou
uvedeny v příloze VII tohoto nařízení. Předpokládá se,
že nejméně 50 % prostředků z programu pro globální
veřejné statky a výzvy bude vynaloženo na cíle týkající se změny
klimatu a životního prostředí[2]
a nejméně 20 % na cíle týkající se sociálního
začleňování a lidského rozvoje. V souladu se sdělením
„Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ se celkově
předpokládá pokračování podpory sociálního začleňování
a lidského rozvoje prostřednictvím nejméně 20 % rozvojové
pomoci Unie. A konečně, cílem tohoto nařízení je
přispět k vynaložení alespoň 20 % z rozpočtu
Unie na vytvoření nízkouhlíkové společnosti odolné vůči
změně klimatu, jak je stanoveno ve sdělení Komise „Rozpočet
– Evropa 2020“.
Aby byla zajištěna jeho
předvídatelnost, bude v souladu s cíli vnější politiky EU
financování vysokoškolského vzdělávání ve třetích zemích v rámci
projektu „Erasmus pro všechny“ poskytováno prostřednictvím
dvou přídělů na více let, z nichž první bude pokrývat
první 4 roky a druhý další 3 roky programu. Toto financování se
promítne do tvorby víceletých orientačních programů NRS
v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami
dotyčných zemí. Příděly lze upravovat v případě
závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn
v souladu s prioritami EU pro oblast vnější činnosti.
Využívání těchto finančních prostředků se bude řídit
ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. [--], kterým se zřizuje projekt „Erasmus pro všechny“[3].
 Nástroj pro rozvojovou spolupráci* || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 2 716,7 || 2 903,1 || 3 100,3 || 3 308,7 || 3 525,3 || 3 751,7 || 3 989 || 23 294,7
*V současných
cenách (v milionech EUR)
5.           HLAVNÍ PRVKY
Zjednodušení
Prioritou Komise
v tomto novém nařízení je stejně jako u jiných
programů patřících do víceletého finančního rámce (VFR)
zjednodušit právní prostředí a usnadnit přístup partnerských
zemí a regionů, organizací občanské společnosti, malých
a středních podniků aj. k pomoci Unie v té míře,
v jaké přispívají k dosahování cílů tohoto nařízení.
Vnější
nástroje budou zjednodušeny tím, že budou přesněji vymezeny
a sníží se jejich vzájemné překrývání, takže budou jednotlivě
rozeznatelné podle jasně definovaných politických cílů.
Rovněž bude
dosaženo zjednodušení a snížení transakčních nákladů pro partnerské
země a regiony, a to prostřednictvím pružných postupů
plánování, které budou umožňovat uplatňování zásad účinnosti
pomoci. Unie se může například přizpůsobit národním
plánům rozvoje partnerských zemí, takže nebude nutné, aby partnerské
země projednávaly strategické dokumenty specifické pro EU, které má Komise
přijmout, a bude možno provádět cílenější analýzu, kterou
lze začlenit do víceletého programového dokumentu. Podobně lze
posílit koordinaci dárců a dělbu práce prostřednictvím
společného plánování s členskými státy.
Prováděcí
pravidla jsou obsažena v nařízení Evropského parlamentu a Rady
(EU) č. [--] ze dne [--], kterým se stanoví společná pravidla
a postupy pro uplatňování nástrojů Unie pro vnější
činnost.
Diferenciace
Cílem diferencovaného přístupu
stanoveného sdělením „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro
změnu “ je zvýšit dopad rozvojové spolupráce EU směřováním
jejích zdrojů tam, kde mohou nejvíce přispět ke snižování
chudoby a kde mohou mít největší dopad. Mělo by se provádět v
prvé řadě s ohledem na způsobilost pro programy dvoustranné
rozvojové spolupráce a zadruhé s ohledem na příděly pomoci.
V zásadě by měly být z programů
dvoustranné pomoci vyřazeny země s vysokými příjmy, země s
vyššími středními příjmy a ostatní velké země se středními
příjmy, které jsou na cestě trvale udržitelného rozvoje a/nebo mají
přístup k rozsáhlým domácím a externím zdrojům na financování
vlastních strategií v oblasti rozvoje. Svět se vyvíjí: seznam příjemců
oficiální rozvojové pomoci vypracovaný Výborem pro rozvojovou pomoc OECD
(revidovaný v roce 2011) ukazuje, že na základě HND na obyvatele již
přes 20 zemí ze skupiny zemí s nízkými příjmy postoupilo do skupiny
zemí se středními příjmy či ze skupiny zemí s nižšími příjmy
do skupiny zemí s vyššími středními příjmy. Jde samozřejmě
pouze o jeden ukazatel z mnoha a při uplatňování zásady diferenciace
se musí také zohledňovat lidský rozvoj, závislost na pomoci a jiné
aspekty, včetně dynamiky procesu rozvoje.
Na regionální a/nebo celosvětové úrovni
hrají novou a stále větší úlohu zejména mnohé země se středními
příjmy. EU by proto měla přizpůsobit povahu svých
vztahů s nimi, a to včetně nástrojů a priorit vzájemné
spolupráce. Tím by se neměly oslabit vzájemné vztahy, ale spíše by
měl vzniknout moderní soubor nástrojů. EU by měla uzavřít
nová partnerství se zeměmi, na které se přestávají vztahovat programy
dvoustranné pomoci, především v rámci regionálních a tematických
programů v rámci nového NRS, tematických finančních nástrojů pro
vnější činnost EU a nový nástroj partnerství.
Akty v přenesené pravomoci
Navrhuje se
posílit pružnost využíváním aktů v přenesené pravomoci
v souladu s článkem 290 Smlouvy, aby bylo možno měnit
některé méně podstatné prvky nařízení, které mají vliv na
následné plánování (např. přílohy o způsobilých zemích,
oblastech spolupráce a orientační finanční příděly pro
jednotlivé programy na období 2014–2020).
Podrobné vysvětlení
Tato část
obsahuje podrobný komentář vysvětlující hlavní myšlenky nového
nařízení o NRS v rámci každého z navrhovaných
článků.
(0)          Předmět
a oblast působnosti (Hlava I článek 1)
Jedinou navrhovanou změnou
v článku 1 je zahrnutí Panafrického programu do oblasti
působnosti nařízení.
Nařízení se tudíž vztahuje na všechny
rozvojové země, území a regiony s výjimkou zemí způsobilých
pro předvstupní nástroj.
(1)          Cíle a obecné zásady
(Hlava II) – Články 2 a 3
Článek 2 (Cíle a kritéria
způsobilosti) stanoví hlavní a rámcové cíle
nařízení a vlastnosti zeměpisné a tematické rozvojové
spolupráce Unie. Cíle jsou v souladu s článkem 208 Smlouvy
a výše uvedenými sděleními Komise „Rozpočet – Evropa 2020“
a „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“.
Tento článek upravuje podporu všech forem
spolupráce s rozvojovými zeměmi. Požaduje splnění kritérií pro
oficiální rozvojovou pomoc stanovených Výborem pro rozvojovou pomoc OECD,
přičemž u tematických programů a Panafrického programu
jsou možné výjimky. U těchto programů se počítá s 10%
flexibilitou u činností, které nepředstavují oficiální
rozvojovou pomoc, a to na pokrytí výdajů, které – ačkoli
striktně vzato nejsou v souladu s požadavky na poskytování
oficiální rozvojové pomoci – mohou být potřebné pro
přiměřené provádění činností v rámci těchto
programů.
Článek 3 (Obecné zásady) stanoví hlavní zásady upravující provádění tohoto nařízení,
kterými jsou demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod
a právního státu; diferencovaný přístup k partnerským zemím
s přihlédnutím k jejich potřebám, schopnostem, závazkům
a jejich plnění a k potenciálnímu vlivu EU; klíčová
průřezová témata (například rovnost žen a mužů
a posilování postavení žen); posílení soudržnosti vnější
činnosti EU; lepší koordinace s členskými státy a dalšími
bilaterálními nebo multilaterálními dárci a proces rozvoje
s vedoucí úlohou partnerské země a regionu založený na vzájemné
odpovědnosti, a to prostřednictvím komplexního
a participativního přístupu k rozvoji s využitím
efektivních a inovativních způsobů spolupráce v souladu
s osvědčenými postupy vypracovanými Výborem pro rozvojovou pomoc
OECD a tudíž umožňujícího zlepšit dopad pomoci a snížit
překrývání a zdvojování.
(2)          Zeměpisné
a tematické programy (Hlava III) – Články 4 až 9
Článek 4 (Provádění unijní
pomoci) popisuje druh programů, v jejichž
rámci se bude pomoc Unie poskytovat.
Článek 5 (Zeměpisné
programy) se týká možných oblastí spolupráce
a rozlišuje mezi regionální a bilaterální spoluprací. Použije se
zásada diferenciace stanovená v článku 3. V důsledku
toho by se bilaterální rozvojová pomoc poskytovala těm partnerským zemím,
které to nejvíce potřebují a nemají potřebné finanční
kapacity pro svůj vlastní rozvoj. Zásada diferenciace také zohledňuje
potenciální dopad pomoci Unie v partnerských zemích. Partnerské země,
které využívají bilaterální rozvojovou pomoc, jsou uvedeny
v příloze III. Tato příloha nezahrnuje země, které
„postoupily“ do jiné kategorie podle následujících kritérií: partnerské
země, na něž připadá více než 1 % světového HDP a/nebo
země s vyššími středními příjmy podle seznamu příjemců
oficiální rozvojové pomoci vypracovaného Výborem pro rozvojovou pomoc OECD,
jsou v zásadě vyloučeny, používají se však dodatečná kritéria
související s jejich potřebami a kapacitou, jako je index lidského
rozvoje, index hospodářské zranitelnosti a závislost na pomoci, jakož i
hospodářský růst a přímé zahraniční investice. Rovněž
se zohledňuje spolehlivost dostupných údajů.
Všechny partnerské země uvedené
v příloze I by se však stále měly využívat pomoc
v rámci regionálních a tematických programů.
Toto nařízení neomezuje oblasti
spolupráce nebo zásahů EU. Jakýkoli přehled těchto oblastí je
čistě ilustrativní. Oblasti je možno zvolit na základě toho, že
se týkají dosahování cílů stanovených ve Smlouvě,
mezinárodních povinností a závazků EU nebo specifických
cílů stanovených v dohodách s partnerskými zeměmi
a regiony. Oblasti je nicméně nutno navrhovat s ohledem na cíl
Unie soustředit pomoc tak, aby se politiky EU a politiky
členských států navzájem doplňovaly, jak to vyžaduje
článek 208 Smlouvy[4],
a s ohledem na sdělení Komise (zejména sdělení Komise „Agenda
pro změnu“) a příslušná usnesení Rady a Parlamentu.
Článek 6 (Tematické programy) se týká tematických programů, jejichž obecné cíle a dosah
budou v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti
tohoto nařízení, a podmínek, za nichž se budou tematické programy
provádět.
Článek 7 (Globální veřejné
statky a výzvy) popisuje tematický program
„Globální veřejné statky a výzvy“, který se pružným
a průřezovým způsobem zaměří na hlavní globální
veřejné statky a výzvy. Hlavní oblasti činnosti, které budou
předmětem tohoto programu, jsou dále rozvedeny
v příloze V a patří mezi ně mimo jiné životní
prostředí a změna klimatu, udržitelná energetika[5], lidský rozvoj
(včetně zdravotnictví, vzdělávání, rovnosti žen a mužů,
zaměstnanosti, dovedností, sociální ochrany a sociálního
začleňování, jakož i aspektů souvisejících s hospodářským
rozvojem, jako např. růst, zaměstnanost a zapojení
soukromého sektoru), zajišťování potravin a migrace a azyl.
Tento tematický program umožní rychlou reakci na nepředvídané události
a globální krize (např. na krizi cen potravin nebo na ptačí
chřipku). Sníží roztříštěnost rozvojové spolupráce EU
a umožní vhodné posílení a zvýšení soudržnosti vnitřní
a vnější činnosti.
Článek 8 (Organizace
občanské společnosti a místní orgány)
popisuje tematický program „Organizace občanské společnosti
a místní orgány“, který vychází z dřívějšího programu
„Nestátní subjekty a místní orgány“. Zaměření tohoto programu se
zúžilo a klade větší důraz na zvyšování způsobilosti
organizací občanské společnosti a místních orgánů. Program
bude podporovat otevřenou občanskou společnost a místní
orgány se silným postavením, zvyšovat povědomí a mobilizovat
v souvislosti s problematikou rozvoje a posilovat způsobilost
k politickému dialogu o rozvoji.
Článek 9 (Panafrický program)
popisuje Panafrický program, který se zřizuje pro provádění
společné strategie Afrika–EU (dále jen „JAES“). Program bude
doplňovat další finanční nástroje, zejména evropský nástroj
sousedství (ENI), Evropský rozvojový fond (ERF) a tematické programy v
rámci NRS, a bude s nimi v souladu. Zatímco ENI a ERF se
zaměřují na zásahy na regionální či vnitrostátní úrovni
v Africe, Panafrický program bude sloužit ke konkrétní podpoře
cílů JAES, přičemž bude podporovat zejména činností
nadregionální, kontinentální a mezikontinentální povahy, jakož i příslušné
iniciativy v rámci JAES na globální scéně. Panafrický program bude
fungovat v úzké spolupráci / součinnosti s ostatními nástroji a bude se
zaměřovat na konkrétní iniciativy sjednané v rámci JAES a akčních
plánů, pro které nelze využít žádný alternativní zdroj financování,
čímž se zajistí nezbytná provázanost a synergie a zabrání se zdvojování a
překrývání.
(3)          Plánování
a přidělování finančních prostředků
(Hlava IV) – Články 10 až 14
Článek 10 (Obecný rámec plánování
a přidělování finančních prostředků) stanoví obecný rámec pro plánování zeměpisných a tematických
programů a také pro přidělování finančních
prostředků podle tohoto nařízení. K tomuto účelu budou
sloužit kritéria přidělování finančních prostředků
stanovená v čl. 3 odst. 2. Aby byla zajištěna vzájemná
synergie a doplňkovost opatření Unie a opatření
členských států, budou členské státy plně zapojeny do
procesu plánování. Konzultační proces bude zahrnovat i další dárce
a aktéry rozvoje, jakož i občanskou společnost
a regionální a místní orgány.
Odstavec 4 předpokládá, že
určité množství finančních prostředků zůstane
nepřidělené, aby se posílila pružnost nástroje a možnost
reagovat na nepředvídané události (nové politické priority, přírodní
nebo člověkem způsobené katastrofy apod.).
Článek 11 (Programové dokumenty
pro zeměpisné programy) uvádí požadavky
a zásady pro přípravu strategických dokumentů pro země
a regiony, které obdrží orientační příděl podle tohoto
nařízení, a na jejich základě sestavovaných víceletých
orientačních programů. V článku jsou rovněž uvedeny
výjimky, kdy není třeba strategický dokument vypracovat, aby se
zjednodušil proces plánování a usnadnilo se společné plánování
s členskými státy a přizpůsobení se národním
programům jednotlivých rozvojových zemí.
Aby byla zajištěna vlastní
zodpovědnost jednotlivých zemí a zásady účinnosti pomoci, budou
se strategické dokumenty koncipovat na základě dialogu s partnerskými
zeměmi a regiony, přičemž budou do tohoto procesu
v příslušné míře zapojeny také organizace občanské
společnosti a regionální a místní orgány. Členské státy,
jakož i další dárci se budou zapojovat v souladu
s čl. 10 odst. 3.
Tento článek zavádí také možnost mít
společný rámcový dokument, který by stanovil komplexní strategii Unie,
jejíž součástí by byla rozvojová politika.
Připravované víceleté orientační
programy by mohly vycházet z jakýchkoli programových dokumentů
uvedených v tomto článku kromě případů, kdy by celkový
příděl nepřekročil 30 milionů EUR. Víceleté orientační
programy lze upravit prostřednictvím přezkumu v polovině
období nebo přezkumu ad hoc, s ohledem na dosažené cíle
a také ve světle nově zjištěných potřeb, jako jsou ty,
které vyplývají z krize, ze situace po krizi nebo z nestability.
Článek 12 (Plánování pro
země v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci) zdůrazňuje zvláštní potřeby a okolnosti zemí
v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci, které je nutno zohlednit
při koncipování všech programových dokumentů. Ustanovení
čl. 12 odst. 2 zdůrazňuje možnou potřebu rychlé
reakce v těchto zemích a předpokládá zvláštní postup
(následné projednání ve výborech podle čl. 14 odst. 3) pro ad
hoc přezkum strategického dokumentu a víceletého
orientačního programu.
Článek 13 (Programové dokumenty
pro tematické programy) popisuje požadavky
a postup pro sestavování tematických programových dokumentů. Tento
článek rovněž předpokládá možnost využít podle potřeby
přezkum v polovině období nebo přezkum ad hoc.
Článek 14 (Schvalování
strategických dokumentů a přijímání víceletých orientačních
programů) stanoví, že Komise přijme víceleté
programové dokumenty (tzn. strategické dokumenty, víceleté orientační
programy pro partnerské země a regiony a tematické strategické
dokumenty) po obdržení stanoviska výboru složeného ze zástupců
členských států, kterému předsedá zástupce Komise (tento výbor
se zřizuje podle článku 24 tohoto nařízení).
Tento článek také umožňuje pružnost
a zjednodušení pro případy, kdy se lze odchýlit od standardních
postupů projednávání ve výborech (např. v případě
technických úprav nebo malých změn celkových přídělů, kdy
projednání ve výborech není nutné), a pro případy, kdy lze postupy
projednávání ve výborech uplatnit po přijetí a realizaci změn
navržených Komisí (tzn. během krize, po krizi a při nestabilitě
nebo v případech ohrožení demokracie a lidských práv).
(4)          Závěrečná
ustanovení (Hlava V) – Články 15 až 22
Aby byla pomoc Unie soudržnější
a účinnější a zejména aby se zabránilo tomu, že se na
jednotlivé části programu vztahuje několik různých nástrojů,
článek 15 (Účast třetí země, která není
způsobilá podle tohoto nařízení) stanoví možnost rozšířit
ustanovení tohoto nařízení o způsobilosti na všechny třetí
země, území a regiony, pokud to přispívá k obecnému cíli
tohoto nařízení.
Článek 16 (Pozastavení pomoci) stanoví postup, který se má použít při nedodržení zásad
stanovených v hlavě II a případné pozastavení pomoci
podle tohoto nařízení.
Články 17 a 18
(Přenesení pravomocí na Komisi) zavádějí
možnost zmocnit Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci
za účelem změn nebo doplňování příloh I až VI(I)
tohoto nařízení. Článek 28 popisuje vlastnosti a postupy
tohoto přenesení pravomoci. Evropský parlament a Rada budou
současně a okamžitě vyrozuměny vždy, když Komise
přijme takový akt v přenesené pravomoci, přičemž ten
vstoupí v platnost pouze tehdy, nevysloví-li tyto dva orgány žádné námitky
ve lhůtě dvou měsíců (kterou lze prodloužit
o další dva měsíce) od dotyčného vyrozumění.
Článkem 19 (Výbor) se zřizuje příslušný výbor, který je nápomocen Komisi
při provádění tohoto nařízení[6].

