				|

		52014PC0660

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (kodifikované znění) /* COM/2014/0660 final - 2014/0305 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           V souvislosti s konceptem
„Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost
zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se
stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak
mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává.
Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou
jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným
způsobem změněna, roztroušena jak v původním
předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit
notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů,
aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.
Z tohoto důvodu je rovněž
kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její
srozumitelnosti a průhlednosti.
2.           Komise svým rozhodnutím ze dne 1. dubna 1987[1]
uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli
právního aktu nejpozději po jeho desáté změně, přičemž
zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a jednotlivé útvary by se
měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti předpisů
snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost, i v kratších
intervalech.
3.           Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace, neboť skýtá právní jistotu
ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije
na daný právní vztah.
Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým postupem
přijímání aktů Unie.
S ohledem na skutečnost, že
v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné
změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly prostřednictvím
interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na zkráceném
postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů.
4.           Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace nařízení Rady (ES)
č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před
dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského
společenství[3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich
spojení a zapracování pouze takových formálních změn, které vyžaduje
samotná kodifikace.
5.           Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného
znění nařízení (ES) č. 597/2009 a jeho následné změny
vyhotoveného ve 22 úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské
unie pomocí systému na zpracování dat. V případech, že bylo
změněno číslování článků, je vztah mezi
dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací
tabulce uvedené v příloze VI kodifikovaného nařízení.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
2014/0305 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o ochraně před dovozem
subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Ö Evropské unie Õ (kodifikované
znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na
Smlouvu o Ö fungování
Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207 odst. 2 Õ této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
poté, co postoupily návrh legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[5],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k
těmto důvodům:
ê 597/2009 bod odůvodnění 1 (přizpůsobený)
(1)       Nařízení Rady (ES)
č. Ö 597/2009[6] Õ bylo podstatně
změněno[7].
Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené
nařízení kodifikováno.
ê 597/2009 bod odůvodnění 3 (přizpůsobený)
(2)       Příloha 1 A Dohody o
zřízení Ö Světové
obchodní organizace Õ (dále jen „Dohoda
o WTO“) obsahuje mimo jiné Všeobecnou dohodu o clech a obchodu (dále jen „GATT
1994“), Dohodu o zemědělství, Dohodu o provádění článku VI
Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 a Dohodu o subvencích a vyrovnávacích
opatřeních (dále jen „dohoda o subvencích“).
ê 597/2009 bod odůvodnění 5 (přizpůsobený)
(3)       S cílem zajistit řádné a
Ö transparentní Õ uplatňování
pravidel stanovených v Ö dohodě o
subvencích Õ , by měla být
Ö její Õ ustanovení co
nejvíce přejata do právních předpisů Ö Unie Õ.
ê 597/2009 bod odůvodnění 6
(4)       Dále je nutné
dostatečně podrobně objasnit, podle jakých hledisek se určí
existence subvence, podle jakých zásad se použije vyrovnávací clo (zejména
jedná-li se o specifickou subvenci) a podle jakých kritérií se vypočte
výše napadnutelné subvence.
ê 597/2009 bod odůvodnění 7
(5)       Je zřejmé, že pro
zjištění existence subvence musí být prokázáno, že byl z veřejných
zdrojů na území některé země poskytnut finanční
příspěvek nebo že existuje jakýkoli způsob příjmové nebo
cenové podpory ve smyslu článku XVI GATT 1994 a že tím byla poskytnuta
příjemci výhoda.
ê 597/2009 bod odůvodnění 8
(6)       Pro výpočet výhody
vzniklé příjemci, v případech, kdy v dané zemi obvyklé podmínky
převládající na trhu neexistují, by měly být srovnatelné ukazatele
stanoveny úpravou podmínek převládajících v dané zemi na základě činitelů,
které v uvedené zemi skutečně existují. Není-li to možné, mimo jiné
proto, že odpovídající ceny nebo náklady neexistují nebo jsou nespolehlivé, pak
je třeba stanovit vhodný srovnávací základ podle podmínek na jiných
trzích.
ê 597/2009 bod odůvodnění 9 (přizpůsobený)
(7)       Měly by být stanoveny
jasné a podrobné hlavní směry pro činitele, které mohou
přispět ke zjištění, zda dovoz subvencovaných výrobků
způsobil vážnou újmu nebo hrozbu újmy. Při prokazování, že objem a
cena dotyčných dovozů jsou příčinou újmy způsobené
výrobnímu odvětví Ö Unie Õ, je třeba
přihlédnout k účinkům ostatních činitelů, zejména k
převažujícímu stavu trhu Ö v Unii Õ.
ê 597/2009 bod odůvodnění 10 (přizpůsobený)
(8)       Měl by být vymezen pojem
„výrobní odvětví Ö Unie Õ“, stanoveno, že
osoby, které jsou ve spojení s vývozci, mohou být z průmyslového
odvětví vyloučeny a vymezen pojem „ve spojení“. Je rovněž nutno
stanovit, že řízení ve věci uložení vyrovnávacího cla může být
zahájeno jménem výrobců v některém regionu Ö Unie Õ, a stanovit hlavní
směry pro definici takového regionu.
ê 597/2009 bod odůvodnění 11 (přizpůsobený)
(9)       Je nutno Ö určit Õ, kdo může
podat podnět k šetření o uložení vyrovnávacího cla, do jaké míry by
mělo tento podnět podporovat výrobní odvětví Ö Unie Õ a jaké informace o
napadnutelných subvencích, újmě a příčinných souvislostech by
měl obsahovat. Rovněž by měly být Ö určeny Õ postupy pro
odložení podnětu nebo pro zahájení řízení.
ê 597/2009 bod odůvodnění 12 (přizpůsobený)
(10)     Je nutno Ö určit Õ, jakým
způsobem mají být účastníci řízení informováni o tom, které
údaje příslušné orgány potřebují. Ö Účastníci
řízení by měli mít Õ dostatek příležitostí, aby mohli předložit všechny
důkazy v dané věci a hájit své zájmy. Kromě toho je nezbytné
jednoznačně stanovit pravidla a postupy, které se musí při
šetření dodržovat, a zejména pravidla, podle nichž se účastníci
řízení musí v průběhu určité lhůty sami
přihlásit, předložit své stanovisko a poskytnout informace, pokud se
má k jejich stanovisku a informacím přihlédnout. Je rovněž třeba
stanovit, za jakých podmínek má mít účastník řízení přístup k
informacím dodaným jinými účastníky řízení a možnost se k nim
vyjádřit. Při shromažďování informací mají členské státy
spolupracovat s Komisí.
ê 597/2009 bod odůvodnění 13 (přizpůsobený)
(11)     Je nutno stanovit podmínky, za
kterých lze uložit prozatímní vyrovnávací clo, Övčetně
podmínekÕ, že je lze uložit
nejdříve 60 dnů a nejpozději devět měsíců po zahájení
řízení. Komise by měla toto clo uložit ve všech případech pouze
na dobu čtyř měsíců.
ê 597/2009 bod odůvodnění 14 (přizpůsobený)
(12)     Je třeba stanovit postup
pro přijetí závazků, jejichž pomocí jsou odstraněny nebo
vyrovnány napadnutelné subvence a újma, Ö místo toho
aby bylo Õ uloženo prozatímní
nebo konečné vyrovnávací clo. Je dále vhodné Ö určit Õ, jaké následky
bude mít porušení nebo zrušení přijatých závazků a že prozatímní vyrovnávací
clo může být uloženo v případě podezření z porušení
přijatých závazků nebo pokud je nutné provést další šetření pro
doplnění skutkového stavu. Při přijímání závazků by se
mělo dbát na to, aby navržené závazky a jejich vykonávání nevedly k jednání
narušujícímu hospodářskou soutěž.
ê 597/2009 bod odůvodnění 15
(13)     Je vhodné umožnit pro odvolání
závazku a nové zavedení cla pouze jediný právní akt. Je také nutné zajistit,
aby celý postup odvolání byl ukončen ve lhůtě obvykle šesti
měsíců a v žádném případě ne ve lhůtě delší než
devět měsíců, aby se tak zajistilo řádné uplatňování
platného opatření.
ê 597/2009 bod odůvodnění 16
(přizpůsobený)
(14)     Je nezbytné stanovit, že
šetření mají být zastavena zpravidla do dvanácti měsíců a
nejpozději do třinácti měsíců od zahájení bez ohledu na to,
zda byla nebo nebyla přijata konečná opatření.
ê 597/2009 bod odůvodnění 17
(přizpůsobený)
(15)     Šetření nebo řízení Ö by mělo být zastaveno Õ, pokud se zjistí,
že částka subvence je nepatrná nebo pokud, zejména při dovozu
výrobků pocházejících z rozvojových zemí, jsou objem dovozu subvencovaných
výrobků nebo újma zanedbatelné, a Ö tyto situace
by měly Õ být Ö definovány Õ. V případech,
v nichž je nutno přijmout opatření, je třeba určit podmínky
pro ukončení šetření a Ö určit Õ, že clo by
mělo být nižší než částka napadnutelné subvence, pokud tato nižší
částka dostačuje k odstranění újmy, a že je nutno určit
metodu pro výpočet výše vyrovnávacího cla v případech výběru
vzorku prošetřovaných subjektů.
ê 597/2009 bod odůvodnění 18 (přizpůsobený)
(16)     Je nutno umožnit vybrání
prozatímních vyrovnávacích cel se zpětnou působností, je-li to považováno
za vhodné, a vymezit, za jakých okolností mohou být uložena, aby se zabránilo
obcházení konečných opatření, která Öbudou
uplatňována Õ. Je rovněž
třeba stanovit, že vyrovnávací clo může být uloženo se zpětnou
působností v případě porušení nebo zrušení závazků.
ê 597/2009 bod odůvodnění 19 (přizpůsobený)
(17)     Je nutno stanovit, že
opatření pozbývají platnosti po pěti letech, pokud Ö přezkum Õ neprokáže, že by
měla být zachována. Je rovněž třeba umožnit, aby v
případech, kdy jsou předloženy dostatečné důkazy o
změně okolností, byly provedeny prozatímní přezkumy nebo
šetření, aby se zjistilo, zda je oprávněné vrácení vyrovnávacího cla.
ê 597/2009 bod odůvodnění 20
(18)     I když dohoda o subvencích
neobsahuje žádná ustanovení o obcházení vyrovnávacího cla, je takové obcházení
možné obdobnými, byť ne totožnými, způsoby, jako je tomu u
antidumpingových opatření. Proto by mělo toto nařízení upravovat
opatření proti obcházení předpisů.
ê 597/2009 bod odůvodnění 21
(19)     Je třeba ujasnit, které
strany mají právo požádat o zahájení šetření zaměřených na
obcházení předpisů.
ê 597/2009 bod odůvodnění 22 (přizpůsobený)
(20)     Je rovněž třeba
ujasnit, jaké praktiky znamenají obcházení platných Ö opatření Õ. Obcházení Ö opatření Õ se může
odehrávat buď uvnitř, nebo vně Ö Unie Õ. Z tohoto
důvodu je nezbytné stanovit, že osvobození od zvýšených cel, které mohlo
být poskytnuto vývozcům, může být poskytnuto i vývozcům, když se
zavádějí cla s cílem řešit obcházení Ö opatření Õ, ke kterému
dochází mimo Ö Unii Õ.
ê 597/2009 bod odůvodnění 23
(21)     Je účelné umožnit
pozastavení vyrovnávacích opatření v případě dočasných
změn podmínek trhu, kdy je zachování těchto opatření
dočasně nepřiměřené.
ê 597/2009 bod odůvodnění 24
(22)     Je nutno stanovit, že dovoz
výrobků, kterých se týká šetření, může být celně evidován,
aby bylo možno následně uplatnit opatření proti tomuto dovozu.
ê 597/2009 bod odůvodnění 25
(přizpůsobený)
(23)     Pro zajištění
řádného uplatňování opatření Ö je nutné,
aby Õ členské státy
sledovaly dovoz výrobků, které jsou předmětem šetření nebo
předmětem opatření, a výši vyrovnávacího cla, které bylo vybráno
podle tohoto nařízení, a Ö předkládaly Õ o tom zprávu
Komisi. Je také třeba stanovit možnost, na základě které by mohla
Komise požádat členský stát o poskytnutí informací, Ö za
dodržení Õ pravidel v
souvislosti s ochranou důvěrných informací, které budou použity pro
sledování cenových závazků a přezkum účinnosti platných
opatření.
ê 597/2009 bod odůvodnění 27 (přizpůsobený)
(24)     Je účelné upravit
inspekce na místě pro prověření dodaných údajů o
napadnutelných subvencích a újmách, přičemž však tyto inspekce Ö by měly
být podmíněny Õ řádným vyplněním obdrženého dotazníku.
ê 597/2009 bod odůvodnění 28 (přizpůsobený)
(25)     V případech, kdy je počet
stran nebo obchodních operací příliš velký, je nezbytné Ö stanovit Õ postup
výběrem vzorku prošetřovaných subjektů, aby bylo možné šetření
ukončit ve stanovených lhůtách.
ê 597/2009 bod odůvodnění 29
(26)     Je třeba stanovit, že
nespolupracují-li strany při šetření uspokojivým způsobem, mohou
být pro objasnění skutkového stavu využity jiné informace a že tyto
informace mohou být pro strany méně příznivé, než kdyby při
šetření spolupracovaly.
ê 597/2009 bod odůvodnění 30
(přizpůsobený)
(27)     Ö Měla
by Õ být přijata
ustanovení o zacházení s důvěrnými informacemi, aby se zabránilo
vyzrazení obchodních a státních tajemství.
ê 597/2009 bod odůvodnění 31
(přizpůsobený)
(28)     Je nezbytné Ö stanovit Õ, Ö že
oprávněné strany musí být Õ řádně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách
a Ö že Õ poskytování
informací Ö musí probíhat Õ s ohledem na
rozhodovací postup Ö v Unii Õ ve
lhůtě, která umožní stranám hájit jejich zájmy.
ê 597/2009 bod odůvodnění 32
(přizpůsobený)
(29)     Je vhodné upravit správní
řízení, v jehož rámci lze předkládat argumenty k otázce, zda
opatření jsou v zájmu Ö Unie Õ, zejména v zájmu
spotřebitelů, a Ö určit Õ lhůty pro
předložení těchto informací a právo dotčených stran na
informace.
ê 597/2009 bod odůvodnění 33
(přizpůsobený)
(30)     Při použití pravidel
obsažených v dohodě o subvencích je pro zachování rovnováhy mezi právy a
povinnostmi, o niž se snaží tato dohoda, nezbytně nutné, aby Ö Unie
přihlédla Õ k výkladu
těchto Ö práv a povinností Õ svými nejdůležitějšími
obchodními partnery, jak se odráží v jejich právních předpisech nebo v
zavedené praxi.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 (přizpůsobený)
(31)     Uplatňování Ö tohoto
nařízení vyžaduje Õ jednotné podmínky pro přijímání prozatímních a konečných cel
a pro zastavení šetření bez přijetí opatření. Tato opatření
by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011[8].
(32)     Pro přijímání
prozatímních opatření by se měl s ohledem na účinky Ö těchto Õ opatření a
jejich posloupnost ve vztahu k přijímání konečných opatření
použít poradní postup. Měl by se rovněž použít k přijímání
závazků, zahájení nebo nezahájení přezkumu opatření před pozbytím
platnosti, pozastavení opatření, prodloužení pozastavení opatření a
obnovení opatření s ohledem na Ö jejich Õ účinky v
porovnání s konečnými opatřeními. V případě, že by prodlení
při zavádění opatření mohlo způsobit škodu, kterou by bylo
obtížné napravit, je nezbytné, aby Komise byla oprávněna přijmout
okamžitě použitelná prozatímní opatření,
ê 597/2009
(přizpůsobený)
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zásady
1. Aby se
vyrovnala subvence, která byla přímo nebo nepřímo poskytnuta na
zhotovení, výrobu, vývoz nebo přepravu jakéhokoli výrobku, jehož
propuštění do volného oběhu Ö v Unii Õ působí újmu,
může být uloženo vyrovnávací clo.