Článek 20 (Finanční
ustanovení) stanoví referenční finanční
částku pro provádění tohoto nařízení.
Článek 21 (Evropská služba pro
vnější činnost) zdůrazňuje, že
toto nařízení se má používat v souladu s rozhodnutím Rady o organizaci
a fungování Evropské služby pro vnější činnost[7], a zejména s jeho
článkem 9.
Článek 22 (Vstup v platnost) stanoví vstup tohoto nařízení v platnost a jeho použití
od 1. ledna 2014, a to bez stanovení data uplynutí platnosti.
2011/0406 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
kterým se zřizuje finanční nástroj
pro rozvojovou spolupráci
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na
Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1
této smlouvy,
s ohledem na návrh
Komise,
po postoupení
návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu
s řádným legislativním postupem,
vzhledem
k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení je jedním z nástrojů
poskytujících přímou podporu pro vnější politiku Evropské unie.
Nahradí nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1605/2006
ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro
rozvojovou spolupráci[8],
jehož platnost skončí dnem 31. prosince 2013.
(2)
Boj proti chudobě zůstává hlavním cílem
rozvojové politiky Evropské unie, jak je stanoveno v hlavě V
kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii a v části páté
hlavě III kapitole 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,
v souladu s rozvojovými cíli tisíciletí[9] nebo jinými cíli přijatými
Unií a jejími členskými státy.
(3)
„Evropský konsensus o rozvoji“[10] a sdělení Komise
„Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“[11] a „Budoucí
zaměření podpory třetích zemí z rozpočtu EU“[12], jakož i případné
budoucí sdělení, které stanoví hlavní směry a zásady rozvojové
politiky Unie, a jejich pozdější závěry poskytují obecný
politický rámec, hlavní směry a zaměření pro provádění
tohoto nařízení.
(4)
Unie je založena na hodnotách demokracie, právního
státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv
a základních svobod a jejich dodržování, na úctě k lidské důstojnosti,
zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty OSN
a mezinárodního práva. Prostřednictvím dialogu a spolupráce se
snaží rozvíjet a upevňovat oddanost těmto hodnotám
v partnerských zemích a regionech.
(5)
Unie se rovněž snaží zajistit soudržnost
s ostatními oblastmi své vnější činnosti. Tato soudržnost by
měla být zajištěna při tvorbě politiky rozvojové spolupráce
Unie a jejím strategickém plánování i při plánování
a provádění jednotlivých opatření.
(6)
Pro zajištění soudržnosti a relevance pomoci
a zároveň pro snížení nákladů partnerských zemí je nezbytná
účinnější pomoc, větší doplňkovost, lepší harmonizace
a soulad s partnerskými zeměmi a koordinace postupů
jak mezi Unií a jejími členskými státy, tak i v rámci
vztahů s dalšími dárci a aktéry v oblasti rozvoje.
Prostřednictvím své rozvojové politiky je Unie odhodlána realizovat tyto
závěry prohlášení o účinnosti pomoci přijatého fórem na
vysoké úrovni o účinnosti pomoci, jež se konalo v Paříži
dne 2. března 2005, akčního programu z Akkry přijatého
dne 4. září 2008 a jejich následného prohlášení přijatého
v Pusanu dne 1. prosince 2011. Je třeba posílit cíl dosáhnout
společného plánování Unie a jejích členských států. Tyto
závazky vedly k řadě závěrů Rady a zástupců
vlád členských států zasedajících v Radě, jako jsou Kodex
chování EU pro doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové
politiky[13]
a Operační rámec pro účinnost pomoci[14].
(7)
Pomoc Unie by měla podporovat společnou
strategii Afrika–EU[15]
a její následné akční plány, které tvoří rámec pro širokou a vzájemně
prospěšnou spolupráci v rámci strategického partnerství, které se
vyznačuje úsilím o dosahování společných cílů na stejném
základě.
(8)
Unie a členské státy by měly zlepšit
jednotnost a doplňkovost svých politik v oblasti rozvojové
spolupráce, a to zejména tím, že budou reagovat na priority partnerských
zemí a regionů na úrovni jednotlivých zemí a regionů. Aby
se zajistilo vzájemné doplňování a posilování politiky rozvojové
spolupráce Unie a téže politiky členských států, je vhodné
stanovit společné plánovací postupy, které by se měly
uplatňovat, kdykoli je to možné a vhodné.
(9)
Politika a mezinárodní činnost Unie
v oblasti rozvojové spolupráce se řídí rozvojovými cíli tisíciletí,
jako je vymýcení extrémní chudoby a hladu, a to včetně
jejich případných pozdějších úprav, a rozvojovými cíli
a zásadami, které v oblasti rozvojové spolupráce schválila Unie
a její členské státy, a to rovněž v souvislosti
s jejich spoluprací v rámci Organizace spojených národů (OSN)
a jiných příslušných mezinárodních organizací.
(10)
Evropská unie by měla podporovat komplexní
přístup při reakci na krize a katastrofy a konfliktní
či nestabilní situace včetně situací během
přechodného období. Tento přístup by měl především vycházet
ze závěrů Rady o bezpečnosti a rozvoji[16], o reakci EU na
nestabilní situace[17],
o předcházení konfliktům[18],
jakož i z jakýchkoli příslušných následných závěrů. To by
mělo poskytnout nezbytnou kombinací přístupů, reakcí
a nástrojů, zejména zajištěním vhodné rovnováhy mezi
přístupy zaměřenými na bezpečnost, rozvoj a humanitární
problematiku a prostřednictvím skloubení rychlé reakce
s dlouhodobou podporou.
(11)
Pomoc Unie by se měla zaměřit tam,
kde má větší dopad s ohledem na její schopnost působit
v globálním měřítku a reagovat na globální výzvy, jako je
vymýcení chudoby, udržitelný rozvoj podporující začlenění
a celosvětové prosazování demokracie, řádné správy věcí
veřejných, lidských práv a právního státu, a s ohledem na její
dlouhodobé a předvídatelné odhodlání poskytovat rozvojovou pomoc
a její úlohu při koordinaci s členskými státy.
K zajištění tohoto dopadu by se měla používat zásada
diferenciace nejen na úrovni přidělování finančních
prostředků, ale rovněž na úrovni plánování, která zajistí, aby
se cíle dvoustranné rozvojové spolupráce zaměřily na ty partnerské
země, které to nejvíce potřebují, včetně nestabilních
států a vysoce zranitelných států, a na partnerské země
s omezenou schopností přístupu k dalším zdrojům financování
svého rozvoje, s ohledem na potenciální dopad pomoci Unie
v partnerských zemích. V důsledku toho by se plánování
dvoustranné spolupráce zaměřilo právě na tyto země v
souladu s uplatňováním objektivních kritérií na základě potřeb a
kapacit těchto zemí, jakož i dopadu pomoci EU.
(12)
Toto nařízení by mělo stanovit rámec
usnadňující plánování, který umožní větší jednotnost politik Unie
díky využívání společného rámcového dokumentu jako základu pro plánování.
Mělo by umožnit plné sladění s partnerskými zeměmi
a regiony díky využívání případných národních rozvojových plánů
nebo podobných komplexních rozvojových dokumentů a lepší koordinaci
mezi dárci, zejména mezi Unií a jejími členskými státy,
prostřednictvím společného plánování.
(13)
Jelikož cílů tohoto nařízení nelze
uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto
jich lze z důvodu rozsahu činnosti lépe dosáhnout na úrovni
Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadami
subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 5
Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou
v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec
toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
(14)
V globalizovaném světě se stále více
stávají součástí vnější činnosti EU různé vnitřní
politiky EU, jako jsou životní prostředí, změna klimatu,
zaměstnanost (včetně důstojných pracovních podmínek pro
všechny), rovnost žen a mužů, energetika, vodní hospodářství,
doprava, zdravotnictví, školství, spravedlnost a bezpečnost, výzkum
a inovace, informační společnost, migrace, zemědělství
a rybolov. Sdělení Komise „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní
a udržitelný růst podporující začlenění“[19] zdůrazňuje odhodlání
Unie podporovat ve své vnitřní i vnější politice inteligentní,
udržitelný růst podporující začlenění, který v sobě
spojuje tři pilíře: hospodářský, sociální a environmentální.
(15)
Boj proti změně klimatu a ochrana
životního prostředí patří mezi velké výzvy Unie, u nichž
existuje naléhavá potřeba společného mezinárodního postupu.
V souladu se záměrem uvedeným ve sdělení Komise „Rozpočet –
Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011[20]
by toto nařízení mělo přispět k dosažení cíle
vynaložit alespoň 20 % rozpočtu EU na vytvoření
nízkouhlíkové společnosti odolné vůči změně klimatu,
přičemž nejméně 25 % prostředků z programu
pro globální veřejné statky a výzvy by se mělo vynaložit na cíle
týkající se změny klimatu a životního prostředí. Opatření v
těchto dvou oblastech by se měla v mezích možností vzájemně
podporovat, aby se posílily jejich dopady.
(16)
Sdělení Komise „Zvýšení dopadu rozvojové
politiky EU: Agenda pro změnu“[21]
předpokládá pokračování podpory sociálního začleňování
a lidského rozvoje prostřednictvím nejméně 20 % rozvojové
pomoci Unie. K dosažení tohoto cíle by mělo přispět
vynaložení nejméně 20 % prostředků z programu pro
globální veřejné statky a výzvy na podporu této oblasti rozvoje.
(17)
Seznam partnerských zemí v rámci tohoto
nařízení by se měl přizpůsobit na základě možných
změn jejich statusu stanoveného Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace
pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), jakož i zásadních
změn lidského rozvoje, závislosti na pomoci, krizových situací, zranitelnosti
a jiných aspektů, včetně dynamiky procesu rozvoje. Tyto
aktualizace, přezkumy seznamů partnerských zemí způsobilých
k účasti na dvoustranné rozvojové spolupráci a změny
definic podrobných oblastí spolupráce a činností a také úpravy
orientačních finančních přídělů pro jednotlivé
programy představují méně podstatné prvky tohoto nařízení.
S cílem přizpůsobit rozsah působnosti tohoto nařízení
rychle se vyvíjející realitě ve třetích zemích by tudíž měla být
Komise zmocněna přijímat akty v souladu s článkem 290
Smlouvy o fungování Evropské unie, aby mohla Komise aktualizovat
přílohy tohoto nařízení, které obsahují seznam partnerských zemí
a regionů způsobilých pro financování
z prostředků Unie, a upravovat vymezení hlavních oblastí
spolupráce v rámci zeměpisných a tematických programů
a orientačních přídělů pro jednotlivé programy. Je
obzvláště důležité, aby Komise v rámci svých přípravných
prací vedla náležité konzultace, a to i na úrovni odborníků.
Při přípravě a vypracovávání aktů
v přenesené pravomoci by měla Komise dále zajistit
souběžné, včasné a náležité předávání příslušných
dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
Pro zajištění jednotných podmínek pro
provádění tohoto nařízení by měly být prováděcí pravomoci
svěřeny Komisi.
(19)
Prováděcí pravomoci související se
strategickými dokumenty a víceletými orientačními programy podle
článků 11 až 14 tohoto nařízení by měly být vykonávány
v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla
a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi
při výkonu prováděcích pravomocí[22].
S přihlédnutím k povaze těchto prováděcích aktů,
zejména k povaze jejich politické orientace nebo k jejich
dopadům na rozpočet, by se k jejich přijímání, s výjimkou
opatření malého finančního rozsahu, měl obecně používat
přezkumný postup. Komise by měla přijmout okamžitě
použitelné prováděcí akty, pokud je to z naléhavých důvodů
nezbytné v řádně odůvodněných případech
týkajících se nutnosti rychlé reakce Unie.
(20)
Společná pravidla a postupy pro
uplatňování nástrojů Unie pro vnější činnost jsou stanoveny
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/… ze
dne …,[23]
dále jen „společné prováděcí nařízení“.
(21)
Organizace a fungování Evropské služby pro
vnější činnost jsou popsány v rozhodnutí Rady 2010/427/EU[24],
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVOD
Článek 1
Předmět
a oblast působnosti
1.
Podle tohoto nařízení může Unie
financovat:
(a)
zeměpisné programy zaměřené na
podporu spolupráce s rozvojovými zeměmi, územími a regiony
uvedenými v příloze I (dále jen „partnerské země
a regiony“), zařazenými do seznamu příjemců oficiální
rozvojové pomoci vypracovaného Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro
hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), který je uveden
v příloze II. Partnerské země, které využívají bilaterální
rozvojovou pomoc, jsou stanoveny v příloze III;
(b)
tematické programy k řešení problematiky
globálních veřejných statků a výzev a na podporu organizací
občanské společnosti a místních orgánů v zemích, na
území a v regionech způsobilých pro financování
z prostředků Unie v rámci zeměpisných programů
v souladu s přílohou I tohoto nařízení, nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. […/…] o zřízení
Evropského nástroje sousedství[25]
a rozhodnutím Rady [2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001
o přidružení zámořských zemí a území[26]] a v afrických,
karibských a tichomořských státech (AKT), které jsou stranami dohody
o partnerství AKT–EU podepsané v Cotonou dne 23. června
2000;
(c)
Panafrický program na podporu společné
strategie Afrika–EU v zemích, územích a regionech, na něž se
tato strategie vztahuje.
2.
Pro účely tohoto nařízení se regionem
rozumí zeměpisná oblast zahrnující více než jednu rozvojovou zemi.
HLAVA II
CÍLE
A OBECNÉ ZÁSADY
Článek 2
Cíle
a kritéria způsobilosti
1.
V rámci zásad a cílů vnější
činnosti Unie:
(a)
hlavním cílem spolupráce podle tohoto nařízení
je snížení a v dlouhodobém horizontu vymýcení chudoby;
(b)
spolupráce podle tohoto nařízení rovněž
přispěje k dosahování dalších cílů vnější
činnosti EU, a to zejména:
i)           podpory udržitelného hospodářského,
sociálního a environmentálního rozvoje a
ii)          podpory demokracie, právního státu,
řádné správy věcí veřejných a dodržování lidských práv.
Dosažení těchto cílů se měří
pomocí příslušných ukazatelů, zejména rozvojový cíl tisíciletí 1
pro pododstavec a) a rozvojové cíle tisíciletí 1 až 8 pro
pododstavec b), a dalších ukazatelů sjednaných na úrovni Unie
a jejích členských států.
2.
Akce v rámci zeměpisných programů
musí být koncipovány tak, aby splňovaly kritéria pro oficiální rozvojovou
pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc OECD.
Akce v rámce Panafrického programu
a tematických programů musí být navrženy tak, aby splňovaly
kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc
OECD, s výjimkou případů, kdy:
(a)
charakteristika příjemce pomoci vyžaduje jiná
kritéria nebo
(b)
prostřednictvím akce se provádí globální
iniciativa, priorita politiky Unie nebo mezinárodní povinnost či závazek
Unie, jak je uvedeno v článku 6, a akce nemá vlastnosti
nezbytné ke splnění kritérií pro oficiální rozvojovou pomoc.
Aniž je dotčeno ustanovení písm. a),
nejméně 90 % výdajů předpokládaných v rámci
Pan-afrického programu a tematických programů musí splňovat
kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc
OECD.
3.
Akce, na které se vztahuje nařízení (ES)
č. 1257/96 ze dne 20. června 1996 o humanitární pomoci[27] a která jsou
způsobilá pro financování podle uvedeného nařízení, nejsou
v zásadě financována podle tohoto nařízení s výjimkou
případů, kdy je třeba zajistit kontinuitu spolupráce od krizové
situace až do dosažení stabilních podmínek pro rozvoj.
Článek 3
Obecné
zásady
1.
Unie se snaží podporovat, rozvíjet
a upevňovat zásady demokracie, právního státu a dodržování
lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, a to
prostřednictvím dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi
a regiony.
2.
Při provádění tohoto nařízení
a za účelem zajištění značného dopadu pomoci Unie je
třeba prosazovat přístup založený na diferenciaci
mezi partnerskými zeměmi, aby jim byla poskytována konkrétní, na míru
šitá spolupráce, která vychází z jejich:
(a)
potřeb;
(b)
schopností vytvářet finanční zdroje
a mít k nim přístup a na jejich schopnostech využít pomoc
Unie a
(c)
závazcích a jejich plnění.
Diferencovaný přístup je také nutno
uplatňovat s ohledem na potenciální dopad pomoci Unie
v partnerských zemích.
Nejpotřebnější země, zejména
nejméně rozvinuté země, země s nízkými příjmy
a země v krizi, po skončení krize a nestabilní
a zranitelné země mají při přidělování zdrojů
přednost.
3.
Ve všech programech se sladí tyto
průřezové otázky: prosazování lidských práv, rovnost žen a mužů,
posilování postavení žen, nediskriminace, demokracie, řádná správa
věcí veřejných, práva dětí a původních obyvatel,
sociální začleňování a práva zdravotně postižených osob,
udržitelné životní prostředí včetně řešení změny
klimatu a boj proti HIV/AIDS.
4.
Zvláštní pozornost je nutno věnovat posílení
právního státu, zlepšování přístupu k právní ochraně
a podpoře občanské společnosti, obchodu a udržitelného
rozvoje, přístupu k informačním systémům, zdraví
a zajišťování potravin, jakož i podpoře dialogu, zapojení
a smíření a budování institucí.
5.
Při provádění tohoto nařízení je
nutno zajistit soudržnost s ostatními oblastmi vnější činnosti
Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie. Za tímto účelem
vycházejí opatření financovaná podle tohoto nařízení,
včetně těch, jež řídí Evropská investiční banka (EIB),
z politiky spolupráce stanovené v takových nástrojích, jako jsou
dohody, prohlášení a akční plány sjednané mezi Unií
a dotyčnými třetími zeměmi a regiony, a
z rozhodnutí, zvláštních zájmů, politických priorit a strategií
Unie.
6.
Komise a členské státy usilují
o pravidelnou a častou výměnu informací, mimo jiné i
s ostatními dárci, a podporují lepší koordinaci
a doplňkovost dárců tím, že směřují
ke společnému víceletému plánování založenému na strategiích
partnerských zemí pro snižování chudoby nebo obdobných strategiích, využívají
společné prováděcí mechanismy včetně sdílené analýzy,
provádějí společné mise více dárců a využívají režimy
spolufinancování a delegovanou spolupráci.
7.
Unie a členské státy prosazují
v rámci svých příslušných pravomocí mnohostranný přístup ke
globálním výzvám a tam, kde je to vhodné, podporují spolupráci
s mezinárodními organizacemi a orgány i s dalšími bilaterálními
dárci.
8.
Unie prosazuje účinnou spolupráci
s partnerskými zeměmi a regiony v souladu
s osvědčenými mezinárodními postupy. Ve stále větší
míře přizpůsobuje svou podporu rozvojovým strategiím, reformním
politikám a postupům partnerských zemí nebo regionů. Přispívá
k posilování procesu vzájemné odpovědnosti partnerských vlád,
orgánů a dárců a podporuje místní odbornou základnu
a místní zaměstnanost. Za tímto účelem podporuje:
(a)
proces rozvoje, který řídí partnerská
země nebo region a nese za něj odpovědnost;
(b)
přístupy k rozvoji, které podporují
začleňování, účast a široké zapojení všech částí
společnosti do procesu rozvoje a do vnitrostátního
a regionálního dialogu, včetně dialogu politického;
(c)
účinné a inovativní způsoby
a nástroje spolupráce uvedené v článku 4 společného
prováděcího nařízení, například propojování grantů
a půjček a dalších mechanismů sdílení rizik ve
vybraných odvětvích a zemích a zapojení soukromého sektoru
v souladu s osvědčenými postupy vypracovanými Výborem pro
rozvojovou pomoc OECD. Tyto způsoby a nástroje je nutno
přizpůsobovat konkrétním okolnostem v jednotlivých partnerských
zemích nebo regionech se zaměřením na přístupy založené na
programech, na poskytování předvídatelného financování pomoci, na využití
soukromých zdrojů, na vývoj a používání systémů jednotlivých
zemí a na přístupy k rozvoji založené na výsledcích,
včetně případně sjednaných cílových hodnot
a ukazatelů, například ukazatelů rozvojových cílů
tisíciletí a
(d)
lepší dopad politik a plánování
prostřednictvím koordinace a harmonizace mezi dárci, aby
se omezilo překrývání a zdvojování a zlepšila se
doplňkovost a podpořily iniciativy více dárců.
(e)
Koordinace se uskutečňuje
v partnerských zemích a regionech za použití sjednaných
směrů a zásad osvědčených postupů v oblasti
koordinace a účinnosti pomoci.
9.
Unie bude mimo jiné podporovat realizaci
dvoustranné, regionální a mnohostranné spolupráce a dialogu, smluv
o partnerství a třístranné spolupráce.
10.
Komise usiluje o pravidelnou výměnu
informací s občanskou společností.
HLAVA III
ZEMĚPISNÉ
A TEMATICKÉ PROGRAMY
Článek 4
Provádění
pomoci Unie
V souladu s obecným účelem
a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami tohoto
nařízení se pomoc Unie provádí prostřednictvím zeměpisných
a tematických programů a Panafrického programu, a to
v souladu se společným prováděcím nařízením.
Článek 5
Zeměpisné
programy
1.
Spolupráce Unie podle tohoto článku bude
probíhat v rámci činností celostátního, regionálního, nadregionálního
a kontinentálního charakteru.
2.
Aniž je dotčeno ustanovení čl. 1
odst. 1 písm. a), zahrnuje zeměpisný program spolupráci ve
příslušných oblastech činnosti,
(a)
na regionální úrovni s partnerskými
zeměmi stanovenými v příloze I a
(b)
na dvoustranné úrovni s partnerskými
zeměmi uvedenými v příloze III.
3.
Náměty pro zeměpisné programy lze
čerpat mimo jiné z oblastí spolupráce obsažených v prohlášení
„Evropský konsensus“, aby se dosáhlo cílů stanovených
v čl. 2 odst. 1.
Společné oblasti spolupráce a konkrétní
oblasti spolupráce pro každý region jsou stanoveny v příloze IV.

4.
V rámci každého programu pro jednotlivé
země Unie v zásadě soustředí svoji pomoc na tři
odvětví.
Článek 6
Tematické
programy
V souladu s celkovým účelem
a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami tohoto
nařízení představují akce prováděné v rámci tematických
programů přidanou hodnotu k akcím financovaným v rámci
zeměpisných programů a doplňují je.
Na plánování tematických akcí se vztahují tyto
podmínky:
(a)
politických cílů Unie podle tohoto
nařízení nelze dosáhnout vhodným ani účinným způsobem
prostřednictvím zeměpisných programů;
(b)
akce se týkají globálních iniciativ na podporu
mezinárodně sjednaných cílů nebo globálních veřejných
statků a k řešení globálních výzev, přičemž
v takovém případě mohou mezi ně odchylně od ustanovení
článku 9 patřit akce v členských státech EU,
kandidátských a potenciálních kandidátských zemích a v jiných
třetích zemích, stanovené v příslušném tematickém programu;
a/nebo
(c)
akce mají tyto vlastnosti:
–
zahrnují více regionů a/nebo oblastí
činnosti (multiregionální a průřezové akce),
–
inovativní politiky a/nebo iniciativy, jejichž
cílem je poskytnout informace pro budoucí akce,
–
akce v případech, kdy neexistuje dohoda
o akci s partnerskou vládou nebo partnerskými vládami,
–
akce, které reagují na priority politiky Unie nebo
na mezinárodní povinnost či závazek Unie, a
–
pokud je to vhodné, akce v případech, kdy
neexistuje zeměpisný program nebo byl pozastaven.
Článek 7
Globální
veřejné statky a výzvy
1.
Cílem pomoci Unie v rámci programu „Globální
veřejné statky a výzvy“ je podporovat akce v takových oblastech,
jako jsou životní prostředí a změna klimatu, udržitelná
energetika, lidský rozvoj, zajišťování potravin a migrace
a azyl.
2.
Podrobné oblasti spolupráce, na něž se má
pomoc Unie podle tohoto článku zaměřit, je stanoven
v příloze V.
Článek 8
Organizace
občanské společnosti a místní orgány
1.
Cílem programu týkajícího se úlohy organizací
občanské společnosti a místních orgánů při rozvoji je
financovat iniciativy v oblasti rozvoje prováděné organizacemi
občanské společnosti a místními orgány z partnerských zemí,
Unie, kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí nebo
v jejich prospěch.
2.
Podrobné oblasti spolupráce, na něž se má
pomoc Unie podle tohoto článku zaměřit, spolu
s orientačním seznamem kategorií organizací občanské
společnosti a místních orgánů jsou stanoveny v příloze V.
Článek 9
Panafrický
program
1.
Pomoc Unie podporuje provádění společné
strategie Afrika–EU a zejména jejích následných akčních plánů za
účelem pokrytí činností nadregionální, kontinentální
nebo celosvětové povahy.
Panafrický program bude dále podporovat vzájemnou
doplňkovost a soulad s jinými finančními nástroji
vnější činnosti Unie, zejména s Evropským rozvojovým fondem
a evropským nástrojem sousedství.
2.
Podrobné oblasti spolupráce, na něž se má
pomoc Unie podle tohoto článku zaměřit, jsou stanoveny
v příloze VI.
3.
Víceletý orientační program pro Panafrický
program je nutno vypracovat na základě společné strategie Afrika–EU
a jejích akčních plánů.
HLAVA IV
PLÁNOVÁNÍ
A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 10
Obecný
rámec plánování a přidělování finančních
prostředků
1.
U zeměpisných programů se víceleté
orientační programy pro partnerské země a regiony vypracují na
základě strategického dokumentu, jak je stanoveno
v článku 11.
U tematických programů se víceleté
orientační programy vypracují podle článku 13.
Prováděcí opatření stanovená
v článku 2 společného prováděcího nařízení
přijme Komise na základě programových dokumentů uvedených
v článcích 11 a 13. Za určitých okolností však
může mít podpora poskytovaná Unií také podobu opatření, na něž
se tyto dokumenty nevztahují, jak je stanoveno ve společném
prováděcím nařízení.
2.
V počáteční fázi plánování
konzultují Unie a její členské státy sebe navzájem a ostatní
dárce a aktéry v oblasti rozvoje, včetně
představitelů občanské společnosti a regionálních a místních
orgánů, aby posílily doplňkovost a jednotnost svých
činností v oblasti spolupráce. Tyto konzultace mohou vést ke
společnému plánování Unie a jejích členských států.
3.
Komise rozhodne o víceletých orientačních
přídělech v rámci každého zeměpisného programu v souladu
s obecnými zásadami tohoto nařízení na základě kritérií
stanovených v čl. 3 odst. 2, přičemž vedle
zvláštní povahy jednotlivých programů přihlédne ke konkrétním
obtížím, kterým čelí země nebo regiony během krize,
v situacích, kdy jsou zranitelné nebo nestabilní, nebo země či
regiony s častým výskytem konfliktů nebo přírodních
katastrof.
4.
Finanční prostředky mohou zůstat
nepřidělené. S výhradou jejich následného rozdělení nebo
přerozdělení podle čl. 11 odst. 5
a článku 13 se později rozhodne o použití těchto
prostředků v souladu se společným prováděcím
rozhodnutím.
Článek 11
Programové
dokumenty pro zeměpisné programy
1.
Strategické dokumenty jsou dokumenty, které Unie
vypracovává, aby poskytla soudržný rámec pro rozvojovou spolupráci mezi Unií
a dotyčnou partnerskou zemí nebo regionem v souladu
s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli, zásadami
a politikou Unie.
Při přípravě a provádění
strategických dokumentů se uplatňují zásady účinnosti pomoci:
zásady vlastní odpovědnosti dotyčné země, partnerství,
koordinace, harmonizace, přizpůsobení se systémům
přijímající země nebo regionu, vzájemné odpovědnosti
a zaměření na výsledky, jak stanoví čl. 3 odst. 5
až 8.
Proto se strategické dokumenty vypracovávají
zpravidla na základě dialogu mezi Unií a partnerskou zemí nebo
regionem, případně za účasti příslušných členských
států a partnerskou zemí nebo regionem za účasti občanské
společnosti a regionálních a místních orgánů, aby se
zajistilo, že dotyčná země nebo region přijme dostatečnou
odpovědnost za proces rozvoje, a povzbudila se podpora
rozvojových strategií dané země, zejména strategií zaměřených na
snižování chudoby.
2.
Strategické dokumenty lze přezkoumávat
v polovině období nebo podle potřeby ad hoc,
případně v souladu se zásadami a postupy stanovenými
v dohodách o partnerství a spolupráci uzavřených
s danými partnerskými zeměmi a regiony.
3.
Strategické dokumenty se vypracovávají pro
příslušné partnerské země nebo regiony, pokud ovšem nebyl
pro dotyčnou partnerskou zemi nebo region vypracován společný
rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie včetně
rozvojové politiky.
Strategický dokument není nutný
v případě:
(a)
zemí, které mají vnitrostátní rozvojovou strategii
ve formě národního rozvojového plánu nebo podobného rozvojového dokumentu
schváleného Komisí jako základ pro příslušný víceletý orientační
program při přijímání uvedeného dokumentu;
(b)
zemí nebo regionů, pro které byl mezi Unií
a členskými státy sjednán společný víceletý programový dokument;
(c)
regionů, které mají strategii
společně sjednanou s EU.
4.
Strategické dokumenty se nevyžadují
v případě zemí nebo regionů přijímajících
finanční prostředky Unie přidělené podle tohoto
nařízení, jejichž výše pro období 2014–2020 nepřesahuje
50 milionů EUR.
5.
Víceleté orientační programy se vypracovávají
pro každou ze zemí nebo oblastí obdrží orientační přidělení
finančních prostředků Unie podle tohoto nařízení
s výjimkou zemí nebo regionů uvedených v odstavci 4, musí být
tyto dokumenty vypracovány na základě strategických dokumentů
a podobných dokumentů uvedených v tomto článku.
Pro účely tohoto nařízení lze
společný víceletý programový dokument podle odst. 3 písm. b)
považovat za víceletý orientační program, pokud je dotyčný programový
dokument v souladu se zásadami a podmínkami stanovenými,
včetně orientačního přídělu finančních
prostředků a v souladu s postupy uvedenými v článku 14.
Víceleté orientační programy stanoví zvolené
prioritní oblasti pro financování z prostředků Unie, specifické
cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonu a orientační
finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro
jednotlivé prioritní oblasti. Je-li to vhodné, může být toto
rozdělení stanoveno ve formě rozmezí a/nebo některé
prostředky mohou být ponechány nepřidělené.
Víceleté orientační programy by měly být
v případě potřeby upraveny s přihlédnutím
k případnému přezkumu v polovině období nebo ad hoc
přezkumů strategického dokumentu, z něhož vycházejí.
V souladu se zásadou vzájemné
odpovědnosti při sledování a plnění sjednaných cílů
včetně těch, které se týkají řádné správy věcí
veřejných, demokracie a dodržování lidských práv a právního
státu, lze orientační příděly na základě přezkumů
zvýšit nebo snížit, a to především s ohledem na zvláštní
potřeby, jako jsou ty, které vyplývají z krize, situace po krizi nebo
z nestabilní situace, nebo v případě, že výkon byl
výjimečný nebo naopak nevyhovující.
Článek 12
Plánování
pro země v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci
1.
Při přípravě programových
dokumentů pro země v krizi, po krizi nebo v nestabilní
situaci je nutno řádně zohlednit zranitelnost, zvláštní potřeby
a okolnosti dotyčných zemí nebo regionů.
Zvláštní pozornost by se měla věnovat
předcházení konfliktům, budování státu a míru, usmíření po
ukončení konfliktu a opatřením na obnovu země.
V případech, kdy se partnerské země
nebo skupiny partnerských zemí přímo účastní krize, situace po krizi
nebo nestabilní situace nebo kdy jsou těmito situacemi postiženy, klade se
zvláštní důraz na zlepšení koordinace mezi okamžitou pomocí, obnovou
a rozvojem, aby byla těmto zemím poskytnuta pomoc při
přechodu z mimořádné situace do fáze rozvoje.
U nestabilních zemí a regionů nebo zemí a regionů, jež
pravidelně zasahují přírodní katastrofy, obsahují programy
ustanovení, která se týkají připravenosti na katastrofy, prevence jejich
vzniku a zvládání jejich důsledků.
2.
V případech krize, situací po krizi
a nestabilních situací nebo v případech ohrožení demokracie,
právního státu, lidských práv nebo základních svobod, které vyžadují
rychlou reakci Unie, lze dokument uvedený v článku 11 upravit
postupem pro naléhavé případy stanoveným v čl. 15
odst. 4 společného prováděcího nařízení v návaznosti
na ad hoc přezkum strategie spolupráce dotyčné země nebo
regionu.
Takové hodnocení může navrhnout konkrétní
přizpůsobenou strategii, která zajistí přechod k dlouhodobé
spolupráci a rozvoji přispívající k lepší koordinaci
a přechodu od nástrojů humanitární pomoci
k nástrojům rozvojové politiky.
Článek 13
Programové
dokumenty pro tematické programy
1.
Ve víceletých orientačních programech se
v případě tematických programů stanoví strategie Unie pro
dotyčné téma, priority zvolené pro financování ze strany Unie, konkrétní
cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonu, mezinárodní situace
a činnosti hlavních partnerů. Případně se stanoví zdroje
a priority zásahů pro účast v globálních iniciativách.
Víceleté orientační programy musí být v souladu s dokumenty
uvedenými v čl. 11 odst. 3.
2.
Ve víceletých orientačních programech jsou
uvedeny orientační finanční příděly, a to jak celkové,
tak podle prioritních oblastí. Je-li to vhodné, může být toto
rozdělení stanoveno ve formě rozmezí a/nebo některé
prostředky mohou být ponechány nepřidělené.
V případě potřeby by se víceleté orientační programy
měly s přihlédnutím k případným přezkumům
v polovině období nebo ad hoc přezkumům upravit tak,
aby umožňovaly účinné provádění příslušné politiky.
3.
V počáteční fázi plánování
konzultují Komise a členské státy sebe navzájem i jiné dárce
a aktéry v oblasti rozvoje, včetně představitelů
občanské společnosti a místních orgánů, aby se posílila
doplňkovost jejich činností v oblasti spolupráce.
Článek 14
Schvalování
strategických dokumentů a přijímání víceletých orientačních
programů
1.
Komise schvaluje strategické dokumenty
a přijímá víceleté orientační programy v souladu
s přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3
společného prováděcího nařízení. Tento postup se vztahuje také
na podstatné přezkumy, v jejichž důsledku se strategie nebo její
plánování výrazně změní.
2.
Postup uvedený v odstavci 1 se nevztahuje
na nepodstatné změny strategických dokumentů a víceletých
orientačních programů, jimiž se provádějí technické úpravy,
přerozdělení finančních prostředků v rámci
orientačních přídělů na jednotlivé prioritní oblasti nebo
zvýšení či snížení počátečního orientačního
přídělu o méně než 20 % za předpokladu, že tyto změny
nemají vliv na prioritní oblasti a cíle stanovené v těchto
dokumentech. V takovém případě je nutno provedené úpravy do
jednoho měsíce sdělit Evropskému parlamentu a Radě.
3.
V řádně odůvodněných
zvláště naléhavých případech, které se týkají mimo jiné okolností
uvedených v čl. 12 odst. 2, může Komise postupem pro
naléhavé případy stanoveným v čl. 15 odst. 4
společného prováděcího nařízení upravovat strategické dokumenty
a víceleté orientační programy.
HLAVA V
ZÁVĚREČNÁ
USTANOVENÍ
Článek 15
Účast
třetí země, která není způsobilá podle tohoto nařízení
Za řádně odůvodněných
okolností a za účelem zajištění soudržnosti
a účinnosti financování z prostředků Unie nebo
posílení regionální nebo nadregionální spolupráce se může Komise rozhodnout,
aniž je dotčen čl. 2 odst. 3, rozšířit
způsobilost akcí i na země, území a regiony, které by jinak
nebyly pro financování podle článku 1 způsobilé, pokud akce,
která má být provedena, je celosvětové, regionální, nadregionální nebo
přeshraniční povahy. Bez ohledu na ustanovení čl. 8
odst. 1 společného prováděcího nařízení se na postupech
provádění těchto akcí mohou podílet fyzické a právnické osoby
z dotyčných zemí, území a regionů.
Článek 16
Pozastavení
pomoci
Aniž jsou dotčena ustanovení
o pozastavení pomoci obsažená v dohodách o partnerství
a spolupráci uzavřených s partnerskými zeměmi
a regiony, potom s výjimkou zvláště naléhavých případů
platí, že pokud partnerská země nedodrží zásady uvedené
v čl. 3 odst. 1, Unie dotyčnou partnerskou zemi vyzve
k jednání s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě
strany. Pokud jednání s partnerskou zemí nevedou k řešení
přijatelnému pro obě strany nebo pokud jsou jednání odmítnuta nebo ve
zvláště naléhavých případech může Rada přijmout vhodná
opatření v souladu s čl. 215 odst. 1 Smlouvy
o fungování Evropské unie, která mohou zahrnovat úplné nebo
částečné pozastavení pomoci Unie.
Článek 17
Přenesení
pravomocí na Komisi
Komise je zmocněna přijímat akty
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18 za
účelem změn nebo doplňování příloh I až VII tohoto
nařízení.
Článek 18
Výkon
přenesené pravomoci
1.
Přenesená pravomoc podle článku 17
je Komisi svěřena na dobu platnosti tohoto nařízení.
2.
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
pravomoci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá
účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je
v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti jakýchkoli již
platných aktů v přenesené pravomoci.
3.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci
Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu
a Radě.
4.
S výjimkou případů uvedených
v odstavci 5 vstoupí akt přijatý v přenesené pravomoci
v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve
lhůtě 2 měsíců od oznámení aktu Evropskému
parlamentu a Radě námitky nebo pokud před uplynutím této
lhůty Evropský parlament i Rada Komisi uvědomí, že námitky
nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato
lhůta prodlouží o dva měsíce.
5.
V případě, že nejsou vysloveny námitky,