2. Aniž je
dotčen odstavec 1, použije se v případě, že se výrobek Ö do Unie Õ nedováží
bezprostředně ze země původu, ale ze země jednající
jako prostředník, neomezeně toto nařízení a daný obchod nebo
obchody se případně považují za obchod nebo obchody mezi zemí
původu a Ö Unií Õ.
Článek 2
Definice
Pro účely
tohoto nařízení:
a)           se má za to, že výrobek byl
subvencován, pokud na něj byla poskytnuta napadnutelná subvence ve smyslu
článků 3 a 4. Takovou subvenci může poskytnout vláda země
původu dováženého výrobku nebo vláda země jednající jako
prostředník, z níž se výrobek vyváží do Ö Unie Õ a která se pro
účely tohoto nařízení označuje jako „země vývozu“;
b)           se „vládou“ rozumí každý
veřejnoprávní subjekt na území země původu nebo vývozu;
c)           se „obdobným výrobkem“ rozumí
výrobek, které je s daným výrobkem Ö shodný Õ, tj. Öpodobný ve všech
ohledech s posuzovaným výrobkem Õ, nebo, pokud
takový výrobek neexistuje, jiný výrobek, který, Ö ačkoliv
není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem
posuzovaného výrobku Õ ;
d)           se „újmou“ rozumí, není-li stanoveno
jinak, podstatná újma výrobnímu odvětví Ö Unie Õ, její hrozba nebo
závažné zpoždění při zavádění některého výrobního
odvětví Ö Unie Õ a vykládá se podle
článku 8.
Článek 3
Definice subvence
Má se za to, že
subvence byla poskytnuta, pokud:
1)           a)      některá vláda v
zemi původu nebo vývozu poskytla finanční příspěvek, tj.
pokud:
i)       jednání vlády zahrnuje přímý
převod peněžních prostředků (např. dary,
půjčky a účasti na základním kapitálu) nebo možné přímé
převody peněžních prostředků nebo závazků (např.
záruky půjček),
ii)      vláda své jinak splatné příjmy
promine nebo je nevybere (např. daňové pobídky ve formě
daňových zápočtů). V tomto ohledu se osvobození vyvážených
výrobků od cla nebo daní, kterým podléhají obdobné výrobky určené pro
domácí spotřebu, nebo vrácení tohoto cla a daní až do částky, která
nepřesáhne skutečně uloženou výši, nepovažuje za subvenci,
bylo-li osvobození poskytnuto v souladu s přílohami I, II a III,
iii)     vláda dodává zboží nebo poskytuje
služby, které nejsou součástí obecné infrastruktury, nebo nakupuje zboží,
iv)     vláda:
–
provádí platby do mechanismu financování nebo
–
pověří soukromý subjekt výkonem jedné
nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly
svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a
jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného
vládou,
nebo
b)      se vyskytuje jakákoli forma příjmové
či cenové podpory ve smyslu článku XVI GATT 1994 a
2)           je tím příjemci poskytnuta výhoda.
Článek 4
Napadnutelné subvence
1. Subvence jsou
napadnutelné pouze tehdy, pokud se jedná o specifické subvence ve smyslu
odstavců 2, 3 a 4.
2. Zda se v
případě nějaké subvence jedná o specifickou subvenci pro
některý podnik, výrobní odvětví nebo pro skupinu podniků nebo
výrobních odvětví (dále jen „určité podniky“) v působnosti
orgánu, který ji poskytuje, se určuje podle těchto zásad:
a)           pokud orgán, který subvenci
poskytuje, nebo právní předpisy, kterými se tento orgán řídí,
výslovně omezují přístup k subvenci na určité podniky, jedná se
o specifickou subvenci;
b)           pokud orgán, který subvenci poskytuje,
nebo právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, stanoví objektivní
kritéria nebo podmínky pro vznik nároku na poskytnutí subvence a pro její výši,
nejedná se o specifickou subvenci, pokud nárok na subvenci vzniká automaticky a
pokud se kritéria a podmínky přesně dodržují;
c)           pokud přesto, že se podle zásad
uvedených v písmenech a) a b) zdá subvence nespecifickou, existují důvody
k domněnce, že by se ve skutečnosti mohlo jednat o specifickou
subvenci, lze vzít v úvahu jiné činitele. Tito činitelé zahrnují
využití subvenčního programu omezeným množstvím určitých
podniků, převážné využití určitými podniky, poskytnutí
nepřiměřeně vysokých subvencí určitým podnikům a
způsob, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o
poskytnutí subvence správní uvážení. V tomto ohledu se přihlédne
především k informacím o četnosti odmítnutí nebo schválení žádostí o
subvence a k důvodům těchto rozhodnutí.
Pro účely
písmene b) se „objektivními kritérii nebo podmínkami“ rozumějí kritéria
nebo podmínky hospodářské povahy, kterých se používá plošně, která
jsou neutrální a která nezvýhodňují určité podniky, jako
například počet zaměstnanců nebo velikost podniku.
Kritéria nebo
podmínky je nutno zřetelně stanovit prostřednictvím právních
předpisů nebo jiných úředních dokumentů, aby bylo možné
jejich následné ověření.
Při
uplatňování prvního pododstavce písm. c) je nutno vzít v úvahu rozsah
diverzifikace hospodářské činnosti v působnosti orgánu
poskytujícího subvence a délku využívání subvenčního programu.
3. Subvence
omezená na určité podniky ve vymezené územní oblasti v působnosti
poskytujícího orgánu je specifickou subvencí. Stanovení nebo změna
obecně platných daňových sazeb orgány veřejné moci na všech
úrovních, které jsou k tomu oprávněny, se pro účely tohoto
nařízení za specifickou subvenci nepovažuje.
4. Aniž jsou
dotčeny odstavce 2 a 3, považují se za specifické subvence
a)           subvence, jejichž poskytnutí
právně nebo fakticky, výhradně nebo kromě dalších podmínek
závisí na vývozní výkonnosti, včetně subvencí uvedených
příkladem v příloze I;
b)           subvence, jejichž poskytnutí
výhradně nebo kromě dalších podmínek závisí na přednostním
použití domácího výrobku před dováženým.
Pro účely
písmene a) se subvence považují za fakticky závislé na vývozní výkonnosti,
pokud se prokáže, že poskytnutí subvence, aniž by bylo právně závislé na
vývozní výkonnosti, je ve skutečnosti vázáno na současný nebo
očekávaný vývoz nebo výnosy z vývozu. Skutečnost, že subvence byla
poskytnuta vyvážejícímu podniku, sama o sobě nepostačuje k určení,
že se jedná o vývozní subvenci ve smyslu tohoto ustanovení.
5. Určení, že
se jedná o specifickou subvenci, podle tohoto článku, musí být
průkazně doloženo.
Článek 5
Výpočet výše napadnutelných subvencí
Výše
napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal
příjemce subvence a která bude zjištěna za posuzované období. Tímto
obdobím je zpravidla poslední obchodní rok příjemce subvence, může
jím však být také jiné časové období v délce nejméně šesti
měsíců, které předchází dni zahájení šetření a pro něž
jsou k dispozici spolehlivé finanční a ostatní údaje.
Článek 6
Výpočet výhody vzniklé příjemci subvence
Pro výpočet
výhody vzniklé příjemci subvence platí tato pravidla:
a)           poskytnutí účasti na základním
kapitálu vládou se považuje za výhodu pouze v případě, že daná
investice může být považována za poskytnutou v rozporu s obvyklou
investiční praxí (včetně poskytování rizikového kapitálu)
soukromých investorů na území země původu a/nebo vývozu;
b)           vládní půjčka se považuje
za výhodu pouze v případě, že existuje rozdíl mezi částkou,
kterou platí příjemce půjčky za její poskytnutí, a částkou,
kterou by zaplatil za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohl
skutečně získat na trhu. V tomto případě se za výhodu
považuje rozdíl mezi těmito dvěma částkami;
c)           vládní záruka půjčky se
považuje za výhodu pouze v případě, že existuje rozdíl mezi
částkou, kterou podnik získávající záruku platí za půjčku s
vládní zárukou, a částkou, kterou by podnik zaplatil za srovnatelnou obchodní
půjčku bez vládní záruky. V tomto případě se za výhodu
považuje rozdíl mezi těmito dvěma částkami, upravený s ohledem
na rozdíly ve výši poplatků;
d)           dodání zboží nebo poskytnutí služeb
nebo nákup zboží vládou se považuje za výhodu pouze v případě, že
výrobky byly dodány nebo služby poskytnuty za cenu nižší než
přiměřenou a že výrobky byly nakoupeny za cenu vyšší než
přiměřenou. Přiměřenost odměny se
určuje s ohledem na podmínky převládající na trhu s danými výrobky a
službami v zemi dodání výrobků, poskytnutí služeb nebo nákupu výrobků
(včetně ceny, jakosti, dostupnosti, prodejnosti, dopravy a ostatních
nákupních nebo prodejních podmínek).
Neexistují-li pro dané výrobky nebo služby v zemi
dodání výrobků, poskytnutí služeb nebo nákupu výrobků žádné obvyklé
podmínky převládající na trhu, kterých by bylo možno použít jako
přiměřeného základu pro srovnání, platí toto:
i)       podmínky převládající v dané zemi
se na základě skutečných nákladů, cen a dalších
činitelů, které jsou v dané zemi dostupné, upraví o
přiměřenou hodnotu odrážející běžné tržní podmínky, nebo
ii)      se případně použijí podmínky
převládající na trhu jiné země nebo na světovém trhu, které jsou
pro příjemce dostupné.
Článek 7
Obecná ustanovení o výpočtu
1. Výše
napadnutelných subvencí se určuje na jednotku subvencovaného výrobku
vyváženého do Ö Unie Õ .
Při
určování mohou být z celkové výše subvence odečteny tyto prvky:
a)           poplatky za podání žádosti nebo jiné
náklady, které byly nezbytně vynaloženy, aby vznikl nárok na poskytnutí
subvence nebo aby byla získána;
b)           vývozní daně, cla nebo jiné
poplatky, které byly uloženy na výrobky vyvážené do Ö Unie Õ zvláště k
tomu účelu, aby se vyrovnala subvence.
Žádá-li
účastník řízení o odpočet, musí prokázat, že je jeho žádost oprávněná.
2. Pokud se
subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo
přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že
celková výše subvence se přiměřeně přepočte na
množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo
vyvezeny.
3. Pokud lze
subvenci spojovat se získáním nebo budoucím získáním stálých aktiv,
vypočítá se výše napadnutelné subvence tak, že se subvence rozloží na dobu
odpovídající běžné době amortizace těchto aktiv v daném výrobním
odvětví.
Takto
vypočtená částka, která připadá na posuzované období,
včetně částky, která připadá na aktiva získaná před
tímto obdobím, se přepočte podle odstavce 2.
Pokud se aktiva
neodepisují, hodnotí se subvence jako bezúročná půjčka a použije
se postup podle čl. 6 písm. b).
4. Nemůže-li
být subvence spojována se získáním stálých aktiv, připadne výše výhody
získané během posuzovaného období zpravidla na toto období a
přepočte se podle odstavce 2, pokud nenastanou zvláštní okolnosti,
podle kterých má výše výhody připadnout na jiné období.
Článek 8
Zjišťování a posuzování újmy
1. Zjištění
újmy je založeno na skutečných důkazech a zahrnuje objektivní Ö posouzení Õ:
a)           objemu dovozu subvencovaných
výrobků a účinku dovozu subvencovaných výrobků na ceny obdobných
výrobků na trhu Ö Unie Õ; a
b)           následného vlivu dovozu těchto
dovozů na výrobní odvětví Ö Unie Õ.
2. V souvislosti s
objemem dovozu subvencovaných výrobků se Ö posoudí Õ, zda došlo k
významnému zvýšení jejich dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k
výrobě nebo spotřebě Ö v Unii Õ. Pokud jde o
účinek dovozu subvencovaných výrobků na ceny, Ö posoudí Õ se, zda ve
srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Ö Unie Õ existuje
značné cenové podbízení ze strany dovezených subvencovaných výrobků
nebo zda tyto dovozy jinak významnou měrou způsobily pokles cen nebo
zabránily významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo.
Žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující.
3. Pokud jsou
výrobky dovezené z více než jedné země současně
předmětem šetření o uložení vyrovnávacího cla, posuzují se
účinky tohoto dovozu souhrnně pouze tehdy, je-li zjištěno, že:
a)           výše napadnutelných subvencí
stanovená v poměru k dovozu výrobků z každé jednotlivé země není
nepatrná ve smyslu čl. 14 odst. 5 a objem dovezených výrobků z každé
jednotlivé země není zanedbatelný a
b)           souhrnné posouzení účinků
dovozu je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi
dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými
výrobky a obdobným výrobkem Ö Unie Õ .
4. Ö Posouzení Õ účinků
dovozu subvencovaných výrobků na dotčené výrobní odvětví Ö Unie Õ zahrnuje posouzení
všech relevantních hospodářských činitelů a ukazatelů,
které ovlivňují stav daného výrobního odvětví, včetně skutečnosti,
že výrobní odvětví dosud nepřekonalo účinky dřívějšího
subvencování nebo dumpingu, výše napadnutelných subvencí, skutečného a
možného poklesu prodeje, zisku, výroby, podílu na trhu, produktivity,
návratnosti investic Ö nebo Õ vytížení kapacit,
činitelů, které ovlivňují vývoj cen Ö v Unii Õ, skutečných a
možných nepříznivých účinků na pohyb peněžních
prostředků, stav zásob, zaměstnanost, mzdy, hospodářský
růst, schopnost opatřit si kapitál nebo investice a v
případě zemědělství také, zda došlo ke zvýšení nákladů
vládních podpůrných programů. Tento výčet není
vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně
rozhodující.
5. Ze všech
relevantních důkazů předložených podle odstavce 1 musí vyplývat,
že dovoz subvencovaných výrobků působí újmu. K tomu zejména
patří důkaz o tom, že objem a/nebo cena zjištěné podle odstavce
2 mají na výrobní odvětví Ö Unie Õ nepříznivé
účinky ve smyslu odstavce 4 a že tyto účinky dosahují takových
rozměrů, že mohou být označeny jako Ö podstatné Õ.
6. Jiné známé
činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které ve stejnou dobu
působí újmu výrobnímu odvětví Ö Unie Õ, se rovněž
zkoumají, aby bylo zajištěno, že újma způsobená těmito jinými
činiteli nebude přičítána dovozu subvencovaných výrobků
podle odstavce 5. Ö Mezi
činitele, které je Õ v této souvislosti
je možno vzít v úvahu Ö patří Õ objem a ceny
dovozů nesubvencovaných výrobků, snížení poptávky nebo změny
struktury spotřeby, restriktivní obchodní praktiky výrobců ve
třetích zemích a Ö v Unii Õ a hospodářská
soutěž mezi nimi, rozvoj technologie, vývozní výkonnost a produktivita
výrobního odvětví Ö Unie Õ.
7. Účinky
dovozu subvencovaných výrobků se hodnotí podle výroby obdobného výrobku
výrobního odvětví Ö Unie Õ, pokud dostupné
informace umožňují vymezit tuto výrobu na základě kritérií, jako jsou
výrobní postupy, prodej a zisk výrobců. Pokud není možné výrobu vymezit,
hodnotí se účinky dovozu subvencovaných výrobků podle výroby
nejbližší skupiny nebo souboru výrobků, který zahrnuje obdobný výrobek a pro
něž jsou dostupné potřebné informace.