činí lhůta pro uvedení příloh I, II a III do souladu
s rozhodnutími Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, kterými se
přezkoumává seznam příjemců podle čl. 1 písm. a),
jeden týden.
Článek 19
Výbor
Komisi je nápomocen výbor nástroje pro
rozvojovou spolupráci. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
Článek 20
Finanční
referenční částka
1.
Finanční referenční částka pro
provádění tohoto nařízení na období 2014–2020 činí
23 294 700 000 EUR.
2.
Orientační minimální částky
přidělené pro každý program uvedený v článcích 5
až 9 na období 2014–2020 jsou uvedeny v příloze VII.
Částky lze mezi programy přerozdělit prostřednictvím aktu
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18.
Částky v rámci programu zaměřeného na globální veřejné
statky a výzvy programu lze převádět mezi jednotlivými položkami
na základě rozhodnutí Komise, které je nutno oznámit Evropskému parlamentu
a Radě do jednoho měsíce od jeho přijetí.
3.
Jak stanoví čl. 13 odst. 2 nařízení
„Erasmus pro všechny“, s cílem podpořit mezinárodní rozměr
vysokoškolského vzdělávání bude na opatření mobility ve
vzdělávání pro třetí země nebo ze třetích zemí a politický
dialog s orgány/institucemi/organizacemi z těchto zemí přidělena
orientační částka 1 812 100 000 EUR z různých
externích nástrojů (nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského
nástroje sousedství, nástroje pro předvstupní pomoc, nástroje partnerství
a Evropského rozvojového fondu). Na použití těchto finančních
prostředků se použijí ustanovení nařízení „Erasmus pro všechny“.
Finanční prostředky budou dány k
dispozici ve dvou víceletých přídělech, a to nejdříve na první
čtyři roky a poté na další tři. Toto financování se promítne do
tvorby víceletých orientačních programů těchto nástrojů v souladu
se zjištěnými potřebami a prioritami dotyčných zemí.
Příděly lze upravovat v případě závažných
nepředvídaných okolností nebo významných politických změn
v souladu s prioritami EU pro oblast vnější činnosti.
Článek 21
Evropská
služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu
s rozhodnutím Rady 2010/427/EU o organizaci a fungování Evropské
služby pro vnější činnost.
Článek
22
Vstup
v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské
unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Použije se ode
dne 1. ledna 2014.
V Bruselu dne .
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
Předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA I
PARTNERSKÉ ZEMĚ A REGIONY ZPŮSOBILÉ PODLE
ČL. 1 ODST. 1 PÍSM. a)
Latinská
Amerika
1. Argentina
2. Bolívie
3. Brazílie
4. Chile
5. Kolumbie
6. Kostarika
7. Kuba
8. Ekvádor
9. Salvador
10. Guatemala
11. Honduras
12. Mexiko
13. Nikaragua
14. Panama
15. Paraguay
16. Peru
17. Uruguay
18. Venezuela
Asie
19. Afghánistán
20. Bangladéš
21. Bhútán
22. Kambodža
23. Čína
24. Indie
25. Indonésie
26. Korejská
lidově demokratická republika
27. Laos
28. Malajsie
29. Maledivy
30. Mongolsko
31. Myanmar/Barma
32. Nepál
33. Pákistán
34. Filipíny
35. Srí Lanka
36. Thajsko
37. Vietnam
Střední
Asie
38. Kazachstán
39. Kyrgyzská
republika
40. Tádžikistán
41. Turkmenistán
42. Uzbekistán
Střední
východ
43. Írán
44. Irák
45. Jemen
Jižní Afrika
46. Jihoafrická
republika
PŘÍLOHA II
SEZNAM PŘÍJEMCŮ OFICIÁLNÍ ROZVOJOVÉ POMOCI VYPRACOVANÝ
VÝBOREM PRO ROZVOJOVOU POMOC OECD
 v platnosti pro zprávy o finančních tocích v letech 2011, 2012 a 2013
PŘÍLOHA III
PARTNERSKÉ ZEMĚ A REGIONY S DVOUSTRANNOU SPOLUPRACÍ
PODLE ČL. 5 ODST. 2
Následující partnerské země využívají
bilaterální rozvojovou pomoc podle tohoto nařízení v souladu s čl. 5
odst. 2:
1. Bolívie
2. Kuba
3. Salvador
4. Guatemala
5. Honduras
6. Nikaragua
7. Paraguay
8. Afghánistán
9. Bangladéš
10. Bhútán
11. Kambodža
12. Korejská
lidově demokratická republika
13. Laos
14. Mongolsko
15. Myanmar/Barma
16. Nepál
17. Pákistán
18. Filipíny
19. Srí Lanka
20. Vietnam
21. Kyrgyzská
republika
22. Tádžikistán
23. Turkmenistán
24. Uzbekistán
25. Irák
26. Jemen
27. Jihoafrická
republika
PŘÍLOHA VI
OBLASTI SPOLUPRÁCE V RÁMCI ZEMĚPISNÝCH PROGRAMŮ
A.
SPOLEČNÉ OBLASTI SPOLUPRÁCE V RÁMCI ZEMĚPISNÝCH PROGRAMŮ
Náměty pro
zeměpisné programy lze čerpat mimo jiné z oblastí spolupráce
uvedených níže, které se však nutně nemusí rovnat jednotlivým
odvětvím. Priority budou stanoveny v souladu se sdělením Komise
Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému
a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Zvýšení dopadu rozvojové
politiky EU: Agenda pro změnu“ a následnými závěry Rady.
I. Lidská
práva, demokracie a další klíčové prvky řádné správy věcí
veřejných
a)           demokracie, lidská práva
a právní stát;
b)           rovnost žen a mužů
a posilování postavení žen;
c)           řízení veřejného sektoru;
d)           daňová politika a správa;
e)           korupce;
f)            občanská společnost
a místní orgány;
g)           přírodní zdroje a
h)           příčinná souvislost mezi
bezpečností a rozvojem.
II.
Udržitelný růst podporující začlenění pro lidský rozvoj
a)           sociální ochrana, zdraví,
vzdělání a zaměstnanost;
b)           podnikatelské
prostředí, regionální integrace a světové trhy a
c)           udržitelné zemědělství
a energetika.
III. Ostatní
důležité oblasti z hlediska soudržnosti politik v rámci rozvoje
a)           změna klimatu a životní
prostředí;
b)           Migrace a azyl a
c)           přechod od humanitární pomoci
a řešení krizí k dlouhodobé rozvojové spolupráci.
B. KONKRÉTNÍ
OBLASTI SPOLUPRÁCE PODLE REGIONŮ
Pomoc Evropské
unie podporuje opatření a dialog v jednotlivých odvětvích
v souladu s článkem 5 a s celkovým účelem
a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami tohoto
nařízení. Přiměřenou pozornost je nutno věnovat níže
popsaným oblastem s ohledem na společně dohodnuté strategie,
partnerství, spolupráci a obchodní dohody. Priority budou stanoveny
v souladu se sdělením „Agenda pro změnu“ a následnými
závěry Rady.
Latinská
Amerika
a)           podpora sociální soudržnosti,
zejména sociálního začleňování, důstojných pracovních podmínek a spravedlnosti,
rovnosti žen a mužů a posílení postavení žen;
b)           řešení otázek správy věcí
veřejných a podpora politických reforem, zejména v oblastech
sociální politiky, správy veřejných financí, daní, bezpečnosti
(včetně drog, kriminality a korupce), posilování řádné
správy věcí veřejných a veřejných orgánů (rovněž
prostřednictvím inovativních mechanismů pro poskytování technické
spolupráce, jako je například TAIEX a twinning), ochrany lidských práv
včetně práv domorodých národů a potomků
Afričanů, životního prostředí, boje proti diskriminaci
a boje proti výrobě, spotřebě a obchodu
s drogami;
c)           podpora různých procesů
regionální integrace a propojení síťové infrastruktury při
současném zajištění doplňkovosti s činnostmi
podporovanými Evropskou investiční bankou (EIB) a dalšími orgány;
d)           řešení otázek
příčinné souvislosti mezi bezpečností a rozvojem;
e)           podpora politik v oblasti
vzdělávání a rozvoje společného prostoru vysokoškolského
vzdělávání v Latinské Americe;
f)            řešení hospodářské
zranitelnosti a přispívání ke strukturální transformaci
vytvořením silných partnerství v souvislosti s obchodem,
investicemi, know-how a výzkumem, inovacemi a technikou
a podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění
ve všech jeho rozměrech se zvláštním důrazem na otázky
migračních toků, zajišťování potravin (včetně
udržitelného zemědělství a rybolovu), změny klimatu, udržitelné
energetiky a ochrany a zvyšování biologické rozmanitosti
a ekosystémových služeb včetně oblastí vodního a lesního
hospodářství, jakož i produktivních investic za účelem vyšší
zaměstnanosti a lepších pracovních míst v zelené ekonomice;
g)           zajištění odpovídající
návaznosti na krátkodobá mimořádná opatření zaměřená na
obnovu po katastrofách nebo po krizi prováděná prostřednictvím jiných
finančních nástrojů.
Asie
a)           podpora sociální soudržnosti,
zejména sociálního začleňování, důstojných pracovních podmínek,
spravedlnosti a rovnosti žen a mužů;
b)           vytváření partnerství
podporujících začlenění v souvislosti s obchodem,
investicemi, pomocí, migrací, výzkumem, inovacemi a technikou;
c)           budování a posilování
legitimních, efektivních a odpovědných veřejných institucí
a orgánů prostřednictvím podpory institucionálních reforem
(včetně reforem zaměřených na řádnou správu věcí veřejných
a boj proti korupci, správu veřejných financí, daně
a reformu veřejné správy) a reforem právních a správních
předpisů a regulačního rámce v souladu
s mezinárodními normami, zejména v nestabilních státech a zemích,
kde probíhá nebo proběhl ozbrojený konflikt;
d)           podpora aktivní a organizované
občanské společnosti ve prospěch rozvoje a podpora
partnerství veřejného a soukromého sektoru;
e)           podpora zmírňování změny
klimatu a adaptace na tuto změnu, prosazování udržitelné
spotřeby a výroby, jakož i investice do čistých
technologií, udržitelné energetiky, dopravy, udržitelného zemědělství
a rybolovu, ochrany a zvyšování biologické rozmanitosti
a ekosystémových služeb včetně oblastí vodního a lesního
hospodářství a vytváření pracovních míst s důstojnými
podmínkami v zelené ekonomice;
f)            podpora větší regionální
integrace a spolupráce způsobem zaměřeným na výsledky
prostřednictvím podpory různých procesů regionální integrace
a dialogu;
g)           přispívání k prevenci
a reakci na zdravotní rizika včetně těch, která vyplývají
z kontaktů zvířat, lidí a jejich různých
prostředí;
h)           v rámci příčinné
souvislosti mezi bezpečností a rozvojem: boj proti korupci
a organizované trestné činnosti, proti výrobě,
spotřebě a obchodu s drogami a proti dalším formám
nelegálního obchodu a podpora účinné správy hranic
a přeshraniční spolupráce;
i)            podpora připravenosti na
katastrofy a dlouhodobou obnovu po katastrofách, a to i
v oblasti zajišťování potravin a výživy a pomoci
vykořeněným skupinám obyvatel.
Střední
Asie
V souladu se
společnými cíli stanovenými ve strategii EU pro Střední Asii
„Strategie pro nové partnerství“ přijaté v roce 2007:
a)           podpora ústavní reformy
a legislativního, regulačního a správního sbližování s Unií
včetně další demokratizace a organizované občanské
společnosti, podpora právního státu, řádné správy věcí
veřejných, daní a posilování vnitrostátních institucí
a orgánů, jako jsou volební orgány a parlamenty, reforma
veřejné správy a správy veřejných financí;
b)           podpora udržitelného
hospodářského růstu podporujícího začlenění, řešení
sociálních a regionálních nerovností a podpora politiky
v oblasti vzdělávání, výzkumu, inovací a techniky,
zdravotnictví, důstojných pracovních podmínek, udržitelné energetiky,
zemědělství a rozvoje venkova a podpory malých
a středních podniků za současné stimulace rozvoje tržního
hospodářství, obchodu a investic včetně reforem
regulačního rámce a podpora začlenění do Světové
obchodní organizace (WTO);
c)           podpora účinné správy hranic
a přeshraniční spolupráce ve prospěch udržitelného
hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje
v příhraničních regionech; v rámci příčinné
souvislosti mezi bezpečností a rozvojem: boj proti organizovanému
zločinu a všem nelegálním formám obchodu včetně boje proti výrobě,
užívání a obchodování s drogami, jakož i proti jejich nepříznivým
účinkům, včetně boje proti HIV/AIDS;
d)           podpora dvoustranné
a regionální spolupráce, dialogu a integrace, a to i se
zeměmi, na něž se vztahuje evropský nástroj sousedství a dalších
nástroje Unie na podporu politických reforem, mimo jiné prostřednictvím
budování veřejných kapacit zřizováním institucí, technickou pomocí
(např. TAIEX), výměnou informací a vytvářením partnerství,
a pomocí klíčových investic prostřednictvím vhodných
mechanismů k mobilizaci finančních zdrojů EU v oblasti
vzdělávání, životního prostředí a energetiky, vodního
a odpadového hospodářství a hygieny, rozvoje založeného na
nízkých emisích a odolnosti vůči dopadům změny
klimatu, jakož i zlepšování bezpečnosti a zabezpečení
mezinárodní dodávky energie a dopravy, propojení, sítí a jejich
provozovatelů, a to i prostřednictvím činností
podporovaných Evropskou investiční bankou (EIB).
Střední
východ
a)           řešení otázek správy věcí
veřejných (rovněž i v oblasti daní), lidských práv a otázek
politické rovnosti, zejména v nestabilních státech s cílem pomoci
vybudovat legitimní, demokratické, efektivní a odpovědné veřejné
instituce a aktivní a organizovanou občanskou společnost;
b)           podpora sociální soudržnosti,
zejména sociálního začleňování, důstojných pracovních podmínek,
spravedlnosti a rovnosti žen a mužů;
d)           podpora udržitelné hospodářské
reformy a diverzifikace, obchod, rozvoj tržního hospodářství,
produktivní a udržitelné investice do hlavních odvětví (jako je
energetika včetně výroby energie z obnovitelných zdrojů),
partnerství veřejného a soukromého sektoru a začlenění
partnerských zemí do WTO;
d)           podpora regionální spolupráce,
dialogu a integrace, a to se zeměmi, na které se vztahuje
evropský nástroj sousedství a se státy Perského zálivu, na které se
vztahuje nástroj partnerství a další nástroje EU, mimo jiné
prostřednictvím podpory integračního úsilí v rámci daného
regionu, pokud možno především v oblasti hospodářství,
energetiky, vodního hospodářství, dopravy a problematiky
uprchlíků;
e)           doplnění prostředků
vynaložených v rámci tohoto nástroje soudržnou prací a podporou
prostřednictvím jiných nástrojů EU, které se mohou zaměřit
na širší regionální integraci, podpora zájmů EU v takových oblastech,
jako jsou hospodářství, energetika, výzkum, inovace a technika, boj
proti výrobě, užívání a obchodu s drogami v rámci
příčinné souvislosti mezi bezpečností a rozvojem, jakož
i řízení migrace a pomoc vysídleným osobám
a uprchlíkům v rámci příčinné souvislosti mezi rozvojem
a migrací.
Jižní Afrika
a)           podpora konsolidace demokratické
společnosti, řádné správy věcí veřejných a právního
státu a přispívání ke stabilitě a integraci regionu
i kontinentu;
b)           podpora úsilí
o přizpůsobení vyvolaného zřizováním různých oblastí
volného obchodu;
c)           podpora důstojných pracovních
podmínek, boje proti chudobě, nerovnosti a vyloučení, a to
včetně uspokojování základních potřeb dříve
znevýhodněných společenství;
d)           překonání hospodářské
zranitelnosti a dosažení strukturální transformace s důrazem na
důstojné pracovní podmínky prostřednictvím trvalého hospodářského
růstu podporujícího začlenění, nízkouhlíkovou zelené ekonomiky
a udržitelného rozvoje ve všech jeho rozměrech (včetně
udržitelného zemědělství a rybolovu) a zvyšování biologické
rozmanitosti a ekosystémových služeb;
e)           řešení sexuálního násilí
a genderově podmíněného násilí a řešení problematiky
zdraví: včetně HIV/AIDS a jeho
dopadů na společnost.
PŘÍLOHA V
OBLASTI
ČINNOSTI V RÁMCI TEMATICKÝCH PROGRAMŮ
A. PROGRAM
„GLOBÁLNÍ VEŘEJNÉ STATKY A VÝZVY“
V souladu
s podmínkami stanovenými v článku 6 usiluje program
„Globální veřejné statky a výzvy“ o posílení spolupráce,
výměny znalostí a zkušeností a schopností partnerských zemí.
Náměty pro program lze čerpat mimo jiné z následujících oblastí
spolupráce při zajištění maximální synergie mezi nimi s ohledem
na jejich silné vzájemné propojení:
Životní