8. Zjištění,
zda hrozí podstatná újma, musí vycházet ze skutečností, a nikoli pouze z
tvrzení, domněnek nebo vzdálené možnosti. Změna okolností, jež by
přivodila stav, v němž by subvence působila újmu, musí být
zřetelně předvídatelná a bezprostřední.
Při
zjišťování, zda hrozí podstatná újma, je nutno Ö vzít v
úvahu Õ činitele Ö jako
jsou Õ:
a)           druh dané subvence nebo subvencí a
jejich pravděpodobné účinky na obchod;
b)           významná Ö míra Õ zvýšení objemu
dovozu subvencovaných výrobků na trh Ö Unie Õ, naznačující
pravděpodobné podstatné zvýšení dovozu;
c)           dostatečná volně dostupná
kapacita vývozce nebo bezprostředně očekávané podstatné zvýšení
jeho kapacity, naznačující pravděpodobné podstatné zvýšení dovozu
subvencovaných výrobků do Ö Unie Õ ,
přičemž je nutno vzít v úvahu, do jaké míry mohou ostatní vývozní
trhy vstřebat dodatečný vývoz;
d)           zda je dovoz uskutečňován
za ceny, které by mohly významnou měrou způsobit pokles cen nebo
zabránit růstu cen, ke kterému by jinak došlo, a které by
pravděpodobně zvýšily poptávku po dalším dovozu;
e)           zásoby výrobku, který je
předmětem šetření.
Žádný z
těchto činitelů není sám o sobě nezbytně rozhodující,
ale souhrn posuzovaných činitelů musí vést k závěru, že
bezprostředně hrozí další subvencované vývozy a že nebudou-li
přijata ochranná opatření, vznikne podstatná újma.
Článek 9
Vymezení výrobního odvětví Ö Unie Õ
1. Pro účely
tohoto nařízení se „výrobním odvětvím Ö Unie Õ“ rozumějí
výrobci obdobných výrobků Ö v Unii Õ jako celek nebo ti
z nich, jejichž společný výstup představuje podstatnou část
celkové výroby těchto výrobků Ö v Unii Õ Ö ve
smyslu Õ čl. 10 odst.
6, s těmito výjimkami:
a)           pokud jsou někteří výrobci
ve spojení s vývozci nebo dovozci nebo sami dovážejí výrobky označené za
subvencované, lze pojem „výrobní odvětví Ö Unie Õ“ vykládat tak, že
se vztahuje pouze na zbývající výrobce;
b)           za mimořádných okolností
může být území Ö Unie Õ pro spornou výrobu
rozděleno na dva nebo více konkurenčních trhů a výrobci na
každém jednotlivém trhu mohou být chápáni jako samostatné výrobní odvětví,
pokud
i)       výrobci na tomto trhu prodávají veškerou
nebo téměř veškerou svou výrobu sporných výrobků na tomto trhu a
ii)      poptávka na tomto trhu není v podstatné
míře uspokojována výrobci sporných výrobků, kteří se nacházejí
jinde Ö v Unii Õ.
Za těchto okolností může být újma
zjištěna i tehdy, pokud větší část celého výrobního odvětví
Ö Unie Õ není poškozena,
jestliže se dovoz subvencovaných výrobků soustředí na takový
izolovaný trh a působí újmu výrobcům Ö veškeré Õ nebo
téměř Ö veškeré Õ výroby na tomto
trhu.
2. Pro účely
odstavce 1 se má za to, že výrobce je ve spojení s vývozcem nebo dovozcem pouze
tehdy, jestliže:
a)           jeden z nich přímo nebo
nepřímo kontroluje druhého; nebo
b)           oba jsou přímo nebo
nepřímo kontrolováni třetí osobou; nebo
c)           společně přímo nebo
nepřímo kontrolují třetí osobu, pokud existuje důvod k
domněnce nebo podezření, že daný výrobce na základě tohoto
spojení jedná jiným způsobem než nezávislý výrobce.
Pro účely
tohoto odstavce se má za to, že jeden druhého kontroluje, pokud je právně
nebo fakticky schopen vykonávat na druhého nátlak nebo mu udělovat pokyny.
3. Pokud se jako
výrobní odvětví Ö Unie Õ chápou výrobci v určitém regionu, Ö dá se Õ vývozcům nebo
vládě poskytující napadnutelné subvence příležitost nabídnout
přijetí závazků podle článku 13 týkajících se tohoto regionu. V
takovýchto případech je nutno při zkoumání otázky, zda jsou
opatření v zájmu Ö Unie Õ, zvlášť
přihlédnout k zájmům Ö dotyčného Õ regionu. Pokud
není obratem nabídnut přiměřený závazek nebo pokud nastanou
situace uvedené v čl. 13 odst. 9 a 10, může být uloženo prozatímní
nebo konečné vyrovnávací clo s platností pro Ö celou
Unii Õ. V tomto
případě se může clo vztahovat pouze na určité výrobce nebo
vývozce, je-li to proveditelné.
4. Ustanovení
čl. 8 odst. 7 se použijí Ö na tento
článek Õ.
Článek 10
Zahájení řízení
1. Ö S
výhradou Õ odstavce 8 se
šetření ke zjištění existence, stupně a účinku údajné
subvence Ö zahajuje Õ na základě
písemného podnětu podaného fyzickou nebo právnickou osobou nebo sdružením
bez právní subjektivity, které jedná jménem výrobního odvětví Ö Unie Õ.
Podnět
může být podán Komisi nebo členskému státu, který jej Komisi
předá. Komise zašle členským státům opis všech
podnětů, které obdrží. Má se za to, že podnět byl podán v první
pracovní den po doporučeném doručení Komisi nebo po vystavení
potvrzení o přijetí Ö Komisí Õ.
Pokud nebyl podán
podnět a některý členský stát má dostatečné důkazy o
existenci subvence a o újmě jí způsobené výrobnímu odvětví Ö Unie Õ, předá je
neprodleně Komisi.
2. Podnět
podle odstavce 1 musí obsahovat dostatečné důkazy o existenci
napadnutelné subvence (a pokud je to možné včetně její částky),
o způsobené újmě a o příčinné souvislosti mezi dovezenými
výrobky označenými za subvencované a údajnou újmou. Podnět musí
obsahovat tyto žadateli obvykle dostupné informace:
a)           totožnost žadatele a uvedení objemu
a hodnoty výroby obdobného výrobku žadatelem Ö v Unii Õ. Je-li písemný
podnět podáván jménem výrobního odvětví Ö Unie Õ, je v něm
nutno pro určení výrobního odvětví, jehož jménem je podnět
podáván, uvést všechny známé výrobce obdobného výrobku Ö v Unii Õ (nebo svazy
výrobců obdobného výrobku Ö v Unii Õ) a pokud je to
možné, objem a hodnotu výroby obdobného výrobku Ö v Unii Õ připadající
na tyto výrobce;
b)           úplný popis údajně
subvencovaného výrobku, název dotyčné země nebo zemí původu nebo
vývozu, totožnost všech známých vývozců nebo zahraničních
výrobců a seznam známých osob dovážejících dotyčný výrobek;
c)           důkazy o existenci,
částce, povaze a napadnutelnosti údajných subvencí;
d)           vývoj objemu údajně
subvencovaných dovezených výrobků, účinek tohoto dovozu na ceny
obdobného výrobku na trhu Ö Unie Õ a v důsledku
toho na výrobní odvětví Ö Unie Õ, doložený
příslušnými činiteli a ukazateli Ö jako jsou ty
uvedené Õ v čl. 8 odst.
2 a 4, které ovlivňují stav výrobního odvětví Ö Unie Õ.
3. Komise Ö v možném
rozsahu zhodnotí Õ správnost a
přiměřenost důkazů obsažených v podnětu, aby
zjistila, zda existuje dostatek důkazů pro zahájení šetření.
4. Šetření
může být zahájeno s cílem zjistit, zda jsou údajné subvence specifické ve
smyslu čl. 4 odst. 2 a 3.
5. Šetření
může být dále zahájeno ohledně opatření uvedených v příloze
IV, pokud obsahují prvek subvence ve smyslu článku 3, aby bylo
zjištěno, zda jsou sporná opatření v plném souladu s ustanoveními
uvedené přílohy.
6. Šetření
podle odstavce 1 bude zahájeno pouze v případě, že bylo po
prozkoumání, do jaké míry podnět podporují nebo odmítají výrobci obdobného
výrobku Ö v Unii Õ, zjištěno, že
podnět byl podán výrobním odvětvím Ö Unie Õ nebo jeho jménem.
Podnět je považován za podaný výrobním odvětvím Ö Unie Õ nebo jeho jménem,
jestliže je podporován výrobci Ö v Unii Õ, jejichž souhrnná
výroba tvoří více než 50 % celkové výroby obdobného výrobku té
části výrobců, kteří podnět výslovně podpořili
nebo odmítli. Šetření se však nezahájí, jestliže výrobci Ö Unie Õ, kteří
podnět výslovně podpořili, představují méně než
25 % celkové výroby obdobného výrobku výrobním odvětvím Ö Unie Õ.
7. Orgány
nezveřejňují informace o podnětu na zahájení šetření, pokud
nebylo učiněno rozhodnutí je zahájit. Co nejdříve po obdržení
podnětu s podklady požadovanými podle tohoto článku a v každém
případě před zahájením šetření však Komise uvědomí
dotčenou zemi původu a/nebo vývozu a vyzve ji ke konzultacím, aby se
vyjasnily otázky uvedené v odstavci 2 a aby bylo dosaženo řešení na
základě dohody.
ê 37/2014 článek
1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 1
(přizpůsobený)
8. Pokud se Komise
za zvláštních okolností rozhodne zahájit šetření, aniž by obdržela písemný
podnět od výrobního odvětví Unie nebo jeho jménem, uskuteční Ö je Õ pouze tehdy, má-li
dostatečné důkazy o existenci napadnutelné subvence, újmě a
příčinné souvislosti podle odstavce 2 odůvodňující zahájit
šetření. Jakmile Komise určí, že je třeba takové Ö šetření Õ zahájit, informuje
o tom členské státy.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
9. Důkazy o
subvencích i o újmě jsou při rozhodování o zahájení šetření
posuzovány současně. Nejsou-li důkazy o napadnutelné subvenci
nebo o způsobené újmě dostatečné pro pokračování v
řízení, Ö podnět
se odloží Õ. Řízení se
nezahajuje proti zemím, z nichž dovoz tvoří méně než 1 % podílu
na trhu, pokud tyto země dohromady nepokrývají nejméně 3 %
spotřeby Ö Unie Õ.
10. Podnět
může být před zahájením šetření stažen a Ö v tom
případě Õ se na něj Ö hledí Õ, jako by nebyl
podán.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 2
11. Pokud je
zřejmé, že existuje dostatek důkazů, které opravňují k
zahájení řízení, učiní tak Komise do 45 dnů ode dne předání
podnětu a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské
unie. Jsou-li předložené důkazy nedostatečné, je o tom
stěžovatel vyrozuměn do 45 dnů ode dne, kdy byl podnět
předán Komisi. Komise informuje členské státy o posouzení
podnětu, které provedla, obvykle do 21 dnů ode dne, kdy jí byl
podnět předán.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
12. V oznámení o zahájení
řízení vyhlásí Komise zahájení šetření, označí dotčený
výrobek a dotčené země, uvede souhrn získaných informací a stanoví,
že je nutno jí předložit veškeré podstatné informace.
Stanoví
lhůty, během kterých se mohou účastníci řízení
přihlásit, předložit písemné stanovisko a sdělit informace,
pokud se k jejich stanoviskům a informacím má přihlédnout při
šetření. Současně stanoví lhůtu, během níž mohou
účastníci řízení požádat o slyšení před Komisí podle čl. 11
odst. 5.
13. Komise Ö o zahájení
řízení Õ uvědomí známé
dotčené vývozce, dovozce a zájmové svazy dovozců nebo vývozců,
zemi původu a/nebo vývozu a žadatele a sdělí s náležitým ohledem na
ochranu důvěrných informací známým vývozcům, orgánům země
původu a/nebo vývozu a na požádání i jiným účastníkům
řízení plné znění písemného podnětu podle odstavce 1. Pokud se
šetření týká zvláště vysokého počtu vývozců, může být
plné znění písemného podnětu předáno pouze orgánům
země původu a/nebo vývozu nebo příslušnému svazu výrobního
odvětví.
14. Šetření o
uložení vyrovnávacího cla není překážkou pro celní odbavení výrobků.
Článek 11
Šetření
1. Po zahájení
řízení započne Komise ve spolupráci s členskými státy
šetření na úrovni Ö Unie Õ. Šetření se
týká jak subvence, tak újmy a je prováděno současně.
Aby bylo
zjištění reprezentativní, zvolí se posuzované období, které v
případě subvence zpravidla odpovídá posuzovanému období podle
článku 5.
K informacím,
které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží.
2. Stranám, které
v rámci šetření o uložení vyrovnávacího cla obdrží dotazníky, se k jejich
zodpovězení poskytne lhůta nejméně 30 dnů. Lhůta pro
vývozce začíná dnem obdržení dotazníku, přičemž se vychází z toho,
že dotazník byl obdržen týden poté, co byl odeslán respondentovi nebo
předán příslušnému diplomatickému zastoupení země původu
a/nebo vývozu. Třicetidenní lhůta může být prodloužena s
náležitým ohledem na lhůty pro provedení šetření, pokud strana může
toto prodloužení patřičně odůvodnit existencí zvláštních
okolností.
3. Komise
může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a
členské státy Ö učiní veškerá Õ potřebná opatření, aby její žádosti vyhověly.
Předají
Komisi požadované informace i výsledky všech provedených inspekcí, kontrol nebo
šetření.
Pokud se jedná o
informace obecného zájmu nebo pokud o jejich předání požádal členský
stát, postoupí Komise tyto informace členským státům, pokud nejsou
důvěrné; v takovém případě postoupí výtah, který nemá
důvěrnou povahu.
4. Komise
může požádat členské státy, aby uskutečnily Ö veškeré
nezbytné Õ kontroly a
inspekce, zejména u dovozců, obchodníků a výrobců Ö v Unii Õ, a aby provedly
šetření ve třetích zemích, pokud s tím dotčené podniky souhlasí
a pokud proti tomu úředně Ö zpravená Õ vláda dané
země nevznese námitky.
Členské státy
učiní veškerá nezbytná opatření, aby žádosti Komise vyhověly.
Úředníci
Komise mohou být na žádost Komise nebo některého členského státu
nápomocni úředníkům členských států při plnění
jejich úkolů.
5.
Účastníkům řízení, kteří se sami přihlásí podle
druhého pododstavce čl. 10 odst. 12, bude poskytnuto slyšení, pokud o
ně požádají ve lhůtě stanovené v oznámení v Úředním
věstníku Evropské unie a pokud přitom prokáží, že jsou
účastníkem řízení, který pravděpodobně bude výsledkem
řízení dotčen, a že existují zvláštní důvody pro poskytnutí
slyšení.
6. Požádají-li o
to dovozci, vývozci a žadatelé, kteří se sami přihlásili podle
druhého pododstavce čl. 10 odst. 12, nebo vláda země původu
a/nebo země vývozu, bude jim poskytnuta příležitost setkat se se
stranami, které zastupují opačné zájmy, aby mohly být vyjádřeny
opačné názory a předloženy protiargumenty.
Při
poskytování těchto příležitostí je třeba přihlédnout k
nutnosti zachovat důvěrnost informací a k praktickým potřebám
stran.
Strany nejsou
povinny účastnit se setkání a jejich nepřítomnost není na újmu jejich
práv.