prostředí a změna klimatu
a)           přispívání k realizaci
mezinárodního rozměru vize Evropa 2020 v oblasti životního
prostředí a klimatu;
b)           pomoc rozvojovým zemím dosáhnout
rozvojových cílů tisíciletí souvisejících s udržitelným využíváním
přírodních zdrojů a udržitelností životního prostředí;
c)           podpora provádění unijních
iniciativ a závazků sjednaných na mezinárodní a regionální
úrovni a/nebo závazků přeshraniční povahy zejména v oblasti
změny klimatu prostřednictvím podpory strategií odolných
vůči klimatickým vlivům, a to především strategií
přizpůsobení s vedlejšími přínosy pro biologickou
rozmanitost, prostřednictvím podpory biologické rozmanitosti
a ekosystémových služeb, lesního hospodářství (včetně
prosazování práva, správy a obchodu v oblasti lesnictví), boje proti
rozšiřování pouští, integrovaného hospodaření s vodními zdroji,
řízení přírodních zdrojů, řádného zacházení
s chemikáliemi a odpadového hospodářství, účinného
využívání zdrojů a zelené ekonomiky;
c)           přispívání ke zvýšení integrace
a sladění cílů týkajících se změny klimatu a životního
prostředí ve všech oblastech spolupráce EU týkající se pomoci, a to
prostřednictvím podpory metodické a výzkumné práce včetně
mechanismů sledování, vykazování a ověřování, mapování,
posuzování a hodnocení ekosystémů, zvyšování úrovně odbornosti
v oblasti životního prostředí a podporou inovativních akcí
a soudržnosti politik;
d)           posilování správy záležitostí
týkajících se životního prostředí a podpora rozvoje mezinárodní politiky,
mimo jiné také prostřednictvím úsilí o soudržnost mezi otázkami
životního prostředí a ostatními pilíři mezinárodní správy pro
udržitelný rozvoj, a to pomocí při sledování a hodnocení
životního prostředí na regionální a mezinárodní úrovni
a prosazováním účinných opatření zaměřených na
dodržování a vymáhání mnohostranných dohod o životním prostředí.
Udržitelná
energetika
a)           podpora přístupu
k bezpečným, cenově dostupným, čistým a udržitelným
energetickým službám jako hlavní hnací síle pro vymýcení chudoby
a růst podporující začlenění se zvláštním důrazem na
využívání místních zdrojů energie;
b)           podpora většího využívání
technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie, energetické
účinnosti a prosazování strategií rozvoje založeného na nízkých
emisích;
c)           podpora bezpečnosti dodávek
energií např. prostřednictvím diverzifikace zdrojů a tras,
řešení otázek kolísání cen, potenciál pro snížení emisí, zlepšování
trhů a posilování propojení energetických sítí a obchodu.
Lidský
rozvoj
a)           Růst, zaměstnanost
a zapojení soukromého sektoru:
podpora opatření zaměřených na
vytváření většího počtu pracovních míst a lepších
pracovních míst v takových oblastech, jako je rozvoj konkurenceschopnosti
a odolnost místních malých a středních podniků
a jejich zapojení do celosvětového hospodářství, pomoc
rozvojovým zemím při začleňování do mnohostranného obchodního
systému, rozvoj soukromého sektoru a zlepšování podnikatelského
prostředí, podpora vymezování a provádění průmyslové,
inovační, technologické a obchodní politiky a dohod, podpora
regionálního integračního úsilí, podpora investičních vztahů
mezi EU a partnerskými zeměmi a regiony a využívání
pákového efektu soukromých a veřejných investic a spolupráce
prostřednictvím inovativních finančních nástrojů. Podpora zelené
ekonomiky, účinnosti zdrojů a procesů udržitelné
spotřeby a výroby. Podpora využívání elektronické komunikace jako
nástroje k podpoře růstu ve všech odvětvích, za účelem
překlenutí „digitální propasti“, aby bylo v této oblasti dosaženo
vhodného politického a regulačního rámce, a podpora rozvoje
nezbytné infrastruktury a využívání služeb a aplikací založených na
IKT.
b)           Zaměstnanost, dovednosti,
sociální ochrana a sociální začleňování:
i) podpora vysoké úrovně produktivní práce
a důstojných pracovních podmínek, zejména díky podpoře správných
politik a strategií zaměstnanosti, odborné přípravy
umožňující zaměstnatelnost odpovídající potřebám
a výhledům trhu práce, pracovních podmínek, a to i
v neformální ekonomice, podpora důstojných pracovních podmínek
včetně boje proti dětské práci a podpora sociálního
dialogu, jakož i usnadnění mobility pracovních sil při
současném dodržování práv migrantů,
ii) posilování sociální soudržnosti, zejména
prostřednictvím zřizování a posilování udržitelných systémů
sociální ochrany včetně související daňové reformy,
iii) posilování sociálního začleňování
prostřednictvím spolupráce v oblasti rovného přístupu
k základním službám, zaměstnání pro všechny, posílení postavení
určitých skupin obyvatel, zejména mládeže, osob se zdravotním postižením,
žen a menšinových skupin, a dodržování jejich práv, aby se mohli
všichni obyvatelé podílet na tvorbě bohatství a kulturní rozmanitosti
a mít z nich prospěch;
c)           Rovnost žen a mužů
a posilování postavení žen:
i) podpora programů na úrovni jednotlivých
zemí, jejichž cílem je prosazovat posílení hospodářského
a společenského postavení žen a jejich zastoupení
v politice,
ii) podpora vnitrostátních, regionálních
a globálních iniciativ přispívajících k začlenění této
problematiky do programu opatření zaměřených na účinnost
pomoci;
d)           Zdravotnictví:
i) zlepšování zdraví a blahobytu lidí
v rozvojových zemích prostřednictvím zvyšování dostupnosti
a spravedlivým poskytováním kvalitních základních veřejných
zdravotnických služeb a konkrétněji:
ii) podpora a formování politického programu
globálních iniciativ, které mají přímý významný přínos pro partnerské
země s ohledem na zaměření se na výsledky, účinnost
pomoci a dopady na zdravotnické systémy, včetně podpory
partnerských zemí umožňující jejich lepší zapojení do těchto
iniciativ,
iii) podpora zvláštních iniciativ, zejména na
regionální a celosvětové úrovni, které posilují zdravotnické systémy
a pomáhají partnerským zemím koncipovat a provádět správnou
politiku veřejného zdraví na základě objektivních podkladů, a
v prioritních oblastech (např. zdraví matek, sexuální
a reprodukční zdraví a práva, přístup k plánování
rodiny, globální veřejné statky a reakce na globální zdravotní
hrozby);
e)           Vzdělání, znalosti
a dovednosti:
i) podpora dosahování cílů dohodnutých na
mezinárodní úrovni v oblasti vzdělávání prostřednictvím
globálních iniciativ a partnerství se zvláštním důrazem na podporu
znalostí, dovedností a hodnot pro udržitelný rozvoj podporující
začlenění,
ii) podpora výměny zkušeností,
osvědčených postupů a inovací na základě vyváženého
přístupu k rozvoji vzdělávacích systémů,
iii) zlepšování rovného přístupu ke
vzdělání a jeho kvality, včetně vzdělávání ohrožených
skupin, žen a dívek, a také vzdělávání v zemích, které jsou
nejvíce vzdáleny dosažení globálních cílů.
Zajišťování
potravin a udržitelné zemědělství
Program bude
posilovat spolupráci, výměnu znalostí a zkušeností a schopností
partnerských zemí týkajících se čtyř pilířů
zajišťování potravin: dostupnosti potravin (výroba), přístupu
k potravinám (včetně trhů, záchranných sítí
a povědomí o problematice rovnosti žen a mužů), využívání
potravin (nutriční zásahy společensky uvědomělými
způsoby) a stability při současném stanovení pořadí
důležitosti čtyř rozměrů: drobného
zemědělství, správa věcí veřejných, regionální integrace
a mechanismů pomoci ohroženým skupinám obyvatel.
a)           Podpora rozvoje udržitelného
drobného zemědělství prostřednictvím bezpečného, na
ekosystémových souvislostech založeného, nízkouhlíkového a vůči
změně klimatu odolného přístupu k technologiím
(včetně informačních a komunikačních technologií), a
prostřednictvím poradenských a technických služeb, režimů
rozvoje venkova, výrobních investičních prostředků, půdy
a řízení přírodních zdrojů, ochrany genetické rozmanitosti
v rámci příznivého hospodářského prostředí;
b)           podpora environmentálně
a sociálně zodpovědné tvorby politik a řízení
příslušného odvětví, úloha veřejných i neveřejných
aktérů při jeho regulaci a využívání veřejných statků,
jeho organizační způsobilost, profesní organizace a instituce;
c)           zlepšování zajišťování potravin
prostřednictvím vhodných politik, včetně ochrany biologické
rozmanitosti a ekosystémových služeb, politik v oblasti
přizpůsobení se změně klimatu, informačních systémů,
prevence a zvládání krizí a strategií výživy zaměřených na
ohrožené skupiny obyvatel;
d)           podpora bezpečných
a udržitelných postupů v celém dodavatelském řetězci
potravin a krmiv.
Migrace
a azyl
a)           podpora řízení migrace na všech
úrovních;
b)           zajištění lepšího zvládání
migračních toků ve všech jejich rozměrech;
c)           maximalizace rozvojového dopadu
zvýšené regionální a globální mobility osob a současné
prosazování a ochrana práv migrantů, a to prostřednictvím
podpory koncipování a provádění správné regionální a vnitrostátní
migrační a azylové politiky a prostřednictvím
začlenění problematiky migrace do jiných regionálních
a vnitrostátních politik;
d)           zlepšování všeobecného chápání
příčinné souvislosti mezi migrací a rozvojem včetně
sociálních a hospodářských důsledků vládní politiky,
ať už v oblasti migrace a azylu nebo v jiných
odvětvích.
B. PROGRAM
TÝKAJÍCÍ SE ORGANIZACÍ OBČANSKÉ SPOLEČNOSTI A MÍSTNÍCH
ORGÁNŮ
V souladu
s opakovaně potvrzeným odhodláním EU podporovat demokracii, lidská
práva a řádnou správu věcí veřejných bude program týkající
se úlohy organizací občanské společnosti a místních orgánů
při rozvoji posilovat spolupráci, výměnu znalostí a zkušeností
a kapacit organizací občanské společnosti a místních
orgánů v partnerských zemích na podporu mezinárodně sjednaných
cílů rozvoje.
V souladu s podmínkami stanovenými
v článku 6 program přispívá k:
a)           vybudování otevřené
společnosti se silným postavením v partnerských zemích
prostřednictvím posílení organizací občanské společnosti
a místních orgánů a základních služeb poskytovaných obyvatelstvu
v nouzi;
b)           zvýšení informovanosti
občanů Unie o otázkách rozvoje a využití aktivní
veřejné podpory v Unii, v kandidátských zemích
a potenciálních kandidátských zemích pro strategie snižování chudoby
a udržitelného rozvoje v partnerských zemích;
c)           zvyšování způsobilosti sítí
občanské společnosti a místních orgánů v Evropě
a zemích jižní polokoule za účelem zajištění věcného
a průběžného politického dialogu v oblasti rozvoje.
Činnosti
podporované tímto programem budou zahrnovat:
a)           zásahy v partnerských zemích na
podporu ohrožených skupin obyvatel a skupin na okraji společnosti
v nejméně rozvinutých zemích prostřednictvím základních služeb
poskytovaných organizacemi občanské společnosti a místními
orgány;
b)           rozvíjení způsobilosti cílených
skupin aktérů doplňující podporu poskytovanou v rámci národního
programu a akcí zaměřených na:
i) posilování způsobilosti organizací
občanské společnosti účinně se podílet na procesu rozvoje,
ii) usnadnění lepší interakce mezi
organizacemi občanské společnosti, státem a dalšími aktéry
rozvoje v souvislosti s rozvojem,
iii) posilování způsobilosti místních
orgánů účinně se podílet na procesu rozvoje potvrzující jejich
zvláštní úlohu a specifika;
c)           zvyšování povědomí
veřejnosti o otázkách rozvoje a podpora formálního i neformálního
vzdělávání v zájmu rozvoje v Unii, v kandidátských zemích
a potenciálních kandidátských zemích s cílem zakotvit rozvojovou
politiku ve společnosti evropských zemí, využít větší veřejnou
podporu pro opatření proti chudobě a pro spravedlivější
vztahy mezi rozvinutými a rozvojovými zeměmi, zvýšit povědomí
o otázkách a obtížích, jimž čelí rozvojové země
a jejich obyvatelstvo, a prosazovat sociální rozměr globalizace;
d)           koordinaci, rozvoj způsobilosti
a institucionální posilování sítí občanské společnosti
a místních orgánů v rámci jejich organizací a mezi
různými druhy subjektů zapojených do evropské veřejné debaty
o rozvoji, jakož i koordinaci, rozvoj způsobilosti
a institucionální posilování sítí organizací občanské
společnosti a místních orgánů a zastřešujících
organizací v zemích jižní polokoule.
Organizace občanské společnosti jsou nestátní neziskové subjekty působící na nezávislém
a odpovědném základě, mezi něž patří: nevládní
organizace, organizace zastupující domorodé obyvatelstvo, organizace zastupující
národnostní a/nebo etnické menšiny, sdružení místních obchodníků
a skupiny občanů, družstva, sdružení zaměstnavatelů
a odborové organizace (sociální partneři), organizace zastupující
hospodářské a sociální zájmy, organizace bojující proti korupci a podvodům
a prosazující řádnou správu věcí veřejných, organizace na
ochranu občanských práv a organizace bojující proti diskriminaci,
místní organizace (včetně sítí) podílející se na decentralizované regionální
spolupráci a integraci, spotřebitelské organizace, ženské
a mládežnické organizace, ekologické, vzdělávací, kulturní, výzkumné
a vědecké organizace, univerzity, církve a náboženská sdružení
a společenství, sdělovací prostředky a jakákoli
nevládní sdružení a nezávislé nadace, včetně nezávislých politických
nadací, jež mohou přispět k provádění cílů tohoto
nařízení.
Místní orgány
zahrnují širokou škálu subjektů na nižší než celostátní úrovni a na
různých úrovních vlády, tj. obce, sdružení obcí, okresy, kraje, provincie,
regiony apod.
***
PŘÍLOHA VI
OBLASTI
ČINNOSTI V RÁMCI PANAFRICKÉHO PROGRAMU
Panafrický program
podporuje cíle a obecné zásady společné strategie Afrika–EU
a zejména:
a)           podporovat cíle, iniciativy
a činnosti sjednané v rámci společné strategie Afrika–EU
a jejích následných akčních plánů, které se týkají zejména
těchto oblastí: mír a bezpečnost, demokratická správa věcí
veřejných a lidská práva, obchod, regionální integrace
a infrastruktura (včetně dopravy), rozvojové cíle tisíciletí, energetika,
změna klimatu a životní prostředí, migrace, mobilita
a zaměstnanost, věda, informační společnost
a prostor, jakož i její průřezová témata;
b)           podporovat jiné důležité
iniciativy a činnosti dohodnuté v rámci pracovních ujednání
stanovených v rámci společné strategie;
c)           uplatňovat zásadu „jednotného
přístupu k Africe“ a přispívat k souladu mezi
regionální úrovní a kontinentální úrovní se zvláštním zaměřením
na činnosti nadregionální, kontinentální nebo celosvětové povahy
a podporovat společné iniciativy Afriky a EU na celosvětové
scéně.
PŘÍLOHA VII
ORIENTAČNÍ FINANČNÍ PŘÍDĚLY PRO OBDOBÍ 2014–2020
(v milionech EUR)
Zeměpisné
programy 13 991,5 EUR
Tematický
program „Globální veřejné statky a výzvy“      6 303,2 EUR
Z toho:
 –                         Životní prostředí a změna klimatu –                         Udržitelná energetika –                         Lidský rozvoj –                         Zajišťování potravin a udržitelné zemědělství –                         Migrace a azyl || 31,8 %[28] 12,7 % 20,0 % 28,4 % 7,1 %
Nejméně
50 % finančních prostředků, před použitím
ukazatelů podle metodiky OECD („Rio markers“), bude sloužit pro účely
cílů v oblasti životního prostředí a boje proti změně
klimatu.
Tematický
program „Organizace občanské společnosti a místní orgány“ 2 000
EUR
Panafrický
program   1 000 EUR
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název návrhu/podnětu
              1.2.    Příslušné
oblasti politik podle členění ABM/ABB
              1.3.    Povaha
návrhu/podnětu
              1.4.    Cíle