K ústním
informacím poskytnutým podle tohoto odstavce Komise přihlédne pouze tehdy,
jsou-li jí později potvrzeny písemně.
7. Žadatelé, vláda
země původu a/nebo vývozu, dovozci a vývozci a jejich zájmové svazy,
uživatelé a organizace spotřebitelů, kteří se přihlásí
podle druhého pododstavce čl. 10 odst. 12, mohou na základě
písemné žádosti nahlédnout do všech informací, které předal Komisi
některý účastník šetření, s výjimkou interních dokumentů
orgánů Ö Unie Õ nebo
členských států, pokud mají tyto informace význam pro uplatnění
jejich věci, nejsou důvěrné ve smyslu článku 29 a jsou
používány při šetření.
Strany se mohou k
těmto informacím vyjádřit a k jejich stanoviskům se
přihlédne, pokud jsou v odpovědi řádně doložena.
8. S výjimkou
okolností uvedených v článku 28 se co nejdůkladněji
ověřuje přesnost informací poskytnutých účastníky
řízení, o něž se opírají závěry.
9. Při
řízeních zahájených podle čl. 10 odst. 11 se šetření ukončí
pokud možno v době jednoho roku. V každém případě musí být tato
šetření ukončena do třinácti měsíců od jejich
zahájení, a to v souladu s učiněnými závěry buď podle
článku 13 přijetím závazků, nebo podle článku 15
přijetím konečných opatření.
10. Komise
poskytuje zemi původu a/nebo vývozu po celou dobu šetření dostatek
vhodných příležitostí k účasti na konzultacích, aby byly
objasněny zjištěné skutečnosti a aby bylo dosaženo řešení
na základě dohody.
Článek 12
Prozatímní opatření
1. Prozatímní
vyrovnávací clo může být uloženo, jestliže
a)           bylo zahájeno řízení podle
článku 10;
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 3
b)           bylo zveřejněno
příslušné oznámení a účastníkům řízení bylo
patřičným způsobem umožněno předat informace a
předložit stanoviska podle druhého pododstavce čl. 10 odst. 12;
ê 597/2009
(přizpůsobený)
c)           bylo předběžně
zjištěno, že na dovážený výrobek byla poskytnuta napadnutelná subvence a
že tím je výrobnímu odvětví Ö Unie Õ působena
újma; a
d)           je v zájmu Ö Unie Õ zasáhnout a
zabránit této újmě.
Prozatímní
vyrovnávací clo může být uloženo nejdříve 60 dnů a
nejpozději devět měsíců po zahájení řízení.
Výše prozatímního
vyrovnávacího cla nesmí být vyšší než předběžně zjištěná
celková částka poskytnuté napadnutelné subvence a musí být nižší než tato
částka, pokud menší clo postačuje k odstranění újmy
způsobené výrobnímu odvětví Ö Unie Õ.
2. Prozatímní
vyrovnávací clo se zajišťuje jistotou a propuštění dotčených
výrobků do volného oběhu Ö v Unii Õ je podmíněno
jejím složením.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 3
3. Komise
přijímá prozatímní opatření postupem podle čl. 25 odst. 4.
ê 597/2009
4. Pokud
některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a pokud jsou
splněny podmínky podle odst. 1 prvního a druhého pododstavce, rozhodne
Komise nejpozději do pěti pracovních dnů od přijetí žádosti
o tom, zda má být uloženo prozatímní vyrovnávací clo.
5. Prozatímní
vyrovnávací clo se ukládá nejdéle na dobu čtyř měsíců.
Článek 13
Závazky
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 4
(přizpůsobený)
1. Pokud byla předběžně stanovena existence subvence a
újmy, může Komise poradním postupem podle čl. 25 odst. 2
přijmout uspokojivé dobrovolné závazky, kterými se:
a)           země původu a/nebo vývozu
zaváže zrušit nebo omezit subvenci nebo přijmout jiná opatření
týkající se jejích účinků, nebo
b)           vývozce zaváže, že změní ceny
svých výrobků nebo přestane výrobky vyvážet na dané území tak dlouho,
dokud jsou vývozu poskytovány napadnutelné subvence, takže je Komise
přesvědčena, že poškozující účinek subvencí je
odstraněn.
V takovém
případě a po dobu platnosti takovýchto závazků se neuplatní
prozatímní cla uložená Komisí v souladu s čl. 12 odst. 3 nebo konečná
cla uložená v souladu s čl. 15 odst. 1 na příslušný dovoz
dotčeného výrobku vyrobeného společnostmi, které jsou uvedeny v
rozhodnutí Komise o přijetí uvedených závazků Ö ve znění
pozdějších změn Õ.
Zvýšení ceny výrobků
podle těchto závazků nesmí být vyšší, než je nezbytné k vyrovnání
částky napadnutelných subvencí, a musí být nižší než výše napadnutelných
subvencí, pokud je toto zvýšení ceny dostatečné k odstranění újmy
způsobené výrobnímu odvětví Unie.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
2. Závazky
může navrhnout Komise, ale žádná země ani vývozce je nejsou povinni
přijmout. Skutečností, že země nebo vývozci nenabídli takové
závazky nebo odmítli výzvu, aby tak učinili, nesmí být dotčeno
šetření věci.
Může však být
zjištěno, že Ö pravděpodobnost
vzniku újmy je vyšší Õ, jestliže bude
dovoz subvencovaných výrobků pokračovat. Závazky lze od zemí nebo
vývozců požadovat a přijímat pouze tehdy, pokud bylo
předběžně zjištěno, že subvence existuje a působí
újmu.
Kromě
výjimečných případů musí být závazky nabídnuty nejpozději
na konci období, v němž mohou být předložena stanoviska podle
čl. 30 odst. 5.
3. Nabídnuté
závazky nemusí být přijaty, pokud se jejich přijetí považuje za
neproveditelné, například jestliže je počet skutečných nebo
možných vývozců příliš velký nebo z jiných důvodů,
včetně obecně politických. Dotčenému vývozci a/nebo
dotčené zemi původu a/nebo vývozu mohou být sděleny důvody,
proč je navrhováno nabídku závazku odmítnout, a poskytnuta
příležitost, aby k tomu zaujal stanovisko. Důvody odmítnutí Ö se
uvedou Õ v konečném
rozhodnutí.
4. Strany, které
nabízejí závazek, musí předložit jeho znění v provedení, které nemá
důvěrnou povahu, aby mohlo být poskytnuto stranám
zúčastněným na šetření.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 4
5. Pokud jsou
závazky přijaty, šetření se zastaví. Komise je
zastaví přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 3.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 18 třetí
pododstavec bod 4
6. Pokud jsou
přijaty závazky, dokončí se šetření o subvenci a újmě
obvyklým způsobem. Pokud se v tomto případě zjistí, že nedošlo k
subvenci nebo újmě, závazek automaticky zaniká, s výjimkou
případů, kdy toto zjištění vychází z velké části z
existence závazku. V takovém případě je možno požadovat, aby
závazek zůstal v platnosti po přiměřenou dobu.
Pokud se zjistí,
že došlo k subvenci a újmě, zůstává závazek v platnosti v souladu s
přijatými podmínkami a tímto nařízením.
7. Komise
může požadovat od zemí nebo vývozců, jejichž závazky byly
přijaty, aby ji pravidelně informovali o plnění závazků a
aby jí umožnili ověřovat předmětné údaje. Nesplnění
těchto požadavků se považuje za porušení závazku.
8. Pokud jsou
závazky určitých vývozců přijaty v průběhu
šetření, má se pro účely článků 18, 19, 20 a 22
za to, že nabývají účinku dnem, kdy bylo ukončeno šetření
ohledně dané země původu a/nebo vývozu.
è1 9. Jestliže některá strana závazky poruší nebo odvolá nebo
jestliže Komise Ö odvolá Õ přijetí
závazku, Komise přijetí daného závazku zruší a uplatní se prozatímní clo,
které Komise uložila v souladu s článkem 12, nebo konečné clo, které
bylo uloženo v souladu s čl. 15 odst. 1, pokud dotčenému vývozci
nebo zemi původu a/nebo vývozu byla, s výjimkou případu, kdy je
závazek odvolán vývozcem nebo danou zemí, dána příležitost se k věci
vyjádřit. Pokud se Komise rozhodne Ö odvolat Õ závazek, informuje
o tom členské státy. ç
Kterákoli
zúčastněná strana nebo členský stát mohou předložit
informace, které průkazně dokazují porušení závazku. Následné
posouzení, zda k porušení závazku skutečně došlo nebo nikoli, musí
být obvykle dokončeno do šesti měsíců, v žádném
případě však ne později než za devět měsíců od
podání řádně odůvodněné žádosti.
Komise může
při sledování závazků požádat o pomoc příslušné orgány
členských států.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 4
10. Na
základě nejspolehlivějších dostupných informací může být podle
článku 12 uloženo prozatímní clo, pokud existuje důvod k
domněnce, že některý závazek byl porušen, nebo v případě
porušení nebo odvolání závazku a pokud šetření, které vedlo ke vzniku
závazku, nebylo ukončeno.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
Článek 14
Zastavení řízení bez přijetí opatření
1. Pokud je
podnět stažen, Ö může Õ být řízení Ö zastaveno Õ s výjimkou
případu, kdy to není v zájmu Ö Unie Õ.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 5
2. Pokud není
nutno přijmout žádná ochranná opatření, šetření nebo řízení
se zastaví. Komise zastaví šetření přezkumným postupem podle čl.
25 odst. 3.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 18 třetí
pododstavec bod 6
3. Řízení se
ihned zastaví, pokud je zjištěno, že napadnutelná subvence je nepatrná ve
smyslu odstavce 5 nebo že objem skutečného nebo možného dovozu
subvencovaných výrobků nebo újma jím způsobená jsou zanedbatelné.
4. U řízení
zahájených podle čl. 10 odst. 11 se újma zpravidla pokládá za
zanedbatelnou, je-li podíl dovozu na trhu nižší než množství uvedená v čl.
10 odst. 9. Při šetřeních, která se týkají dovozu z rozvojových zemí,
se objem dovozu subvencovaných výrobků pokládá za zanedbatelný také tehdy,
jestliže činí méně než 4 % celkového dovozu obdobného výrobku do
Ö Unie Õ , pokud dovoz z
rozvojových zemí, jejichž jednotlivé podíly na celkovém dovozu činí
méně než 4 %, nepřesahuje v souhrnu 9 % celkového dovozu
obdobného výrobku do Ö Unie Õ.
5. Napadnutelná
subvence se považuje za nepatrnou, pokud její hodnota činí méně než
1 % hodnoty výrobku, s výjimkou případu, kdy při
šetřeních, která se týkají dovozu z rozvojových zemí, se subvence se
považuje za nepatrnou, pokud její hodnota činí méně než 2 %
hodnoty výrobku, za podmínky, že se zastavuje pouze šetření v
případě, že napadnutelná subvence je nižší než hranice, do níž se
subvence pro jednotlivé vývozce považuje za nepatrnou, přičemž
jednotliví vývozci zůstávají předmětem řízení a mohou se
znovu stát předmětem šetření v rámci pozdějšího
přezkumu podle článků 18 a 19 pro danou zemi.
Článek 15
Uložení konečného cla
è1 1. Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že
existují napadnutelné subvence a jimi způsobená újma a v zájmu Unie podle
článku 31 je nutné zasáhnout, uloží Komise přezkumným postupem podle
čl. 25 odst. 3 konečné vyrovnávací clo. Pokud byla uložena prozatímní
cla, zahájí Komise tento postup nejpozději jeden měsíc před tím,
než tato cla pozbudou platnosti. ç
ê 597/2009 (přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 18 třetí
pododstavec bod 7
Žádná
opatření se nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že
subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce.
Výše vyrovnávacího
cla nesmí být vyšší než výše napadnutelných subvencí, které byly zjištěny,
a musí být nižší než celková výše napadnutelných subvencí, pokud takové menší
clo postačuje k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví
Ö Unie Õ.
2. Vyrovnávací clo
se uloží vždy v přiměřené výši bez diskriminace na veškerý dovoz
výrobků nezávisle na jejich původu, pokud bylo zjištěno, že na
ně byla poskytnuta napadnutelná subvence a že působí újmu, s výjimkou
dovozů krytých závazky podle tohoto nařízení.
V nařízení o
uložení vyrovnávacího cla se clo stanoví pro každého dodavatele nebo, není-li
to proveditelné, pro danou zemi původu a/nebo vývozu.
3. Pokud Komise
omezí své šetření podle článku 27, nesmí být uložené vyrovnávací clo
na dovoz vývozců nebo výrobců, kteří se přihlásili podle
článku 27, ale kteří nebyli zahrnuti do šetření, vyšší než
vážená průměrná výše napadnutelné subvence, která byla zjištěna
u stran tvořících vzorek.
Pro účely
tohoto odstavce nepřihlíží Komise k napadnutelným subvencím, které jsou
nulové nebo zanedbatelné nebo jejichž výše byla zjištěna postupem podle
článku 28.
Na dovoz
vývozců nebo výrobců, u nichž byla postupem podle článku 27
vypočtena individuální výše subvence, se použije individuální vyrovnávací
clo.
Článek 16
Zpětná působnost
1. Prozatímní
opatření a konečné vyrovnávací clo se uplatní pouze na výrobky, které
jsou propuštěny do volného oběhu po dni, k němuž vstoupí
opatření přijaté podle čl. 12 odst. 1 nebo čl. 15 odst. 1 v
platnost, s výhradou výjimek uvedených v tomto nařízení.
è1 2. Pokud je uloženo prozatímní clo a pokud je s konečnou platností
zjištěno, že existuje napadnutelná subvence a újma, rozhodne Komise
nezávisle na otázce, zda je třeba uložit konečné vyrovnávací clo, o
tom, do jaké míry má být prozatímní clo skutečně vybráno. ç
„Újmou“ se pro
tento účel nerozumí závažné zpoždění při zavádění
některého výrobního odvětví Ö Unie Õ ani hrozba
podstatné újmy, pokud není zjištěno, že by z hrozby újmy bez
uplatnění prozatímního vyrovnávacího cla skutečně vznikla
podstatná újma. Ve všech ostatních případech takovéto hrozby nebo
zpoždění se prozatímní částky uvolní a konečné vyrovnávací clo
může být uloženo pouze ode dne konečného zjištění hrozby újmy
nebo závažného zpoždění.
3. Pokud je
konečné vyrovnávací clo vyšší než prozatímní clo, rozdíl mezi oběma
cly se nevyměří a nevybere. Pokud je konečné vyrovnávací clo
nižší než prozatímní clo, výše cla se nově vypočte. Pokud je
konečné zjištění negativní, prozatímní clo Ö se
nepotvrdí Õ.
4. Konečné
vyrovnávací clo může být uloženo na výrobky, které byly propuštěny do
volného oběhu nejvýše 90 dnů přede dnem Ö použitelnosti Õ prozatímních
opatření, avšak nikoli před zahájením šetření, pokud:
a)           byl dovoz celně evidován podle
čl. 24 odst. 5;
b)           Komise poskytla dotčeným
dovozcům příležitost vyjádřit své stanovisko;
c)           existují kritické okolnosti, za
kterých byla masivním dovozem výrobků, na které byly poskytnuty
napadnutelné subvence ve smyslu tohoto nařízení, uskutečněným v poměrně
krátkém čase, způsobena újma, kterou lze těžko napravit; a
d)           je nutné uložit na dovoz těchto
výrobků vyrovnávací clo se zpětnou působností, aby se zamezilo
opakování těžko napravitelné újmy.