              1.5.    Odůvodnění
návrhu/podnětu
              1.6.    Doba
trvání akce a finanční dopad
              1.7.    Předpokládaný
způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
              2.1.    Pravidla
pro sledování a podávání zpráv
              2.2.    Systém
řízení a kontroly
              2.3.    Opatření
k zamezení podvodů a nesrovnalostí
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
              3.1.    Okruhy
víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové
linie
              3.2.    Odhadovaný
dopad na výdaje
              3.2.1. Odhadovaný souhrnný
dopad na výdaje
              3.2.2. Odhadovaný dopad na
operační prostředky
              3.2.3. Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
              3.2.4. Soulad se stávajícím
víceletým finančním rámcem
              3.2.5. Příspěvky
třetích stran
              3.3.    Odhadovaný dopad na
příjmy
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ K NÁVRHŮM

1.
RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.
Název návrhu/podnětu

Návrh
nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje
finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci

1.2.
Příslušné oblasti politik podle
členění ABM/ABB[29][30]

Hlava 19:
Vnější vztahy
19 02: Spolupráce s třetími zeměmi
v oblasti migrace a azylu
19 09: Vztahy s Latinskou Amerikou
19 10: Vztahy s Asií, Střední Asií
a Středním východem (Irák, Írán, Jemen)
Hlava 21:
Rozvoj afrických, karibských a tichomořských (AKT) států
a vztahy s těmito státy
21 02: Zajišťování potravin
21 03: Nestátní subjekty v rámci rozvoje
21 04: Životní prostředí a udržitelné řízení
přírodních zdrojů včetně energie
21 05: Lidský a sociální rozvoj

1.3.
Povaha návrhu/podnětu

x Návrh/podnět
se týká nové akce
¨ Návrh/podnět se
týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[31]
¨ Návrh/podnět se týká prodloužení
stávající akce
¨ Návrh/podnět se
týká akce přesměrované na jinou akci

1.4.
Cíle
1.4.1.
Víceleté strategické cíle Komise sledované
návrhem/podnětem

Cílem
tohoto nařízení je podpora udržitelného rozvoje podporujícího
začlenění v partnerských zemích a regionech,
přičemž hlavní cíl spočívá ve vymýcení chudoby,
podpoře demokracie, právního státu, řádné správy věcí
veřejných a dodržování lidských práv v Latinské Americe, Africe
a Asii, jak je stanoveno ve Smlouvě o EU, a zároveň
zajištění souladu se sdělením Komise o rozvojové politice EU
„Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“.

1.4.2.
Specifické cíle a příslušné aktivity
ABM/ABB

Toto
nařízení stanoví podstatné prvky a základnu pro zásahy EU. Promítnutí
cílů tohoto nařízení do specifických cílů v rámci
různých programů (zeměpisné programy, tematický program
zaměřený na globální veřejné statky a výzvy, tematický
program zaměřený na organizace občanské společnosti
a místní orgány a Panafrický program) se vymezuje
prostřednictvím víceletého plánování a ročních akčních
programů, v nichž jsou uvedeny podrobnosti o činnostech,
které má EU provádět, včetně očekávaných výsledků
a dopadů sledovaných dotyčnými akcemi. Specifické cíle se proto
stanoví v tom okamžiku se zřetelem ke zvláštnostem dotyčné akce.
Zavedenými
ukazateli výkonu budou rozvojové cíle tisíciletí nebo mezinárodně sjednané
cíle v oblasti boje proti chudobě, které je po roce 2015 nahradí:
č. 1: rozvojový cíl
tisíciletí 1 – Skoncovat s chudobou a hladem
–
Snížit na polovinu počet lidí, jejichž
příjem je nižší než 1 USD na den
–
Dosáhnout plné a produktivní
zaměstnanosti a důstojných pracovních podmínek pro všechny
včetně žen a mladých lidí
–
Snížit na polovinu počet lidí, kteří trpí
hladem
č. 2: rozvojový cíl
tisíciletí 2 – Vzdělání pro všechny
Zajistit,
aby všechny děti, chlapci i dívky, mohly absolvovat celou základní
školu
č. 3: rozvojový cíl
tisíciletí 3 – Rovnost žen a mužů
Odstranit
nerovnost žen a mužů v základním a středním školství a na
všech úrovních vzdělávání
č. 4: rozvojový cíl
tisíciletí 4 – Zdraví dětí
Snížit
o dvě třetiny míru úmrtnosti dětí do pěti let
věku
rozvojový
cíl tisíciletí 5 – Zdraví matek
–
Snížit o tři čtvrtiny míru úmrtnosti
matek
–
Dosáhnout do roku 2015 všeobecné dostupnosti
reprodukčního zdraví
č. 6: rozvojový cíl
tisíciletí 6 – Bojovat proti HIV/AIDS, malárii a jiným chorobám
–
Zastavit a zvrátit šíření HIV/AIDS
–
Dosáhnout všeobecné dostupnosti léčby HIV/AIDS
pro všechny, kteří ji potřebují
–
Zastavit a zvrátit tendenci výskytu malárie
a dalších závažných onemocnění
č. 7:
rozvojový cíl tisíciletí 7 – Udržitelnost životního prostředí
–
Začlenit zásady udržitelného rozvoje do
politik a programů jednotlivých zemí a zvrátit postupné ubývání
přírodních zdrojů
–
Omezit snižování biologické rozmanitosti
a dosáhnout jeho významného zpomalení
–
Snížit na polovinu počet obyvatel, kteří
nemají udržitelný přístup k nezávadné pitné vodě a základní
hygieně
–
Do roku 2020 dosáhnout výrazného zlepšení kvality
života minimálně 100 milionů obyvatel chudinských čtvrtí
č. 8:
rozvojový cíl tisíciletí 8 – Globální partnerství pro rozvoj
–
Dále rozvíjet otevřený, předvídatelný
a nediskriminační obchodní a finanční systém s jasnými
pravidly
–
Řešit specifické potřeby nejméně
rozvinutých zemí, vnitrozemských států a malých ostrovních
rozvojových států
–
Komplexně řešit zadlužení rozvojových
zemí
–
Ve spolupráci s farmaceutickými
společnostmi poskytnout obyvatelům rozvojových zemí přístup
k cenově dostupným základním lékům
–
Ve spolupráci se soukromým sektorem zpřístupnit
výhody nových technologií, zejména informačních a komunikačních
technologií
Příslušné aktivity ABM/ABB
19
02 : Spolupráce s třetími zeměmi v oblasti migrace
a azylu
19
09 : Vztahy s Latinskou Amerikou
19
10 : Vztahy s Asií, Střední Asií a Středním východem (Irák,
Írán, Jemen)
21
02 : Zajišťování potravin
21
03 : Nestátní subjekty v rámci rozvoje
21
04 : Životní prostředí a udržitelné řízení přírodních
zdrojů včetně energie
21
05 : Lidský a sociální rozvoj

1.4.3.
Očekávané výsledky a dopady

Upřesněte
účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
Toto
nařízení stanoví podstatné prvky a základnu pro zásahy EU.
Přesné akce jsou vymezeny prostřednictvím víceletého plánování
a ročních akčních programů popisujících činnosti,
které má EU provádět, a to včetně očekávaných
výsledků a dopadů dotyčných akcí. V tu chvíli se
stanoví specifické ukazatele se zřetelem ke zvláštnostem dotyčné
akce.

1.4.4.
Ukazatele výsledků a dopadů

Upřesněte
ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
sledovat.
Toto
nařízení stanoví podstatné prvky a základnu pro zásahy EU.
Přesné akce jsou vymezeny prostřednictvím víceletého plánování
a ročních akčních programů popisujících činnosti,
které má EU provádět, a to včetně očekávaných
výsledků a dopadů dotyčných akcí. V tu chvíli se
stanoví specifické ukazatele se zřetelem ke zvláštnostem dotyčné
akce.
Mezinárodně
sjednané cíle a ukazatele týkající se rozvojových cílů tisíciletí
a změny klimatu jsou již známy. Je nutno stanovit jasná
měřítka a pravidla sledování a podávání zpráv pro všechny
příslušné politické nástroje EU. Členění ukazatelů bude
důležité při sledování dosažení spravedlivých výsledků
v případě nejohroženějších skupin ve společnosti, co
se týče sociálního začlenění.

1.5.
Odůvodnění návrhu/podnětu
1.5.1.
Potřeby, které mají být uspokojeny
v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu

Viz
posouzení dopadů a důvodová zpráva.
Evropská
unie je nadále odhodlána pomáhat rozvojovým zemím snižovat a nakonec
vymýtit chudobu v partnerských zemích a regionech v souladu
s cíli rozvojové spolupráce stanovenými ve Smlouvách.