5. Byly-li přijaté
závazky porušeny nebo odvolány, může být uloženo konečné vyrovnávací
clo na výrobky, které byly propuštěny do volného oběhu nejvýše 90
dnů přede dnem Ö použitelnosti Õ prozatímních
opatření, pokud byl dovoz celně evidován podle čl. 24 odst. 5
a pokud se uložení cla se zpětnou působností nevztahuje na výrobky
dovezené před porušením nebo odvoláním závazku.
Článek 17
Platnost
Vyrovnávací clo
zůstává v platnosti pouze po takovou dobu a v takové míře, která je
nezbytná k vyrovnání účinku napadnutelných subvencí, jež působí újmu.
Článek 18
Přezkum opatření před pozbytím platnosti
1. Konečné
vyrovnávací opatření pozbývá platnosti pět let poté, co bylo uloženo,
nebo pět let od ukončení posledního přezkumu, který se týkal
subvence i újmy, pokud při přezkumu nebylo zjištěno, že subvence
a újma zřejmě přetrvají nebo se obnoví, pokud opatření
pozbude platnosti. Přezkum opatření před pozbytím platnosti
zahájí Komise z vlastního podnětu nebo na žádost podanou výrobci Ö Unie Õ nebo jejich jménem
a opatření zůstávají v platnosti až do dosažení výsledku
přezkumu.
2. Přezkum
opatření před pozbytím platnosti se zahájí, jestliže žádost obsahuje
dostatečné důkazy o tom, že subvence a újma pravděpodobně
přetrvají nebo se obnoví, pokud opatření pozbude platnosti. Tuto
pravděpodobnost lze opřít například o důkazy o
pokračování subvence a újmy nebo o důkazy o tom, že odstranění
újmy je zcela nebo zčásti výsledkem platných opatření, nebo o
důkazy o tom, že okolnosti na straně vývozců nebo tržní podmínky
naznačují pravděpodobnost budoucího poskytnutí subvence působící
újmu.
3. Ö V rámci
šetření Õ podle tohoto
článku Ö je Õ výrobcům,
dovozcům, zemím původu a/nebo vývozu a výrobcům Ö v Unii Õ poskytnuta
příležitost doplnit, vyvrátit nebo objasnit tvrzení obsažená v žádosti o
přezkum a v závěrech se patřičně přihlédne ke
všem podstatným a náležitě doloženým důkazům, které byly
předloženy v souvislosti se zjišťováním, zda ukončení platnosti
opatření pravděpodobně povede či nepovede k přetrvání
nebo obnovení subvence a újmy.
4. Oznámení o
nadcházejícím ukončení platnosti opatření se zveřejní v Úředním
věstníku Evropské unie ve vhodné době v posledním roce platnosti
opatření ve smyslu tohoto článku. Po zveřejnění oznámení
jsou výrobci Ö v Unii Õ oprávněni
podat nejpozději tři měsíce před ukončením
pětiletého období žádost o přezkum podle odstavce 2.
Zveřejněno musí být rovněž oznámení o skutečném pozbytí
platnosti opatření, která byla přijata podle tohoto článku.
Článek 19
Prozatímní přezkum
1. Nutnost
zachování opatření může Komise rovněž v podložených
případech přezkoumat z vlastního podnětu nebo na žádost
některého členského státu nebo, pokud od uložení konečného
opatření uplynula přiměřená doba nejméně jednoho roku,
na žádost některého vývozce nebo dovozce nebo výrobců Ö v Unii Õ nebo země
původu a/nebo vývozu, která obsahuje dostatečné důkazy o tom, že
je nutné prozatímní přezkum zahájit.
2. Prozatímní
přezkum se zahájí, jestliže žádost obsahuje dostatečné důkazy o
tom, že zachování opatření na vyrovnání napadnutelných subvencí už není
nutné a/nebo že újma v případě zrušení nebo změny opatření pravděpodobně
nebude přetrvávat ani se neobnoví nebo že stávající opatření již
nedostačují k vyrovnání účinku napadnutelných subvencí, který
působí újmu.
3. Pokud je
uložené vyrovnávací clo nižší než výše zjištěných napadnutelných subvencí,
může se zahájit prozatímní přezkum, pokud výrobní odvětví Ö Unie Õ nebo jiná
zúčastněná strana předloží (obvykle do dvou let vstupu
opatření v platnost) dostatečné informace o tom, že po skončení
období původního šetření a před nebo po zavedení opatření
se vývozní ceny snížily nebo že opatření nevedla k žádnému nebo jen k
nedostatečnému zvýšení cen při dalším prodeji nebo pozdějších
prodejních cen Ö v Unii Õ. Pokud
šetření stanoví, že obvinění byla pravdivá, je možné zvýšit
vyrovnávací cla, aby se dosáhlo zvýšení cen nutného pro odstranění újmy.
Zvýšená úroveň cel však nesmí převýšit částku napadnutelných
subvencí.
Prozatímní
přezkum může být rovněž zahájen za podmínek uvedených výše z
podnětu Komise nebo na žádost členského státu.
4. V rámci
šetření podle tohoto článku může Komise mimo jiné zkoumat, zda
se okolnosti ohledně subvencí a újmy podstatně změnily nebo zda
stávající opatření dosahuje zamýšlených účinků a odstraňuje
újmu zjištěnou podle článku 8. V tomto smyslu se při
konečném zjišťování přihlédne ke všem podstatným a náležitě
doloženým důkazům.
Článek 20
Zrychlený přezkum
Vývozce, na jehož
vývozy se vztahuje konečné vyrovnávací clo, který však nebyl
individuálně prošetřován v průběhu původního
šetření z jiných důvodů než pro odmítnutí spolupráce s Komisí,
může požádat o provedení zrychleného přezkumu, aby mu Komise mohla co
nejrychleji uložit individuální vyrovnávací clo.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 8
Zrychlený
přezkum se zahájí poté, co byla výrobcům Unie dána příležitost
se k věci vyjádřit.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 18 třetí
pododstavec bod 9
Článek 21
Vrácení cla
1. Aniž je
dotčen článek 18, dovozce může požádat o vrácení vybraného
vyrovnávacího cla, pokud se prokáže, že napadnutelné subvence, na jejichž
základě bylo clo zaplaceno, byly odstraněny nebo sníženy natolik, že
jsou nižší než platné clo.
2. Žádost o
vrácení zaplaceného vyrovnávacího cla podá dovozce Komisi. Žádost se podává
prostřednictvím členského státu, na jehož území byly výrobky
propuštěny do volného oběhu, ve lhůtě šesti
měsíců ode dne, kdy příslušný orgán řádně
vyměřil částku uloženého konečného vyrovnávacího cla, nebo
ode dne, kdy příslušný orgán rozhodl o konečném vybrání částek
zajištěných v podobě prozatímního vyrovnávacího cla. Členské
státy předají žádost neprodleně Komisi.
3. Má se za to, že
žádost o vrácení zaplaceného vyrovnávacího cla je dostatečně
odůvodněná, pokud obsahuje přesné údaje o požadované částce
vyrovnávacího cla, o jejíž vrácení se žádá, a všechny celní doklady týkající se
výpočtu a zaplacení této částky. K ní je třeba pro posuzované
období přiložit doklady o výši napadnutelné subvence pro vývozce nebo
výrobce, na niž se clo vztahuje. Není-li dovozce ve spojení s vývozcem nebo
výrobcem a nejsou-li tyto informace ihned dostupné nebo pokud vývozce nebo
výrobce odmítají tyto informace dovozci poskytnout, musí žádost obsahovat
prohlášení vývozce nebo výrobce o tom, že napadnutelná subvence byla
odstraněna, jak je stanoveno v tomto článku, a že příslušné
důkazy předloží Komisi. Pokud vývozce nebo výrobce nepředloží
tyto důkazy v přiměřené lhůtě, žádost se zamítne.
è1 4. Komise rozhodne, zda a do jaké míry má být žádosti vyhověno,
nebo může kdykoli rozhodnout o zahájení prozatímního přezkumu;
informace a závěry vyplývající z přezkumu provedeného podle
příslušných ustanovení pro prozatímní přezkum využije ke
zjištění, zda a do jaké míry je vrácení cla oprávněné. ç
Zaplacené
vyrovnávací clo se vrátí obvykle ve lhůtě dvanácti měsíců a
v žádném případě ne později než osmnáct měsíců ode
dne, kdy dovozce výrobku, na nějž je uloženo vyrovnávací clo, podá
řádně odůvodněnou žádost o vrácení zaplaceného vyrovnávacího
cla.
Schválené vrácení
zaplaceného cla provedou obvykle členské státy ve lhůtě 90
dnů od vydání rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci.
Článek 22
Obecná ustanovení o přezkumu a vrácení cla
1. Na
přezkumy prováděné podle článků 18, 19 a 20 se použijí
odpovídající ustanovení tohoto nařízení o postupech a provádění
šetření, s výjimkou ustanovení o lhůtách.
Přezkumy
podle článků 18 a 19 se provedou bez zbytečného odkladu a
ukončí obvykle do dvanácti měsíců od zahájení. Přezkumy
podle článků 18 a 19 jsou v každém případě ukončeny
nejpozději do patnácti měsíců od data jejich zahájení.
Přezkumy
podle článku 20 jsou v každém případě ukončeny do devíti
měsíců od data jejich zahájení.
Pokud jsou
přezkumy prováděné podle článku 18 zahájeny v době, kdy již
probíhá přezkum podle článku 19 ve stejném řízení, přezkum
podle článku 19 se ukončí ke stejnému datu, ke kterému se musí
ukončit přezkum podle článku 18.
Pokud není
šetření ukončeno Ö ve Õ lhůtách Ö uvedených ve
druhém, třetím a čtvrtém pododstavci Õ, opatření:
a)           přestávají být účinná v
případě šetření podle článku 18;
b)           přestávají být účinná v
případě paralelních šetření podle článků 18 a 19,
pokud bylo zahájeno šetření podle článku 18 a zároveň pokračovalo
šetření podle článku 19 ve stejném řízení, nebo pokud byla
taková šetření zahájena zároveň, nebo
c)           zůstanou v platnosti
nezměněná v případě šetření podle článků 19
a 20.
V Úředním
věstníku Evropské unie se poté zveřejní oznámení o pozbytí
účinnosti nebo zachování opatření podle tohoto odstavce.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 10
2. Přezkumy
podle článků 18, 19 a 20 zahajuje Komise. Komise poradním postupem
podle čl. 25 odst. 2 rozhodne, zda přezkumy podle článku 18
zahájí, či nikoli. Jakmile hospodářský subjekt nebo členský stát
podá žádost, která odůvodňuje zahájení přezkumu podle
článků 19 a 20, a Komise dokončí její posouzení
nebo jakmile Komise sama určí, že je třeba přezkoumat nutnost
zachování opatření, informuje o tom členské státy.
3. Pokud to
vyplývá z výsledků přezkumu, opatření se přezkumným
postupem podle čl. 25 odst. 3 zruší nebo ponechají v platnosti podle
článku 18, anebo zruší, ponechají v platnosti nebo změní podle
článků 19 a 20.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
4. Pokud byla
opatření zrušena pro jednotlivé vývozce, avšak nikoli pro zemi jako celek,
zůstávají vývozci předmětem řízení a mohou se znovu stát
předmětem šetření při každém pozdějším přezkumu
podle tohoto článku týkajícím se dané země.
5. Pokud
přezkum opatření podle článku 19 probíhá ke konci platnosti
opatření ve smyslu článku 18, přezkoumávají se tato
opatření rovněž podle ustanovení článku 18.
6. Při všech
šetřeních týkajících se přezkumu nebo vrácení zaplaceného vyrovnávacího
cla prováděných podle článků 18 až 21 postupuje Komise v
případě, že nedošlo ke změně okolností, a s
patřičným ohledem na články 5, 6, 7 a 27, stejnými postupy jako
při šetřeních, která vedla k uložení vyrovnávacího cla.
Článek 23
Obcházení
1. Vyrovnávací clo
uložené na základě tohoto nařízení může být rozšířeno na
dovoz obdobných výrobků, též mírně upravených, ze třetích zemí
nebo na dovoz mírně upravených obdobných výrobků ze země, která
je předmětem opatření, nebo na části těchto
výrobků, jestliže dochází k obcházení platných opatření.
2. Vyrovnávací
cla, která nepřevyšují zbytkové vyrovnávací clo uložené v souladu s
čl. 15 odst. 2, mohou být rozšířena na dovozy od společností,
které mají prospěch z individuálních cel v zemích, které jsou
předmětem opatření, jestliže dochází k obcházení platných
opatření.
3. Obcházením se
rozumí změna obchodních toků mezi třetími zeměmi a Ö Unií Õ nebo mezi
jednotlivými společnostmi v zemi, která je předmětem
opatření, a Ö Unií Õ Ö způsobená Õ praktikami,
zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího
cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský
důvod, pokud zároveň existují důkazy o újmě Ö nebo Õ o tom, že
vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny a/nebo
množství obdobných výrobků, a že subvence nadále zvýhodňují dovážené
obdobné výrobky a/nebo jejich části.
Praktiky,
zpracovatelské procesy nebo práce Ö uvedené
v Õ prvním
pododstavic, zahrnují mimo jiné:
a)           mírnou úpravu dotčeného výrobku
tak, aby spadal pod celní předpisy, které nejsou obvykle
předmětem opatření, a to za předpokladu, že úprava
nezmění jeho základní vlastnosti;
b)           zasílání výrobku, který je
předmětem opatření, prostřednictvím třetích zemí;
c)           Ö případ,
kdy Õ vývozci nebo
výrobci reorganizují své prodejní mechanismy a cesty v zemi, která je
předmětem opatření, aby nakonec nechali své výrobky vyvézt do Ö Unie Õ prostřednictvím výrobců, kteří profitují z individuální
celní sazby, která je nižší než sazba platná pro jejich výrobky.
ê 37/2014 článek
1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 11
4. Šetření
podle tohoto článku se zahájí z podnětu Komise nebo na žádost
členského státu nebo kterékoli zúčastněné strany, pokud žádost
obsahuje dostatečné důkazy o činitelích uvedených v odstavcích
1, 2 a 3. Šetření se zahájí nařízením Komise, ve kterém lze dát
současně pokyn celním orgánům, aby evidovaly dovoz podle
čl. 24 odst. 5 nebo aby vyžadovaly složení jistoty. Jakmile
zúčastněná strana nebo členský stát podá žádost, která
odůvodňuje zahájení šetření, a Komise dokončí její
posouzení nebo jakmile Komise sama určí, že je nutné zahájit šetření,
informuje o tom členské státy.
Šetření
provádí Komise. Komisi při tom mohou být nápomocny celní orgány a
šetření musí být ukončeno do devíti měsíců.
Jestliže
definitivně zjištěné skutečnosti prokáží, že působnost opatření
má být rozšířena, učiní tak Komise přezkumným postupem podle
čl. 25 odst. 3.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
Rozšíření Ö působnosti nabývá
účinku dnem Õ, kdy byla
stanovena povinnost vést celní evidenci podle čl. 24 odst. 5 nebo
vyžadovat složení jistoty. Příslušná procesní ustanovení tohoto
nařízení o zahájení a průběhu šetření se použijí podle
tohoto článku.
5. Dovozy
nepodléhají povinnosti celní evidence podle čl. 24 odst. 5 nebo
opatřením, pokud jsou Ö uskutečňovány Õ společnostmi,
pro které se uplatní osvobození.
6. Řádně
odůvodněné žádosti o osvobození se předkládají ve lhůtách
stanovených nařízením Komise, kterým se zahajuje šetření.
Pokud k praktikám,
zpracovatelským procesům nebo pracím spojeným s obcházením dojde vně Ö Unie Õ, osvobození se
udělí výrobcům daného výrobku, kteří jsou schopni prokázat, že
nejsou ve spojení s výrobci, kteří podléhají opatřením, a že se
nepodílejí na praktikách obcházení ve smyslu odstavce 3.
Pokud k praktikám,
zpracovatelským postupům nebo pracím spojeným s obcházením dojde
uvnitř Ö Unie Õ, osvobození se
může udělit dovozcům, kteří jsou schopni prokázat, že
nejsou ve spojení s výrobci, kteří podléhají opatřením.
ê 37/2014 článek
1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 11
Osvobození se
udělují rozhodnutím Komise a platí pro období a za podmínek uvedených v
dotyčném rozhodnutí. Jakmile Komise dokončí posouzení, informuje o
tom členské státy.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
Pokud jsou
splněny podmínky uvedené v článku 20, je možné rovněž
udělit osvobození rovněž po ukončení šetření vedoucí k
rozšíření Ö působnosti Õ opatření.
7. Pokud uplynul
alespoň jeden rok od rozšíření Ö působnosti Õ opatření a
počet stran žádajících nebo potenciálně žádajících o osvobození je
významný, může Komise rozhodnout o zahájení přezkumu Ö rozšířené
působnosti Õ opatření.
Tento přezkum se provádí v souladu ustanoveními čl. 22 odst. 1
platnými pro přezkum podle článku 19.
8. Ö Tímto
článkem není dotčeno Õ běžné
uplatňování platných celních předpisů.
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Prozatímní nebo
konečné vyrovnávací clo se ukládá nařízením a vybírají je
členské státy ve formě, v sazbě a za ostatních podmínek
stanovených v nařízení o uložení vyrovnávacího cla. Vyrovnávací clo se
vybírá nezávisle na clech, daních a jiných poplatcích běžně
vyměřovaných při dovozu.
Na jeden výrobek
nesmí být současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se
napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní
subvence.
2. Nařízení o
uložení prozatímního nebo konečného vyrovnávacího cla a nařízení nebo
rozhodnutí o přijetí závazků nebo o zastavení šetření nebo
řízení se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské
unie.
Tato nařízení
nebo rozhodnutí obsahují zejména jméno vývozce, je-li to možné, nebo
dotčených zemí, popis výrobku a shrnutí skutečností a úvah, o
něž se opírají zjištění o subvenci a újmě, přičemž se
bere v úvahu nutnost chránit důvěrné informace. Opis nařízení
nebo rozhodnutí se v každém případě zašle známým účastníkům
řízení. Tento odstavec se použije obdobně i na přezkum.
3. Na základě
tohoto nařízení mohou být přijata zvláštní ustanovení, zejména pokud
se jedná o společnou Ö definici Õ pojmu původ
výrobků obsaženou v nařízení Rady (EHS) č. 2913/92[9].
ê 37/2014 článek
1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 12
4. V zájmu Unie
může Komise poradním postupem podle čl. 25 odst. 2 rozhodnutím
pozastavit na dobu devíti měsíců použitelnost opatření
přijatých podle tohoto nařízení. Pozastavení může Komise
poradním postupem podle čl. 25 odst. 2 prodloužit o další dobu, která
nesmí překročit jeden rok.
Použitelnost
opatření smí být pozastavena pouze v případě, že se tržní
podmínky dočasně změnily natolik, že není pravděpodobné, že
by se v důsledku pozastavení obnovila újma, a za předpokladu, že výrobnímu
odvětví Unie byla dána příležitost se k věci vyjádřit a že
se k tomuto vyjádření přihlédlo. Použitelnost opatření může
být kdykoliv obnovena poradním postupem podle čl. 25 odst. 2, pokud
pominou důvody jejího pozastavení.
ê 597/2009 (přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 18 třetí
pododstavec bod 12
è1 5. Poté, co Komise včas informovala členské státy, může
vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové
celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči dováženým
výrobkům zavedena opatření ode dne celní evidence. ç
Celní evidenci
dovozu lze zavést na řádně odůvodněnou žádost výrobního
odvětví Ö Unie Õ.
Celní evidence se
zavádí nařízením, které blíže určí účel opatření a
případně odhad částky možného budoucího celního dluhu. Dovoz
nesmí být celně evidován po dobu delší než devět měsíců.
6. Členské
státy podávají Komisi každý měsíc zprávu o dovozu výrobků, které jsou
předmětem šetření a opatření, a o výši vyrovnávacího cla
vybraného na základě tohoto nařízení.
7. Aniž je
dotčen odstavec 6, může Komise požádat členské státy v
jednotlivých případech, aby poskytly informace nutné pro účinné
sledování uplatňování opatření. V této souvislosti se použije
čl. 11 odst. 3 a 4. Na všechny informace předané členskými státy
podle tohoto článku se vztahuje čl. 29 odst. 6.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 13
(přizpůsobený)
Článek 25
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je
nápomocen výbor zřízený [nařízením Rady (ES) č. 1225/2009[10]]. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se
na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU)
č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se
na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU)
č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se
na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU)
č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.
5. Je-li použito
písemného postupu podle čl. 3 odst. 5 nařízení (EU)
č. 182/2011 pro přijetí konečných opatření podle
odstavce 3 tohoto článku nebo pro přijetí rozhodnutí o zahájení nebo
nezahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle
článku 18 tohoto nařízení, tento postup se ukončí bez výsledku,
jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne
předseda nebo o to požádá většina členů výboru definovaná v
čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 182/2011. Je-li použito
písemného postupu v jiných případech, kdy návrh opatření projednává
výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve
lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to
požádá prostá většina členů výboru. Je-li použito písemného
postupu v jiných případech, kdy návrh opatření neprojednává výbor,
tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě
stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá nejméně
čtvrtina členů výboru.
6. Výbor se
může zabývat všemi záležitostmi týkajícími se uplatňování tohoto
nařízení, které mu předloží Komise, nebo pokud o to požádá
členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si
vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.
ê 597/2009 (přizpůsobený)
Článek 26
Inspekce na místě
1. Komise provádí,
pokud to považuje za vhodné, inspekce na místě, aby prozkoumala písemnosti
dovozců, vývozců, obchodníků, zástupců, výrobců,
obchodních svazů a organizací a ověřila informace o subvenci a
způsobené újmě. Bez řádného a včasného vyplnění
dotazníku nelze inspekci na místě provést.
2. Komise
může v případě potřeby provádět šetření ve
třetích zemích, pokud s tím dotčené podniky souhlasí a pokud proti
tomu úředně uvědoměná vláda dané země nevznese
námitky. Jakmile Komise obdrží souhlas dotčených podniků, Ö oznámí Õ zemi původu
a/nebo vývozu jména a adresy podniků, v nichž budou inspekce na místě
probíhat, a dohodnuté termíny.
3. Dotčeným
podnikům se oznámí, jaké druhy informací budou při inspekci na
místě ověřovány a které další informace je při nich nutno
předložit, čímž není vyloučeno, že v průběhu inspekce
na místě budou vyžádány další podrobnosti s ohledem na obdržené informace.
4. Při
šetření podle odstavců 1, 2 a 3 jsou Komisi nápomocni
zaměstnanci těch členských států, které o to požádají.
Článek 27
Výběr vzorku
1. V
případech, kdy je počet žadatelů, vývozců nebo
dovozců, typů výrobků nebo obchodních operací příliš velký,
může být šetření omezeno na:
a)           přiměřený počet
stran, výrobků nebo obchodních operací, který se vybere jako statisticky
reprezentativní vzorek na základě informací dostupných v době
výběru, nebo
b)           největší reprezentativní objem
výroby, prodeje nebo vývozu, který může být ve stanovené lhůtě
přiměřeně přezkoumán.
2. Konečný
výběr stran, typů výrobků nebo obchodních operací podle tohoto
článku provádí Komise, avšak nejvhodnější je výběr vzorku po
projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany
přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a
poskytnou dostatek informací, aby mohl být proveden výběr
reprezentativního vzorku.
3. Je-li
šetření omezeno v souladu s tímto článkem, vypočítá se
individuální výše napadnutelné subvence pro každého vývozce nebo výrobce, který
nebyl původně vybrán a který předloží nezbytné informace ve
lhůtě stanovené tímto nařízením, pokud není počet
vývozců nebo výrobců tak vysoký, že by individuální zjišťování znamenalo
příliš velké zatížení a bránilo by včasnému ukončení
šetření.
4. Pokud se
provádí výběr reprezentativního vzorku a některé nebo všechny zvolené
strany nejsou ochotny spolupracovat v míře, která může podstatně
ovlivnit výsledek šetření, může být proveden nový výběr.
Pokud je
spolupráce ve významné míře stále nedostatečná nebo pokud z
časových důvodů nelze vybrat nový reprezentativní vzorek,
použijí se příslušná ustanovení článku 28.
Článek 28
Nedostatečná spolupráce
1. Pokud
účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím
nebo je neposkytne ve lhůtě stanovené tímto nařízením nebo pokud
klade závažným způsobem překážky šetření, mohou prozatímní nebo
konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných
údajů.
Pokud se zjistí, že
účastník řízení předložil nepravdivé nebo zavádějící
informace, nepřihlédne se k nim a bude se vycházet z dostupných
údajů.
Účastníci
řízení by měli být Ö zpraveni Õ o důsledcích
nedostatečné spolupráce.
2.
Skutečnost, že informace nebyly předloženy na elektronickém
nosiči dat, se nepovažuje za odmítnutí spolupráce, pokud účastník
řízení prokáže, že předložení informací v požadované formě by
pro něj znamenalo neúměrnou mimořádnou zátěž nebo
neúměrné dodatečné náklady.
3. Nejsou-li
informace předložené účastníkem řízení ve všech ohledech
dokonalé, přesto se k nim přihlédne, pokud nedostatky
neúměrně neztěžují zjištění přiměřeně
správných závěrů, pokud jsou předloženy včas, pokud je
možno je ověřit a pokud účastník řízení jednal podle svého
nejlepšího vědomí a svědomí.
4. Pokud nejsou
důkazy nebo informace přijaty, je Ö účastník
řízení Õ, který je
předložil, okamžitě Ö zpraven Õ o důvodech
jejich odmítnutí a je mu dána možnost podat dodatečné vysvětlení ve
stanovené lhůtě. Pokud vysvětlení nejsou považována za
dostatečná, je třeba uvést důvody pro odmítnutí důkazů
nebo informací a uvést je ve zveřejněných závěrech.
5. Pokud se
závěry, včetně závěrů o výši napadnutelné subvence,
opírají o odstavec 1, zejména o informace obsažené v podnětu, musí být
tyto informace, je-li to proveditelné a s ohledem na lhůty pro
šetření, ověřeny na základě informací z jiných dostupných
nezávislých zdrojů, jako jsou zveřejněné ceníky, úřední
dovozní statistiky a celní výkazy, nebo na základě informací, které v
průběhu šetření podali jiní účastníci řízení.
U takových
informací se může případně jednat o relevantní informace o
světovém trhu nebo o jiných reprezentativních trzích.
6.
Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen
částečně a následkem toho nebudou některé podstatné
informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude
méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval.
Článek 29
Ochrana důvěrných informací
1. Se všemi
informacemi důvěrné povahy (například proto, že by jejich
prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by
nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly
získány) nebo důvěrně poskytnutými stranami šetření
zacházejí orgány jako s důvěrnými informacemi, jsou-li k tomu udány
oprávněné důvody.
2. Účastníci
řízení, kteří sdělili důvěrné informace, se vyzvou,
aby předložili výtah, který nemá důvěrnou povahu. Výtah musí být
natolik podrobný, aby umožňoval přiměřené pochopení podstaty
důvěrně sdělených informací. Za výjimečných okolností
mohou strany prohlásit, že zpracování výtahu určitých informací není
možné. Za těchto výjimečných okolností musí být odůvodněno,
proč nelze výtah poskytnout.
3. Pokud se má za
to, že požadavek na důvěrný způsob zacházení není
odůvodněný a pokud poskytovatel informace není ochoten informaci
zpřístupnit ani schválit její poskytnutí ve obecné nebo souhrnné
formě, není třeba k této informaci přihlížet, pokud není z
věrohodných zdrojů prokázáno, že je správná. Žádosti o
důvěrný způsob zacházení s informacemi nesmějí být
svévolně odmítány.
4. Tímto Ö ustanovením Õ není dotčeno
poskytování obecných informací úřady Ö Unie Õ, a zejména
odůvodnění rozhodnutí přijatých na základě tohoto
nařízení, ani poskytování důkazů, ze kterých úřady Ö Unie Õ vycházely, pokud
je to nezbytné k objasnění těchto důvodů v soudním
řízení. Při poskytování informací je třeba vzít v úvahu
oprávněné zájmy účastníků řízení na ochraně svých
obchodních nebo státních tajemství.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 14
5. Komise,
členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné informace, které
obdrželi podle tohoto nařízení a jejichž poskytovatel požádal o
důvěrné zacházení s nimi, bez výslovného svolení jejich
poskytovatele. Informace vyměněné mezi Komisí a členskými státy
a interní dokumenty vypracované úřady Unie nebo členských států
se nesdělují, s výjimkou zvláštních případů uvedených v tomto
nařízení.
ê 597/2009
6. Informace
získané na základě tohoto nařízení lze použít pouze k tomu
účelu, ke kterému byly vyžádány.
Tímto ustanovením
není dotčeno použití informací, které byly získány v souvislosti s jedním
šetřením, k zahájení dalších šetření v rámci stejného řízení ve
vztahu k dotčenému obdobnému výrobku.
Článek 30
Poskytování informací
1. Žadatelé,
dovozci a vývozci a jejich zájmové svazy a země původu a/nebo vývozu
mohou požádat o poskytnutí informací o podrobnostech týkajících se závažných
skutečností a úvah, na jejichž základě byla přijata prozatímní
opatření. O poskytnutí informací je nutno požádat písemně ihned po
přijetí prozatímních opatření a informace musí být poskytnuty
písemně co nejdříve.
2. Strany uvedené
v odstavci 1 mohou požádat o konečné informace o
nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž
základě je zamýšleno doporučit přijetí konečných
opatření nebo zastavení šetření nebo řízení, aniž by bylo
přijato nějaké opatření, přičemž se zvláštní pozornost
věnuje informaci o skutečnostech a úvahách, které se liší od
těch, jež byly použity při rozhodování o prozatímních
opatřeních.
3. Žádost o
poskytnutí konečných informací musí být zaslána písemně Komisi a v
případech, kdy bylo uloženo prozatímní vyrovnávací clo, doručena
nejpozději jeden měsíc po zveřejnění jeho uložení. Pokud
nebylo uloženo prozatímní vyrovnávací clo, mohou strany požádat o poskytnutí
informací ve lhůtě stanovené Komisí.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 15
4. Konečné
informace se poskytují písemně. Poskytují se co nejdříve, obvykle
nejpozději jeden měsíc před zahájením postupů podle
článku 14 nebo 15, přičemž se řádně přihlédne k
ochraně důvěrných informací. Pokud Komise nemůže sdělit
některé skutečnosti nebo úvahy v tomto okamžiku, sdělí je co
nejdříve.
Poskytnutím
informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které Komise
případně přijme, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných
skutečností a úvah, musí být tyto skutečnosti a úvahy sděleny co
nejdříve.
5. Ke
stanoviskům učiněným po poskytnutí konečných informací lze
přihlédnout pouze tehdy, obdrží-li je Komise ve lhůtě, kterou
stanoví v každém jednotlivém případě s ohledem na naléhavost
věci a která činí nejméně deset dnů. Pokud musí být
poskytnuty dodatečné konečné informace, může být stanovena
kratší lhůta.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
Článek 31
Zájem Ö Unie Õ
1. Ke
zjištění, zda je v zájmu Ö Unie Õ přijmout určitá
opatření, je třeba komplexně posoudit všechny zájmy,
včetně zájmů domácích výrobních odvětví, uživatelů a
spotřebitelů. Zjištění podle tohoto článku se učiní
pouze tehdy, byla-li všem stranám dána příležitost předložit své
stanovisko podle odstavce 2. Při tomto zkoumání se přihlíží zejména k
nutnosti odstranit účinky subvence působící újmu, která
spočívají v narušení obchodu, a obnovit účinnou hospodářskou
soutěž. Opatření, která budou určena na základě
zjištěné subvence a újmy, nesmějí být uplatněna, pokud orgány na
základě všech předložených informací dospějí
jednoznačně k názoru, že jejich uplatnění není v zájmu Ö Unie Õ.