1.5.2.
Přidaná hodnota ze zapojení EU

Evropská
unie má jedinečně neutrální a nestrannou pozici, která jí
umožňuje poskytovat vnější pomoc jménem členských států
a ve vzájemné spolupráci s nimi, což zvyšuje její důvěryhodnost
v zemích, kde působí. Samotná EU má rozhodující váhu, s níž
může reagovat na globální problémy, jako je snižování chudoby
a změna klimatu. Díky svému velkému rozsahu a stávající síti
mezinárodních dohod může poskytovat svou pomoc chudým
v některých z nejvíce odlehlých oblastí světa,
přičemž může pomoc provádět i koordinovat.
Ve
své úloze podporovatele začlenění a mnohostrannosti může
Unie učinit více než jiné mezinárodní organizace.
Díky
tomu, že postupuje jednotně, může mít Unie větší vliv
a působení v politickém dialogu a při spolupráci
dárců.
Pracovat
společně s EU je také rentabilnější, s nižšími
správními náklady, než je průměr.

1.5.3.
Závěry vyvozené z podobných zkušeností
v minulosti

Hodnocení,
zprávy Účetního dvora, jakož i přezkumy zeměpisných programů
v polovině období ukazují, že pokroku směrem ke splnění
několika rozvojových cílů tisíciletí v rozvojových zemích NRS
bylo dosaženo prostřednictvím podpory NRS. V souladu se zásadou
vlastní odpovědnosti je však na vládách států, jež pomoc
přijímají, aby provedly nezbytné reformy a realizovaly politiky,
které byly hnací silou těchto úspěchů.
Způsoby
provádění NRS, například rozpočtová podpora
a celoodvětvový přístup, umožnily hlubší spolupráci
s partnerskými zeměmi a účinnější dělbu práce
tím, že dovolují spolufinancování mezi dárci. Nové způsoby provádění
rovněž umožnily účinnější dělbu práce tím, že dovolují
spolufinancování mezi dárci.
Tematické
programy umožnily Komisi větší pružnost při řešení konkrétních
výzev a také byly užitečným nástrojem pro doplnění
zeměpisných programů.
V globalizovaném
prostředí je zapotřebí vzájemné posilování vnitřní
a vnější činnosti. Výchozím bodem je, že klíčovým výrazem
musí být integrace, a nikoli duplikace. Stávající uspořádání Komisi
neumožňovalo v dostatečném rozsahu rychle zasahovat, ačkoli
to bylo pro zajištění účinnosti vnitřní politiky EU rozhodující.

V některých
případech nebyly tematické programy dostatečně pružné, aby
reagovaly na nedávné globální krize (např. na krizi cen potravin nebo na
ptačí chřipku) nebo na mezinárodní závazky přijaté na nejvyšší
politické úrovni (např. ohledně biologické rozmanitosti
a změny klimatu). Tematický rámec proto potřebuje větší
pružnost, aby umožňoval předvídatelnější dlouhodobé zapojení do
opatření týkajících se globálních veřejných statků a výzev
a aby mohl reagovat na různé otřesy, které postihují nejchudší
obyvatelstvo.
Rozvojová
spolupráce stále zůstává příliš roztříštěná
a nadměrně ambiciózní. Kromě toho je nutno posílit
vzájemnou doplňkovost mezi zeměpisnými programy a tematickými
programy.
Konkrétní
potřeby zemí v krizi, po skončení krize a v nestabilní
situaci nebyly dostatečně zohledněny a vinou nepružnosti
rozhodování o přidělování finančních prostředků,
plánování a provádění pomoci nebylo pro EU snadné okamžitě reagovat
na rychle se vyvíjející situaci.
NRS
měl orientační příděly podle regionů, aniž by
zůstal nějaký finanční rámec nepřidělený, takže
možnost mobilizovat zdroje za účelem reakce na nepředvídané
potřeby byla značně omezená.
A konečně,
stávající předpokládaný proces plánování a provádění NRS je
příliš složitý, neumožňuje uvést plánovací cyklus EU do souladu
s plánovacími cykly jejích partnerů a dostatečně také
neusnadňuje společné plánování s členskými státy.
Neexistuje rovněž žádný jednoznačný právní rámec pro využívání
inovativních nástrojů používaných jinými dárci, jako je kombinace
a využívání různých partnerství soukromého a veřejného
sektoru.

1.5.4.
Provázanost a možná synergie s ostatními
finančními nástroji

Revidovaný
nástroj je nedílnou součástí celkové architektury finančních
nástrojů pro vnější činnost, které budou uspořádány do
čtyř hlavních kapitol: kapitola založená na politice
zaměřená především na spolupráci s partnerskými zeměmi
v rámci rozpočtu i mimo něj, práce na průřezových
prioritách a hodnotách, humanitární pomoc a civilní ochrana
a řešení krizí.
Nevíc
bude pro každou zemi rozvojová spolupráce doplňovat nový „nástroj
partnerství“. Interakce mezi NRS, ERF a ENSP bude zvláště silná
v souvislosti s tematickým rámcem NRS pro občanskou
společnost a místní orgány a tematickým rámcem pro globální
veřejné statky a výzvy, protože tyto rámce budou pokrývat a/nebo
doplňovat akce v zeměpisných oblastech, na něž se vztahují
tyto příslušné nástroje v oblasti podpory občanské
společnosti a místních orgánů, změny klimatu, energetiky,
zajišťování potravin, lidského rozvoje a migrace.
Interakce
s obchodní politikou, zejména s režimy GSP/GSP+ a „Vše
kromě zbraní“, ale i s obchodními dohodami bude i nadále
důležitá u akcí „Pomoc na podporu obchodu“ a „Pomoc související
s obchodem“ financovaných v rámci NRS, a to jak na dvoustranné,
tak na regionální úrovni.
V globalizovaném
prostředí se jednotlivé vnitřní politiky EU (například pro
oblasti životního prostředí, změny klimatu, zaměstnanosti
(včetně důstojných pracovních podmínek), rovnosti žen
a mužů, energetiky, vodního hospodářství, dopravy, spravedlnosti
a bezpečnosti, výzkumu, informační společnosti,
přistěhovalectví, rybolovu) stále více stávají součástí vnější
činnosti EU a v souladu s programem strategie Evropa 2020 a
s Lisabonskou smlouvou je nezbytné vzájemné posilování vnitřní
a vnější činnosti. Výchozím bodem je, že klíčovou prioritou
musí být integrace, a nikoli duplikace. Hlavními argumenty jsou: i)
soudržnost naší vnější činnosti; ii) účinnost pomoci, zejména
odhodlání snížit počet aktérů a programů a iii)
maximalizace synergického působení mezi jednotlivými politickými cíli:

1.6.
Doba trvání akce a finanční dopad

x Časově omezený návrh/podnět
–
¨  Návrh/Podnět
–
x Finanční dopad od 1/1/2014 do
31/12/2020
–
x Časově neomezený návrh/podnět platný od 1/1/2014
–
Provádění s obdobím rozběhu od RRRR
do RRRR,
–
poté plné fungování.

1.7.
Předpokládaný způsob řízení[32]

x Přímé centralizované řízení Komisí
x Nepřímé centralizované řízení ze strany následujících subjektů pověřených úkoly
plnění rozpočtu:
–
x výkonných agentur
–
x subjektů zřízených Společenstvími[33]
–
x vnitrostátních veřejnoprávních subjektů / subjektů
pověřených výkonem veřejné služby
–
¨  osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným
v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49
finančního nařízení
¨ Sdílené řízení
s členskými státy
x Decentralizované řízení s třetími zeměmi
x Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
Pokud vyberete více
způsobů řízení, upřesněte je v části
„Poznámky“.
Poznámky
Akce, které
mají být financovány podle tohoto nařízení, budou prováděny
v rámci přímého centralizovaného řízení Komisí
z ústředí a/nebo prostřednictvím decentralizovaných delegací
Unie a v rámci jakýchkoli dalších metod řízení předpokládaných
ve finančním nařízení, aby bylo možno lépe dosáhnout cílů tohoto
nařízení.
Se
společným řízením lze případně počítat
u konkrétních činností s agenturami a orgány OSN,
evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, jako jsou Evropská
investiční banka, Evropská banka pro obnovu a rozvoj, Světová
banka a Africká rozvojová banka, a dalšími mezinárodními organizacemi
působícími v oblasti rozvoje.

2.
SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.
Pravidla pro sledování a podávání zpráv

Upřesněte
četnost a podmínky.
Systémy sledování a hodnocení ze strany Evropské komise se stále
více zaměřují na výsledky. Zahrnují interní zaměstnance
i externí odborníky.
Úkoloví manažeři v delegacích a v ústředí
různými způsoby průběžně sledují provádění
projektů a programů, pokud možno rovněž
prostřednictvím návštěv na místě. Sledování poskytuje cenné
informace o pokroku, pomáhá manažerům zjišťovat skutečné
i potenciální překážky a přijímat nápravná opatření.
Externí, nezávislí odborníci jsou najímáni, aby posoudili výsledky
vnější činnosti EU prostřednictvím tří různých
systémů. Tato hodnocení přispívají k odpovědnosti a ke
zlepšování probíhajících zásahů; z dosavadních zkušeností rovněž
vyvozují poučení, která slouží jako podklad pro budoucí politiky
a opatření. Všechny nástroje používají mezinárodně uznávaná
kritéria hodnocení vypracovaná Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, a to
včetně ukazatelů (potenciálního) dopadu.
V prvé řadě systém sledování zaměřený na
výsledky (ROM), který je řízen z ústředí, poskytuje na úrovni
projektu stručný a jasný obraz o kvalitě vzorku
zásahů. Nezávislí odborníci na problematiku ROM provádějí za použití
vysoce strukturované, standardizované metodiky známkování, které ukazuje silné
a slabé stránky projektu, a vydávají doporučení, jak zlepšit
účinnost.
Hodnocení na úrovni projektu, která jsou řízena delegací EU, jež
má dotyčný projekt na starost, poskytují podrobnější, hloubkovou
analýzu a pomáhají vedoucím projektů zlepšovat probíhající zásahy
a připravovat do budoucna další. Externí, nezávislí odborníci na
tematické a zeměpisné programy jsou najímáni, aby provedli analýzu
a shromáždili připomínky a objektivní podklady od všech
zúčastněných stran, a to v neposlední řadě
i od konečných příjemců.
Komise rovněž provádí strategické hodnocení svých politik, od
programování a strategie až po provádění zásahů
v určitém odvětví (například zdravotnictví, školství apod.)
v dané zemi nebo regionu nebo uplatňování konkrétního nástroje. Tato
hodnocení jsou důležitým vstupem pro formulování politik a koncipování
nástrojů a projektů. Tato hodnocení se zveřejňují na
internetových stránkách Komise a shrnutí získaných poznatků je
součástí výroční zprávy pro Radu a Evropský parlament.

2.2.
Systém řízení a kontroly
2.2.1.
Zjištěná rizika

Prostředí
z hlediska rizik
Prostředí,
v němž se provádí poskytování podpory v rámci tohoto nástroje,
se vyznačuje následujícími riziky nedosažení cílů nástroje,
suboptimálního finančního řízení a/nebo nedodržování platných
předpisů (chyby související s dodržováním zákonnosti
a správnosti):
–
hospodářská/politická nestabilita a/nebo
přírodní katastrofa může vést k potížím a ke zpoždění
při koncipování a provádění zásahů, zejména
v nestabilních státech,
–
nedostatek institucionálních a správních
kapacit v partnerských zemích může vést k obtížím
a zpožděním při koncipování a provádění zásahů,
–
zeměpisně rozptýlené projekty
a programy (přibližně pokrývající řadu států, území
nebo regionů) mohou při sledování činit problémy z hlediska
logistiky nebo zdrojů – zejména při monitorování kterékoli z navazujících
činností „na místě“,
–
rozmanitost potenciálních partnerů nebo
příjemců s jejich různorodými strukturami a kapacitami
pro vnitřní kontrolu může vést k roztříštěnosti,
a snižovat tak účinnost a efektivitu dostupných zdrojů
Komise na podporu a sledování realizace projektů
a programů,
–
nedostatečná kvalita a množství
dostupných údajů o výsledcích a dopadu provádění
vnější pomoci nebo národního rozvojového plánu v partnerských zemích
mohou bránit Komisi řádně podávat zprávy o výsledcích
a nést za ně odpovědnost.
Předpokládaná
míra rizika nesouladu s platnými pravidly
Cílem
stanoveným pro tento nástroj z hlediska dodržování pravidel je udržet
u portfolia EuropeAid průběžnou úroveň rizika nesouladu
(míru chyb), která představuje zbytkovou „čistou“ úroveň chyb
(ve víceletém pohledu poté, co byly u dokončených zakázek provedeny
všechny plánované kontroly a opravy) menší než 2 %.
Tradičně se předpokládá přibližná míra chyb v rozsahu
2–5 %, pokud jde o roční vzorek náhodně vybraných transakcí
hodnocených Evropským účetním dvorem pro účely ročního
prohlášení o věrohodnosti. EuropeAid to vzhledem ke svému vysoce
rizikovému prostředí a s ohledem na administrativní zátěž
a nezbytnou rentabilitu kontrol dodržování pravidel považuje za nejnižší
dosažitelné riziko nesouladu s platnými pravidly.

2.2.2.
Předpokládané metody kontroly

Struktura
vnitřní kontroly EuropeAid
Postup
vnitřní kontroly a řízení EuropeAid je koncipován tak, aby
poskytoval dostatečnou míru věrohodnosti, co se týče dosahování
cílů v oblasti účinnosti a efektivity jeho činnosti,
spolehlivosti jeho účetního výkaznictví a dodržování příslušných
právních předpisů a procesního rámce.
Účinnost
a efektivita
Aby
zajistil účinnost a efektivnost své činnosti (a zmírnil vysoké
riziko vnější pomoci ve svém prostředí) bude EuropeAid kromě
všech prvků procesu strategického plánování politiky, který se týká celé
Komise, kromě prostředí interního auditu a dalších
požadavků norem vnitřní kontroly Komise, při své činnosti v souvislosti
se všemi svými nástroji nadále uplatňovat přizpůsobený rámec pro
řízení pomoci, který bude zahrnovat:
–
decentralizované řízení většiny
vnější pomoci delegacemi EU v terénu,
–
jasné a formalizované linie finanční
odpovědnosti (od pověřené schvalující osoby (generální
ředitel)) prostřednictvím dalšího přenesení pravomocí
z dále pověřené schvalující osoby (ředitel)
v ústředí na vedoucího delegace,
–
pravidelné podávání zpráv delegacemi EU
určených pro ústředí (zprávy o řízení vnější pomoci)
včetně ročního prohlášení o věrohodnosti vypracovaného
vedoucím delegace,
–
poskytování rozsáhlého programu odborné
přípravy pro zaměstnance jak v ústředí, tak
u delegací,
–
významnou podporu a pokyny pro ústředí
a delegace (rovněž prostřednictvím internetu),
–
pravidelné „ověřovací“ návštěvy
„decentralizovaných“ delegací jednou za 3 až 6 let,
–
metodiku řízení cyklu projektů
a programů včetně:
–
nástrojů na podporu kvality pro plánování
zásahu, metody jeho provádění, mechanismu financování, systému
řízení, hodnocení a výběru případných partnerů pro
provádění atd.,
–
nástrojů pro řízení programů
a projektů, monitorování a výkaznictví umožňujících
efektivní provádění včetně pravidelného externího sledování
projektů na místě,
–
významných prvků pro hodnocení a audit.
Účetní
výkaznictví a účetnictví
EuropeAid
bude i nadále usilovat o co nejvyšší úroveň účetnictví
a účetního výkaznictví za použití systému akruálního účetnictví
(ABAC) Komise, jakož i specifických nástrojů pro vnější pomoc,
jako je společný informační systém pro oblast vnějších
vztahů (CRIS).
V souvislosti
s dodržováním příslušných právních předpisů
a procesního rámce jsou metody kontroly souladu stanoveny
v části 2.3 (opatření k zamezení podvodů
a nesrovnalostí).