2. Aby mohly
příslušné orgány při rozhodování, zda je přijetí opatření v
zájmu Ö Unie Õ, přihlédnout
ke všem stanoviskům a informacím vycházet z pevného základu, mohou se
žadatelé, dovozci a jejich zájmové svazy, zástupci uživatelů a zájmové
organizace spotřebitelů ve lhůtě stanovené v oznámení o
zahájení šetření o vyrovnávacím clu přihlásit a sdělit Komisi
informace. Tyto informace nebo jejich odpovídající shrnutí se zpřístupní
ostatním stranám uvedeným v tomto odstavci, které se k nim mohou vyjádřit.
3. Strany, které
jednaly podle odstavce 2, mohou požádat o slyšení. Žádostem se vyhoví, pokud
jsou doručeny ve lhůtě uvedené v odstavci 2 a pokud uvádějí
důvody slyšení s ohledem na zájem Ö Unie Õ.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 16
(přizpůsobený)
4. Strany, které jednaly
podle odstavce 2, mohou předložit svá stanoviska k uplatňování
jakéhokoli prozatímního cla. Aby k nim mohlo být přihlédnuto, musí být
tato stanoviska obdržena do 25 dnů Öode dne
použitelnosti Õ těchto
opatření a musí být v plném znění nebo v přiměřeném
shrnutí sdělena ostatním stranám, které se k nim mohou vyjádřit.
5. Komise posoudí
všechny řádně poskytnuté informace a zjistí, do jaké míry jsou
reprezentativní; výsledky tohoto posouzení a své stanovisko k jejich opodstatněnosti
sdělí výboru jakožto součást návrhu opatření předloženého
podle článků 14 a 15. K názorům vyjádřeným ve výboru by
měla Komise přihlédnout za podmínek stanovených nařízením (EU)
č. 182/2011.
ê 597/2009
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 18 třetí
pododstavec bod 16
6. Strany, které
jednaly podle odstavce 2, mohou požádat, aby jim byly sděleny
skutečnosti a úvahy, z nichž budou pravděpodobně vycházet
závěrečná rozhodnutí. è1 Tyto informace se poskytují v co nejširší míře, aniž je
dotčeno jakékoli pozdější rozhodnutí Komise. ç
7. K informacím se
přihlédne pouze tehdy, jsou-li podloženy konkrétními důkazy, které
potvrzují jejich správnost.
Článek 32
Poměr mezi vyrovnávacím clem a mnohostrannými nápravnými
opatřeními
Pokud se na
dovážený výrobek vztahují opatření přijatá na základě
arbitrážního řízení podle dohody o subvencích a tato postačují k
odstranění újmy způsobené napadnutelnou subvencí, uložené vyrovnávací
clo na tento výrobek se okamžitě pozastaví nebo případně zruší.
Článek 33
Závěrečná ustanovení
Tímto
nařízením není dotčeno použití:
a)           zvláštních pravidel, která jsou
obsažena v dohodách mezi Ö Unií Õ a třetími
zeměmi;
b)           právních předpisů Ö Unie Õ v oblasti
zemědělství a nařízení Rady (ES) č. 1667/2006[11], (ES) č. 614/2009[12] a (ES) č. 1216/2009[13]. Toto nařízení se
použije doplňkově k uvedeným nařízením a odchylně od jejich
ustanovení, která jsou v rozporu s použitím vyrovnávacího cla;
c)           zvláštních opatření, pokud
nejsou v rozporu se závazky přijatými v rámci GATT Ö 1994 Õ.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 18 třetí pododstavec bod 17
Článek 34
Zpráva
Komise zahrne
informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o
uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou
předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle [článku 22a
nařízení (ES) č. 1225/2009].
ê 597/2009
(přizpůsobený)
Článek 35
Zrušení
Nařízení (ES)
č. Ö 597/2009 Õ se zrušuje.
Odkazy na zrušené
nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se
srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 36
Vstup v platnost
Toto nařízení
vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Viz část A přílohy 3 uvedených
závěrů.
[3]               Zařazeno do legislativního programu pro 2014.
[4]               Viz příloha V tohoto návrhu.
[5]               Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
[6]               Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11.
června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků
ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř.
věst. L 188, 18.7.2009, s. 93).
[7]               Viz příloha V.
[8]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích
pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
[9]               Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12.
října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst.
L 302, 19.10.1992, s. 1).
[10]             Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30.
listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které
nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343,
22.12.2009, s. 51).
[11]             Nařízení Rady (ES) č. 1667/2006 ze dne 7.
listopadu 2006 o glukose a laktose (Úř. věst. L 312, 11.11.2006, s.
1).
[12]             Nařízení Rady (ES) č. 614/2009 ze dne 7.
července 2009 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a
mléčný albumin (Úř. věst. L 181, 14.7.2009, s. 8).
[13]             Nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30.
listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým
zpracováním zemědělských produktů (Úř. věst. L 328,
15.12.2009, s. 10).
ê 597/2009
PŘÍLOHA I
SEZNAM PŘÍKLADŮ VÝVOZNÍCH SUBVENCÍ
a)           Poskytování přímých vládních
subvencí podniku nebo výrobnímu odvětví v závislosti na vývozní
výkonnosti.
b)           Systémy devizové nabídkové
povinnosti nebo podobné praktiky, které zahrnují vývozní příplatek.
c)           Vnitřní dopravní a
přepravní poplatky u vývozních dodávek, které stanoví nebo uloží vláda za
příznivějších podmínek než u domácích dodávek.
d)           Vládou nebo jejími orgány buď
přímo, nebo prostřednictvím vládou zřízených programů dodávání
dovážených či domácích výrobků nebo poskytování služeb pro užití
při výrobě vyvážených výrobků za příznivějších
podmínek než při dodávání obdobných či přímo soutěžících
výrobků nebo poskytování obdobných či přímo soutěžících
služeb k použití při výrobě zboží pro domácí spotřebu, jestliže
(v případě výrobků) jsou tyto podmínky příznivější než
ty, které jsou jejich vývozcům obchodně dostupné[1] na světových
trzích.
e)           Plné nebo částečné
osvobození, úleva nebo odklad přímých daní[2]
nebo příspěvků na sociální zabezpečení placených nebo
splatných průmyslovými nebo obchodními podniky[3].
f)            Zvláštní odpočty přímo
související s vývozem nebo s vývozní výkonností přesahující odpočty
poskytované výrobě pro domácí spotřebu při výpočtu základu
pro vyměření přímých daní.
g)           Osvobození nebo úleva u
nepřímých daní[4]
při výrobě a odbytu vyvážených výrobků přesahující
osvobození nebo úlevu u nepřímých daní, které jsou ukládány při
výrobě a odbytu obdobných výrobků prodávaných pro domácí
spotřebu.
h)           Osvobození, úleva nebo odklad
kumulativních nepřímých daní z předchozího stupně zpracování[5] na zboží nebo služby
použité při výrobě vyvážených výrobků, pokud přesahují
osvobození, úlevu nebo odklad obdobných kumulativních nepřímých daní z
předchozího stupně zpracování na zboží nebo služby použité při
výrobě obdobných výrobků prodávaných pro domácí spotřebu;
nepřímé daně z předchozího stupně zpracování mohou být
nicméně předmětem osvobození, úlevy nebo odkladu u vyvážených
výrobků i tehdy, nebyly-li jejich předmětem obdobné výrobky prodávané
pro domácí spotřebu, jestliže jsou kumulativní nepřímé daně z
předchozího stupně zpracování ukládány na vstupy, které jsou
spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (s
připočtením odpadu v běžném objemu)[6]. Toto písmeno se
vykládá v souladu s hlavními směry obsaženými v příloze II o
spotřebě vstupů ve výrobním procesu.
i)            Úleva nebo vrácení dovozních
poplatků[7],
která je vyšší než poplatky ukládané na dovážené vstupy, které jsou
spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (s připočtením
odpadu v běžném objemu); ve zvláštních případech však může
podnik použít vstupy z domácího trhu ve stejném množství, kvalitě a téže
povahy jako dovážené vstupy, které nahrazuje, aby se na ně vztahovalo toto
ustanovení, jsou-li dovoz i odpovídající vývoz prováděny v přiměřené
lhůtě nepřesahující dva roky. Toto písmeno se vykládá v souladu
s hlavními směry o spotřebě vstupů ve výrobním procesu
obsaženými v příloze II a s hlavními směry pro zjišťování, zda
je systém navracení u náhradních vstupů vývozní subvencí, obsaženými v
příloze III.
j)            Vládní programy (nebo programy
zvláštních subjektů kontrolovaných vládou) vývozních úvěrových záruk
nebo pojištění, programy pojištění nebo záruk proti zvýšení
nákladů na vyvážené výrobky nebo programy eliminace kurzových rizik, poskytované
vládami (nebo zvláštními subjekty jimi kontrolovanými nebo jim
podřízenými) za zvýhodněné sazby, které nejsou
přiměřené k pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát
těchto programů.
k)           Vývozní úvěry poskytnuté
vládami (nebo zvláštními subjekty jimi kontrolovanými nebo jim
podřízenými) při sazbách nižších, než jsou ty, které musí
skutečně platit za získání takto použitých prostředků (nebo
by musely zaplatit, kdyby si vypůjčily na mezinárodních kapitálových
trzích prostředky se stejnou dobou splatnosti a jinými úvěrovými
podmínkami a ve stejné měně jako vývozní úvěr), nebo jimi
provedená úhrada všech nebo části nákladů vynaložených vývozci nebo
finančními institucemi pro získání úvěrů, pokud mají tato opatření
za cíl zabezpečit podstatnou výhodu v oblasti podmínek vývozního
úvěru.
Je-li však člen WTO stranou
mezinárodního závazku týkajícího se úředně podporovaných vývozních
úvěrů, jehož stranami je od 1. ledna 1979 nejméně dvanáct
zakládajících členů (nebo nástupnického závazku, který tito zakládající
členové přijali) nebo uplatňuje-li člen WTO v praxi
ustanovení tohoto závazku o úrokových sazbách, nepovažuje se vývozní
úvěrová praxe, která je v souladu s uvedenými ustanoveními, za vývozní
subvenci.
l)            Každá jiná úhrada z
veřejných prostředků představující vývozní subvenci ve
smyslu článku XVI GATT 1994.
_____________
PŘÍLOHA II
HLAVNÍ SMĚRY O
SPOTŘEBĚ VSTUPŮ VE VÝROBNÍM PROCESU[8]
1.           Systémy slev na nepřímých
daních mohou umožňovat osvobození, úlevu nebo odložení kumulativních
nepřímých daní z předchozího stupně zpracování uvalených na
vstupy, které jsou spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (s
připočtením odpadu v běžném objemu). Podobně systémy
navracení mohou umožňovat úlevy nebo vrácení dovozních poplatků
uvalených na vstupy, které jsou spotřebovány při výrobě
vyváženého výrobku (s připočtením odpadu v běžném objemu).
2.           Seznam příkladů vývozních
subvencí v příloze I používá v písmenech h) a i) výraz „vstupy, které jsou
spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku“. Podle písmene h)
mohou systémy slev na nepřímých daních představovat vývozní subvenci,
pokud vedou k osvobození, úlevě nebo odkladu kumulativních nepřímých
daní z předchozího stupně zpracování, který přesahuje
částku daní skutečně vybraných za vstupy, které jsou
spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku. Podle písmene i)
mohou systémy navracení představovat vývozní subvenci, pokud vedou k
osvobození nebo vrácení dovozních poplatků, které přesahuje
částku dovozních poplatků, které byly skutečně vybrány za
vstupy, které jsou spotřebovány při výrobě vyvážených
výrobků. Obě písmena stanoví, že ve zjištěních o
spotřebě vstupů ve výrobě vyváženého výrobku musí být
zahrnut odpad v běžném objemu. Písmeno i) rovněž upravuje
případnou náhradu výrobků.
3.           Při zkoumání, zda jsou vstupy
spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku, jako součásti
šetření o uložení vyrovnávacího cla podle tohoto nařízení postupuje
Komise zpravidla tak, jak je uvedeno níže.
4.           Existuje-li podezření, že
systém slev na nepřímých daních nebo systém navracení zahrnuje subvenci v
důsledku nepřiměřené slevy nebo
nepřiměřeného vrácení nepřímých daní nebo dovozních
poplatků u vstupů, které jsou spotřebovány při výrobě
vyváženého výrobku, Komise zpravidla nejprve zjistí, zda vláda země vývozu
zavedla systém nebo postup pro ověřování, které vstupy a v jakém
objemu byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků, a
zda tento systém nebo postup uplatňuje. Pokud zjistí, že se takový systém
nebo postup uplatňuje, Komise jej zpravidla dále prošetří, aby
zjistila, zda je přiměřený, účinný pro dosažení zamýšleného
účelu a založený na obchodních zvyklostech obecně uznávaných v zemi
vývozu. Komise může považovat za nutné provést určité praktické
zkoušky podle čl. 26 odst. 2, aby si ověřila informace nebo se ujistila,
že je systém nebo postup účinně uplatňován.
5.           Jestliže takový systém nebo postup
neexistuje nebo není přiměřený nebo jestliže je tento systém
nebo postup stanoven a považován za přiměřený, ale je shledáno,
že není skutečně uplatňován nebo je uplatňován
neúčinně, provede zpravidla země vývozu další zkoumání na
základě skutečných vstupů, aby zjistila, zda nedošlo k
nepřiměřené platbě. Považuje-li to Komise za nutné,
může být provedeno další šetření v souladu s bodem 4.
6.           Komise považuje vstupy za
hmotně obsažené ve výrobku zpravidla tehdy, pokud jsou použity při
výrobě a jsou hmotně přítomny ve vyváženém výrobku. Vstup nemusí
být přítomen v konečném výrobku ve stejné podobě, ve které
vstoupil do výrobního procesu.
7.           Při stanovení množství
určitého vstupu, který je spotřebován při výrobě vyváženého
výrobku, se zpravidla připočítává odpad v běžném objemu a tento
odpad se zpravidla považuje za spotřebovaný při výrobě
vyváženého výrobku. „Odpadem“ se rozumí ta část určitého vstupu,
která nemá ve výrobním procesu nezávislou funkci, není spotřebována
při výrobě vyváženého výrobku (například z důvodu
nehospodárnosti) a není týmž výrobcem obnovena, použita ani prodána.
8.           Při zjišťování, zda je
uváděný objem odpadu „běžný“, přihlíží Komise zpravidla k
výrobnímu procesu, běžné praxi výrobního odvětví v zemi vývozu a
případně k jiným technickým faktorům. Komise neztrácí ze
zřetele důležitost zjištění, zda úřady země vývozu
rozumně vypočetly objem odpadu, má-li být zahrnut do slevy nebo vrácení
daní nebo cla.
_____________
PŘÍLOHA III
HLAVNÍ SMĚRY PRO
ZJIŠŤOVÁNÍ, ZDA JE SYSTÉM NAVRACENÍ U NÁHRADNÍCH VSTUPŮ VÝVOZNÍ
SUBVENCÍ
I
Systémy navracení
mohou umožnit náhradu nebo vrácení dovozních poplatků za vstupy
spotřebované při procesu výroby jiného výrobku, jestliže tento
výrobek při vývozu obsahuje domácí vstupy se stejnou kvalitou a
vlastnostmi jako dovážené vstupy, jež nahrazují. V souladu s písmenem i)
přílohy I mohou systémy navracení představovat vývozní subvenci,
pokud umožňují, aby byla vrácena částka vyšší než dovozní poplatky
původně vybrané za dovážené vstupy, o jejichž vrácení se žádá.