2.3.
Opatření k zamezení podvodů
a nesrovnalostí

Upřesněte
stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
Vzhledem
k vysoce rizikovému prostředí, v němž EuropeAid
působí, musí jeho systémy počítat s významným výskytem možných
chyb souladu (nesrovnalostí) v transakcích a musí mít zabudované
funkce umožňující vysokou úroveň kontroly za účelem prevence, odhalování
a nápravy nesrovnalostí v co nejčasnější fázi platebního
procesu. V praxi to znamená, že kontroly souladu v rámci EuropeAid se
budou nejvíce spoléhat na rozsáhlé kontroly ex-ante na několik let
dopředu prováděné jak externími auditory, tak pracovníky Komise
v této oblasti před konečnými platbami na projekt (ačkoli
budou i nadále probíhat některé následné audity a kontroly),
které se zabývají nejen finančními zárukami požadovanými finančním
nařízením. Rámec EuropeAid pro dodržování předpisů je tvořen
mimo jiné těmito zásadními prvky:
Preventivní
opatření
–
povinná základní odborná příprava týkající se problematiky podvodů
určená pro pracovníky v oblasti řízení pomoci,
–
poskytování pokynů (rovněž prostřednictvím internetu)
včetně praktického průvodce zakázkami, příručky
EuropeAid a sady nástrojů finančního řízení (určené
partnerům pro provádění),
–
předběžné hodnocení, které má zajistit, aby úřady spravující
příslušné finanční prostředky (v rámci společného
a decentralizovaného řízení) používaly v praxi odpovídající
opatření proti podvodům, jejichž účelem je předcházet
podvodům při hospodaření s prostředky EU a tyto
podvody odhalovat,
–
předběžná kontrola mechanismů pro boj proti podvodům
v partnerské zemi v rámci hodnocení kritérií způsobilosti správy
veřejných financí pro obdržení rozpočtové podpory (tzn. aktivní
závazek bojovat proti podvodům a korupci, odpovídající kontrolní
orgány, dostatečné soudní kapacity a účinné reakční
a sankční mechanismy),
–
Komise podepsala v Akkře v roce 2008 Mezinárodní iniciativu na
podporu transparentnosti rozvojové pomoci (IATI), čímž se připojila
ke sjednané normě pro transparentnost podpory, která zajišťuje
včasnější, podrobnější a pravidelnější údaje
o tocích pomoci a příslušných dokumentech,
–
Komise provádí od 14. října 2011 první fázi normy IATI na podporu transparentnosti
publikování informací o pomoci, nežli se v Pusanu bude
v listopadu 2011 konat další fórum na vysoké úrovni o účinnosti
pomoci. Kromě toho bude Komise spolupracovat s členskými státy
EU na vývoji společné webové aplikace s názvem TR-AID, která údaje
o pomoci Evropské unie poskytované prostřednictvím IATI a jiných
zdrojů převádí do takové podoby informací o pomoci, která je
uživatelsky přívětivá.
Vyšetřovací
a nápravná opatření
–
externí audity a ověřování (povinné i na základě
posouzení míry rizik) včetně Evropského účetního dvora,
–
zpětné kontroly (na základě posouzení míry rizik) a vymáhání,
–
pozastavení financování ze strany EU v případě vážného podvodu
včetně rozsáhlé korupce, dokud orgány nepřijmou odpovídající
opatření s cílem napravit tento podvod a předcházet jeho
výskytu v budoucnu,
EuropeAid
dále vypracuje vlastní strategii boje proti podvodům v souladu
s novou strategií Komise pro boj proti podvodům (CAFS) přijatou
dne 24. června 2011, jejímž cílem mimo jiné je zajistit, aby:
–
vnitřní kontroly v rámci EuropeAid týkající se boje proti
podvodům byly plně v souladu s CAFS,
–
se přístup EuropeAid k boji proti podvodům na základě
řízení rizik zaměřil na zjištění oblastí rizika podvodu
a vhodné reakce na ně,
–
systémy používané pro vynakládání finančních prostředků EU ve
třetích zemích umožňovaly vyhledání důležitých údajů
s cílem poskytnout je jako podklad pro řízení rizik podvodu
(např. dvojí financování),
–
mohly být v případě potřeby zřízeny skupiny pro
vytváření sítí a odpovídající nástroje IT určené k analýze
případů podvodu týkajících se odvětví vnější pomoci.

2.4.
Odhad nákladů a přínosů kontrol

V plánu
rozpočtu na období 2014–2020 představují celkové náklady na
vnitřní kontroly a řízení za celé portfolio EuropeAid závazky v
průměrné výši 658 milionů EUR. Tento údaj zahrnuje
řízení ERF, který působí jako integrovaná složka v rámci
řídící struktury EuropeAid. Tyto „neoperační“ náklady
představují přibližně 6,4 % z odhadované
roční průměrné částky 10,2 miliardy EUR
plánované na celkové (operační i správní) závazky EuropeAid na jeho
portfolio výdajů financovaných ze souhrnného rozpočtu EU
a Evropského rozvojového fondu na období 2014–2020.
Tyto
náklady na řízení vycházejí z celkového počtu všech
pracovníků EuropeAid v ústředí a v delegacích
a zahrnují náklady na infrastrukturu, cestovné, odbornou přípravu,
monitorování, hodnocení a smlouvy o auditu (včetně
těch, které provádějí příjemci).
EuropeAid
hodlá míru řídicích/operačních činností v průběhu
času snižovat v rámci zdokonalených a zjednodušených
postupů nových nástrojů, přičemž bude vycházet ze
změny, k nimž pravděpodobně dojde na základě
revidovaného finančního nařízení. Hlavní přínosy těchto
nákladů na řízení spočívají v plnění cílů politik,
účinném a efektivním využívání zdrojů a v provádění
vhodných rentabilních preventivních opatření a dalších kontrol, které
zajistí zákonné a řádné využívání finančních
prostředků.
Ačkoli
budou i nadále pokračovat snahy o zlepšení povahy
a zacílení řídicích činností a kontrol souladu
v souvislosti s dotyčným portfoliem, jsou tyto náklady
celkově nezbytné pro účinné a efektivní dosažení cílů
příslušných nástrojů při minimálním riziku nesouladu (pod
2 % zbytkové míry chyb). Jsou výrazně nižší než rizika spojená
s odstraněním nebo omezením počtu interních kontrol v této
vysoce rizikové oblasti.

3.
ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.
Okruhy víceletého finančního rámce
a dotčené výdajové rozpočtové linie

·      Stávající rozpočtové linie výdajů
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Okruh IV: Globální Evropa || RP/NRP ([34]) || zemí ESVO[35] || kandidátských zemí[36] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 19 || 19 01 04 Správní výdaje na oblast politiky „Vnější vztahy“ v rámci NRS || NRP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 02: Spolupráce s třetími zeměmi v oblasti migrace a azylu || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 09: Vztahy s Latinskou Amerikou || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 10: Vztahy s Asií, Střední Asií a Středním východem (Irák, Írán, Jemen) || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 11: Strategie a koordinace politiky pro oblast politiky „Vnější vztahy“ || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 01 04 Správní výdaje na oblast politiky „Rozvoj a vztahy se státy AKT“ || NRP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 02: Zajišťování potravin || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 03: Nestátní subjekty v rámci rozvoje || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 04: Životní prostředí a udržitelné řízení přírodních zdrojů včetně energie || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 05: Lidský a sociální rozvoj || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
·      Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje[37]
V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo [název ……………………………………..] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE

3.2.
Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1.
Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje

v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
místa)
 Okruh víceletého finančního rámce 4 || Číslo ||
 GŘ: DEVCO ||   ||   || Rok N[38] 2014 || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2017) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (20120) || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Nástroj pro rozvojovou spolupráci (19.02, 19.09, 19.10, 21.02, 21.03, 21.04, 21.05, 21.06) || Závazky || (1) || 2.606,815 || 2.788,125 || 2.980,045 || 3.182,977 || 3.390,185 || 3.614,782 || 3.846,274 || 22.409,105
 Platby || (2) || 411,383 || 579,190 || 1.206,218 || 1.765,760 || 2.383,491 || 3.257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
 Prostředky správní povahy z rámce na zvláštní programy[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové linie 19.0104 01 a 21.010401 ||   || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 CELKEM prostředky pro GŘ DEVCO || Závazky || =1+3 || 2.716,700 || 2.903,100 || 3.100,300 || 3.308,700 || 3.525,300 || 3.751,700 || 3.989,000 || 23.294,700
 Platby || =2+3 || 521,268 || 694,165 || 1.326,472 || 1.891,483 || 2.518,606 || 3.394,595 || 12.948,111 || 23.294,700
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 2.606,815 || 2.788,125 || 2.980,045 || 3.182,977 || 3.390,185 || 3.614,782 || 3.846,274 || 22.409,105
 Platby || (5) || 411,383 || 579,190 || 1.206,218 || 1.765,760 || 2.383,491 || 3.257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 CELKEM prostředky z OKRUHU <4> víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 2.716,700 || 2.903,100 || 3.100,300 || 3.308,700 || 3.525,300 || 3.751,700 || 3.989,000 || 23.294,700
 Platby || =5+ 6 || 521,268 || 694,165 || 1.326,472 || 1.891,483 || 2.518,606 || 3.394,595 || 12.948,111 || 23.294,700
 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || Správní náklady
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
místa)
   ||   ||   || Rok N (2014) || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2017) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020) || CELKEM
 GŘ: DEVCO ||
  Lidské zdroje || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Ostatní správní výdaje || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 GŘ DEVCO CELKEM || Prostředky || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
místa)
   ||   ||   || Rok N (2014) || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2017) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020) || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 2.805,650 || 2.991,100 || 3.187,410 || 3.394,935 || 3.611,535 || 3.837,935 || 4.075,235 || 23.903,701
 Platby || 610,218 || 782,165 || 1.413,582 || 1.977,718 || 2.604,841 || 3.480,830 || 13.034,346 || 23.903,701

3.2.2.
Odhadovaný dopad na operační prostředky

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
prostředků
–
ý  Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Rok N+4 až N+7 || CELKEM
 VÝSTUPY
   ||   ||   || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Celkem celkem
 Zeměpisné programy[40]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || .
 Mezisoučet || 1 631,732 || 1 743,689 || 1 862,134 || 1 987,305 || 2 117,402 || 2 253,384 || 2 395,938 || 13 991,50
 Tematický program „Globální veřejné statky a výzvy“… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1 015,154 || 1 079,375 || 6 303,20
 Tematický program „Organizace občanské společnosti a místní orgány“… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2 000,00
 Panafrický program ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1 000,00
 NÁKLADY CELKEM || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294.,70

3.2.3.
Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy
3.2.3.1.
Shrnutí

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití správních prostředků
–
x Návrh/podnět vyžaduje využití správních prostředků, jak
je vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   || Rok N[41] 2014 || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2107) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020) || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Ostatní správní výdaje || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Mimo OKRUH 5[42] víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Ostatní výdaje správní povahy || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 CELKEM || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1.494,596

3.2.3.2.
 Odhadované
potřeby v oblasti lidských zdrojů

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
–
x Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je
vysvětleno dále:
Odhad vyjádřete v celých
číslech (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020)
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 || XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (při delegacích) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[43] ||
 || XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[44] || – v ústředí[45] || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || – při delegacích || 985,7 || 1032,7 || 1081,2 || 1131,2 || 1181,7 || 1232,9 || 1285,3
 || XX 01 05 02 (SZ, DZ, VNO v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Jiné rozpočtové linie (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || CELKEM || 1.671,1 || 1.709,8 || 1.750,1 || 1.792,1 || 1.839,8 || 1.888,4 || 1.938,1
XX je oblast
politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.
Potřeby
v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které
jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny
z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ
poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na
rozpočtová omezení.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci ||
 Externí zaměstnanci ||

3.2.4.
Soulad s víceletým finančním rámcem na
období 2014–2020

–
ý  Návrh/podnět je v souladu s víceletým finančním
rámcem na období 2014–2020.
–
¨  Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého
finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
rozpočtové linie a odpovídající částky.
–
¨  Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje flexibility nebo
změnu víceletého finančního rámce[46].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.

3.2.5.
Příspěvky třetích stran

–
ý Návrh/podnět nepočítá se spolufinancováním od třetích
stran.
–
¨ Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího
odhadu:
prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na
3 desetinná místa)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … zadat počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Odhadovaný dopad na příjmy

–
ý  Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
–
¨  Návrh/podnět má tento finanční dopad:
¨         dopad na vlastní zdroje
¨         dopad na různé příjmy
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém období || Dopad návrhu/podnětu[47]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek ………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
U účelově
vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
výdajové rozpočtové linie.
Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy.
[1]               Kromě
toho jsou zde ještě ERF, Fond pro světové klima a biologickou
rozmanitost a rezerva na pomoc při mimořádných událostech, které
zůstávají mimo rozpočet EU.
[2]               Jednou
z klíčových oblastí pro výdaje na změnu klimatu budou činnosti
související s udržitelnou energetikou. Obdobně bude s ohledem na
klíčovou úlohu služeb pro zdravý ekosystém jednou z hlavních oblastí v
rámci zajišťování potravin a udržitelného zemědělství
biodiverzita, zejména pokud rovněž přispívá k odolnosti klimatu.
[3]               Úř.
věst. L ….
[4]               „Politika
rozvojové spolupráce Unie a politika, kterou v této oblasti vedou
členské státy, se navzájem doplňují a posilují“
(článek 208).
[5]               O zabezpečení
dodávek energie a mezinárodní spolupráci, viz sdělení ze dne 7.9.2011
„Energetické politika EU: jednání s partnery za našimi hranicemi“ –
KOM(2011) 539 v konečném znění.
[6]               Nařízení
(EU) č. 182/2011.
[7]               Rozhodnutí
Rady 2010/427/EU.
[8]               Úř. věst.
L 378, 27.12.2006, s. 41–71.
[9]               Deklarace
tisíciletí, rezoluce přijatá Valným shromážděním OSN,
18. září 2000.
[10]             Společné
prohlášení Rady a zástupců vlád členských států
zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise
o rozvojové politice Evropské unie s názvem „Evropský konsensus“,
Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1.
[11]             Sdělení
ze dne 13. října 2011, dosud nezveřejněné
v Úředním věstníku.
[12]             Sdělení
ze dne 13. října 2011, dosud nezveřejněné
v Úředním věstníku.
[13]             Závěry
Rady ze dne 15. května 2007 o „Kodexu chování EU pro
doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové politiky“
(dokument 9558/07).
[14]             Závěry
Rady ze dne 17. listopadu 2009 o operačním rámci pro
účinnost pomoci (dokument 15912/09), rozšířené a konsolidované
znění ze dne 11. ledna 2011 (dokument 18239/10).
[15]             Společná
strategie Afrika–EU v rámci STRATEGICKÉHO PARTNERSTVÍ EU–AFRIKA
přijatá na lisabonském summitu dne 9. prosince 2007.
[16]             Bezpečnost
a rozvoj – závěry Rady a zástupců vlád členských států,
zasedajících v Radě, ze dne 20. listopadu 2007 (dokument 15097/07).
[17]             Reakce
EU na nestabilní situace – závěry Rady a zástupců vlád
členských států, zasedajících v Radě, ze dne
20. listopadu 2007 (dokument 11518/07).
[18]             Závěry Rady o předcházení konfliktům, 3101.
zasedání Rady pro zahraniční věci, Lucemburk, 20. června
2011.
[19]             KOM(2010) 2020
v konečném znění.
[20]             KOM(2011) 500
v konečném znění.
[21]             KOM(2011) 637
v konečném znění.
[22]             Úř.
věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[23]             Úř.
věst. L….
[24]             Úř.
věst. L 201, 3.8.2010, s. 30.
[25]             Úř.
věst. L ….
[26]             Úř.
věst. L 314, 30.11.2001, s. 1.
[27]             Úř.
věst. L 163, 2.7.1996, s. 1.
[28]             V zásadě
by se finanční prostředky rovnoměrně rozdělovaly mezi
oblast životního prostředí a oblast změny klimatu.
[29]             ABM:
řízení podle činností (Activity-Based Management) – ABB: sestavování
rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting).
[30]             GŘ
DEVCO souběžně požádá o změnu oblastí politiky pro
sestavení rozpočtu na rok 2014.
[31]             Uvedené
v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b) finančního
nařízení.
[32]             Vysvětlení
způsobů řízení spolu s odkazem na finanční
nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             Uvedené
v článku 185 finančního nařízení.
[34]             RP
= rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky.
[35]             ESVO:
Evropské sdružení volného obchodu.
[36]             Kandidátské
země, případně potenciální kandidátské země západního
Balkánu.
[37]             Nutno
vyplnit později.
[38]             Rokem
N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
[39]             Technická
a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění
programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum,
přímý výzkum.
[40]             Popsaný
v části 1.4.2 „Specifické cíle“ – V tabulce jsou uvedeny pouze
jednotlivé programy podle tohoto nařízení…
[41]             Rokem
N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
[42]             Technická
a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění
programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum,
přímý výzkum.
[43]             SZ
= smluvní zaměstnanec; DZ = dočasný zaměstnanec; MOD = mladý
odborník při delegaci; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní
odborník.
[44]             Dílčí
strop na externí pracovníky z operačních prostředků (bývalé
linie „BA“).
[45]             V podstatě
na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova
(EZFRV) a Evropský rybářský fond.
[46]             Viz
body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
[47]             Pokud
jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je
třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení
25% nákladů na výběr.