II
Při zkoumání
některého systému navracení jako součásti šetření o uložení
vyrovnávacího cla podle tohoto postupuje Komise zpravidla takto:
1.           Podle písmene i) přílohy I
mohou být při výrobě výrobku pro vývoz dovážené vstupy nahrazeny
vstupy z domácího trhu, pokud se použijí ve stejném množství a mají stejnou
kvalitu a vlastnosti jako nahrazované dovážené vstupy. Důležitá je
existence ověřovacího systému nebo postupu, protože ten umožňuje
vládě země vývozu zabezpečit a prokázat, že množství
vstupů, za něž je žádáno vrácení poplatků, nepřesahuje
množství podobných výrobků vyvezených v jakékoli podobě a že výše
vrácených dovozních poplatků nepřesahuje výši dovozních poplatků
původně vybraných za dovezené vstupy.
2.           Existuje-li podezření, že
určitý systém navracení u náhradních vstupů zahrnuje subvenci, Komise
zpravidla nejdříve zjistí, zda vláda země vývozu zavedla
ověřovací systém nebo postup a zda jej uplatňuje. Pokud zjistí,
že se takový systém nebo postup uplatňuje, Komise zpravidla dále
ověřovací postupy prošetří, aby zjistila, zda jsou
přiměřené, účinné pro dosažení zamýšleného účelu a
založené na obchodních zvyklostech obecně uznávaných v zemi vývozu. Pokud se
zjistí, že postupy vyhovují těmto kritériím a že jsou uplatňovány
účinně, má se za to, že subvence neexistuje. Komise může
považovat za nutné provést určité praktické zkoušky podle čl. 26
odst. 2, aby si ověřila informace nebo se ujistila, že jsou
ověřovací postupy účinně uplatňovány.
3.           Jestliže ověřovací postupy
neexistují nebo nejsou přiměřené nebo jestliže jsou tyto postupy
stanoveny a považovány za přiměřené, ale je shledáno, že nejsou
skutečně uplatňovány nebo jsou uplatňovány
neúčinně, může jít o subvenci. V takových případech
zpravidla země vývozu provede další zkoumání na základě
skutečných obchodních operací, aby zjistila, zda nedošlo k
nepřiměřenému vrácení. Považuje-li to Komise za nutné, může
být provedeno další šetření v souladu s bodem 2.
4.           Pokud systém navracení u náhradních
vstupů obsahuje ustanovení, podle něhož mají vývozci možnost zvolit
si určité dovozní dodávky, u nichž žádají o vrácení poplatků,
nemělo by se to samo o sobě považovat za postup, který zahrnuje
subvenci.
5.           Vrácení dovozních poplatků se
považuje za nepřiměřené ve smyslu písmene i) přílohy I,
pokud vlády vyplatily úrok z peněžních prostředků vrácených v
rámci jejich systémů navracení v rozsahu skutečně zaplaceného
nebo splatného úroku.
_____________
PŘÍLOHA IV
(Tuto přílohu
tvoří příloha 2 Dohody o zemědělství. Pojmy nebo výrazy,
které v ní nejsou vysvětleny a které nejsou jasné bez dalšího
vysvětlení, se vykládají podle uvedené dohody.)
DOMÁCÍ PODPORY: ZÁKLAD PRO
OSVOBOZENÍ OD ZÁVAZKŮ NA SNÍŽENÍ
1.           Domácí
podpory, pro které je požadováno osvobození od závazků na snížení, musí
vyhovět základnímu požadavku spočívajícímu v tom, že nemají žádné
nebo mají minimální účinky narušující obchod nebo výrobu. Proto musí
všechna opatření, pro která je požadováno osvobození, odpovídat
následujícím základním kritériím:
a)      tyto podpory musí být poskytovány
prostřednictvím státem financovaného vládního programu (včetně
ušlých vládních příjmů) a nesmějí zahrnovat převody od
spotřebitele a
b)      tyto podpory nesmějí znamenat
poskytnutí cenové podpory výrobcům
a dále politice odpovídajícím zvláštním
subvenčním kritériím a podmínkám, uvedeným níže.
Vládní programy týkající se služeb
2.           Obecné služby
Podpory v této kategorii zahrnují výdaje (nebo
ušlé příjmy) ve vztahu k programům, které poskytují služby nebo
výhody zemědělským nebo venkovským obcím. Nezahrnují přímé
platby výrobcům nebo zpracovatelům. Takové programy, které jsou
příkladmo uvedeny v následujícím seznamu, musí splňovat obecná
kritéria stanovená v bodu 1 a zvláštní podmínky podpor, které jsou uvedeny
níže:
a)           výzkum, včetně obecného výzkumu,
výzkum v souvislosti s programy na ochranu životního prostředí a výzkumné
programy vztahující se na určité výrobky;
b)           kontrola škůdců a chorob,
včetně obecných opatření a opatření na určité výrobky
proti škůdcům a chorobám, jako jsou systémy včasného varování,
karanténa a vyhubení;
c)           výcvikové služby, včetně
obecných i zvláštních výcvikových zařízení;
d)           přednáškové a poradenské
služby, včetně poskytnutí prostředků k usnadnění
převodu informací a výsledků výzkumu výrobcům a
spotřebitelům;
e)           kontrolní služby, včetně
obecných kontrolních služeb a kontroly jednotlivých výrobků pro účely
zdravotní, bezpečnostní, klasifikační a standardizační;
f)            služby v oblasti marketingu a
propagace, včetně tržních informací, poradenství a propagace v
souvislosti s jednotlivými výrobky, avšak bez nákladů na nespecifikované
účely, které by mohly být využity prodejci na snížení jejich prodejní ceny
nebo k poskytnutí přímé ekonomické výhody pro kupující, a
g)           služby poskytované v oblasti
infrastruktury, včetně elektrické sítě, silnic a ostatních
způsobů dopravy, zařízení trhů a přístavů,
zařízení pro dodávku vody, přehrad a odvodňovacích systémů
a infrastruktury, spojené s programy na ochranu životního prostředí. Ve
všech případech budou náklady určeny pouze na obstarání nebo výstavbu
investičních zařízení a nebudou zahrnovat jiné subvencované dodávky
na vybavení hospodářství, než je síť obecně přístupných
služeb. Nebudou zahrnovat subvence vstupů nebo provozních nákladů
nebo preferenčních uživatelských poplatků.
3.           Veřejné skladové
hospodářství pro účely potravinového zabezpečení[9]
Výdaje (nebo ušlé příjmy) v souvislosti s
vytvářením a udržováním zásob výrobků, které tvoří nedílnou
část programů potravinového zabezpečení vymezeného ve
vnitrostátním právním řádu. Program může jako svou součást
zahrnovat vládní pomoc soukromým skladům výrobků.
Objem a vytváření těchto zásob bude
odpovídat předem určeným cílům, vztahujícím se výhradně k
potravinovému zabezpečení. Proces vytváření zásob a nakládání s nimi
bude z hlediska finančního transparentní. Nákupy potravin vládou budou
prováděny za běžné tržní ceny a prodeje ze skladů pro
potravinové zabezpečení budou prováděny za ceny ne nižší než
běžné ceny na domácím trhu za daný výrobek a kvalitu.
4.           Domácí potravinová pomoc[10]
Výdaje (nebo ušlé příjmy) vztahující se k
zajištění domácí potravinové pomoci potřebným vrstvám obyvatelstva.
Právo obdržet potravinovou pomoc podléhá jasně stanoveným kritériím vztahujícím
se k cílům výživy. Taková pomoc bude mít formu přímých dodávek
potravin těm, jichž se to týká, nebo poskytnutí těm, kteří
splňují stanovené podmínky, prostředků, které jim umožní
nakoupit zemědělské produkty za tržní nebo subvencované ceny. Nákupy
potravin vládou budou uskutečňovány za běžné tržní ceny a
financování a provádění pomoci bude transparentní.
5.           Přímé platby
výrobcům
Podpora poskytovaná prostřednictvím přímých plateb (nebo ušlých příjmů, včetně
plateb v naturáliích) výrobcům, pro kterou je požadováno osvobození od
závazků na snížení, musí splňovat základní kritéria stanovená v
bodě 1 a dále zvláštní kritéria uplatňovaná na jednotlivé druhy
přímých plateb stanovená v bodech 6 až 13. Jestliže je osvobození od
snížení požadováno na jakýkoliv existující nebo nový druh přímé platby
jiný, než které jsou uvedeny v bodech 6 až 13, musí odpovídat kritériím
stanoveným v písmenech b) až e) bodu 6 vedle obecných kritérií stanovených v
bodě 1.
6.           Rozpojená podpora
příjmu
a)      Právo obdržet tyto platby bude
určeno jasně stanovenými kritérii, jako jsou příjem, status
výrobce nebo majitele půdy, využití činitelů nebo úroveň
výroby v určeném a pevně stanoveném období.
b)      Částka těchto plateb v
kterémkoliv daném roce se nebude vztahovat na druh a objem výroby
(včetně jednotek živého dobytka) výrobce v kterémkoliv roce po
základním období ani na nich nebude založena.
c)      Částka těchto plateb v
kterémkoliv daném roce se nebude vztahovat na domácí a mezinárodní ceny
uplatňované v jakékoliv výrobě uskutečněné v kterémkoliv
roce po základním období ani na nich nebude založena.
d)      Částka těchto plateb v
kterémkoliv daném roce se nebude vztahovat na činitele výroby použité v
kterémkoliv roce po základním období ani na nich nebude založena.
e)      K obdržení těchto plateb nebude
požadováno uskutečnění žádné výroby.
7.           Finanční účast
státu na pojištění příjmů a příjmů z programů
záchranných sítí
a)      Právo obdržet tyto platby bude dáno
ztrátou příjmu, berouce v úvahu pouze příjem pocházející ze
zemědělství, který překročí 30 % průměrného
hrubého příjmu nebo ekvivalent vyjádřený v čistém příjmu
(vyjma všech plateb uskutečněných v rámci stejných nebo podobných
programů) v předcházejícím tříletém období nebo tříletého
průměru založeného na předcházejícím pětiletém období s
vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty. Každý výrobce splňující tuto
podmínku bude oprávněn obdržet platbu.
b)      Částka těchto plateb bude
kompenzovat méně než 70 % ztráty příjmu výrobce v roce, kdy se
stává oprávněným obdržet tuto pomoc.
c)      Částka všech těchto plateb se
bude vztahovat výhradně na příjem, nebude se vztahovat na druh nebo
objem výroby (včetně jednotek živého dobytka) výrobce, na domácí nebo
mezinárodní ceny uplatňované v této výrobě ani na použité
činitele výroby.
d)      Jestliže výrobce obdrží ve stejném roce
platby podle tohoto bodu a podle bodu 8 (podpora při přírodních
katastrofách), souhrn těchto plateb bude nižší než 100 % celkové
ztráty výrobce.
8.           Platby
(uskutečněné buď přímo, nebo cestou finanční
účasti vlády na programech pojištění úrody) na podporu při
přírodních katastrofách
a)      Právo obdržet platby vznikne pouze poté,
co vládní orgány formálně uznají, že došlo k přírodní nebo podobné
katastrofě (včetně epidemií, napadení škůdci, nukleární
nehody a války na území dotyčného účastníka) nebo že taková
katastrofa probíhá, a bude dáno ztrátou výroby, která překračuje
30 % průměrné výroby v předcházejícím tříletém období
nebo tříletého průměru stanoveného na základě
předcházejícího pětiletého období s vyloučením nejvyšší a
nejnižší hodnoty.
b)      Platby uskutečněné v
případě katastrofy se budou vztahovat pouze na ztráty příjmu,
živého dobytka (včetně plateb v souvislosti s veterinární léčbou
zvířat), půdy nebo jiných výrobních činitelů,
způsobené touto přírodní katastrofou.
c)      Platby nebudou kompenzovat více než
celkové náklady na náhradu těchto ztrát a nebudou doprovázeny určením
druhu nebo množství budoucí výroby.
d)      Platby uskutečněné během
katastrofy nepřesáhnou úroveň potřebnou k zabránění nebo
zmírnění těch dalších ztrát, které jsou uvedeny v kritériu stanoveném
v písmenu b) výše.
e)      Jestliže výrobce obdrží ve stejném roce
platby podle tohoto bodu a podle bodu 7 (pojištění příjmu a
příjmu z programů záchranné sítě), souhrn těchto plateb
bude nižší než 100 % celkové ztráty výrobce.
9.           Pomoc při
strukturálních úpravách poskytovaná prostřednictvím programů pro
výrobce nucené ukončit činnost
a)      Právo obdržet tyto platby bude
určeno podle jasně stanovených kritérií programů určených k
usnadnění ukončení činnosti osob pracujících v obchodované
zemědělské produkci nebo jejich přechodu do
nezemědělských činností.
b)      Platby budou podmíněny tím, že
příjemci zcela a nastálo opouštějí obchodovanou zemědělskou
produkci.
10.         Pomoc při strukturálních
úpravách poskytovaná prostřednictvím programů na nevyužívání
zdrojů
a)      Právo obdržet tyto platby bude
určeno podle jasně stanovených kritérií programů určených k
vynětí půdy nebo jiných zdrojů, včetně živého dobytka,
z obchodované zemědělské produkce.
b)      Platby budou podmíněny vynětím
půdy z obchodované zemědělské produkce minimálně na 3 roky
a v případě živého dobytka jeho porážkou nebo definitivní trvalou
likvidací.
c)      Platby nebudou doprovázeny určením
žádného alternativního použití takové půdy nebo jiného zdroje, které
zahrnuje výrobu obchodovaných zemědělských produktů.
d)      Platby se nebudou vztahovat na druh nebo
objem výroby ani na domácí nebo mezinárodní ceny uplatňované ve
výrobě, která využívá půdu nebo jiné zdroje zůstávající
zachovány pro výrobu.
11.         Pomoc při strukturálních
úpravách poskytovaná prostřednictvím investičních pomocí
a)      Právo obdržet tyto platby bude
určeno podle jasně stanovených kritérií vládních programů
určených k pomoci finanční nebo fyzické restrukturalizaci
činností výrobce v návaznosti na objektivně prokázané strukturální
nevýhody. Právo využívat takové programy může být rovněž založeno na
jasně stanoveném vládním programu na reprivatizaci zemědělské
půdy.
b)      Částka takových plateb v kterémkoli
daném roce se nebude vztahovat na druh nebo objem výroby (včetně
jednotek živého dobytka) výrobce v kterémkoli roce po základním období ani na
nich nebude založena, pokud nenastala situace podle následujícího kritéria e).
c)      Částka těchto plateb v
kterémkoliv daném roce se nebude vztahovat na domácí nebo mezinárodní ceny
uplatňované ve výrobě v kterémkoli roce po základním období ani na
nich nebude založena.
d)      Platby budou poskytnuty pouze na období
nezbytné pro realizaci investic, na které jsou určeny.
e)      Platby nebudou doprovázeny závazkem nebo
určením, které zemědělské produkty mají příjemci
vyrábět, kromě požadavku určitý výrobek nevyrábět.
f)       Platby budou omezeny částkou požadovanou na vyrovnání za strukturální
nevýhodu.
12.         Platby z programů na
ochranu životního prostředí
a)      Právo obdržet tyto platby bude stanoveno
jako součást jasně stanoveného vládního programu na ochranu životního
prostředí nebo konzervačního programu a bude závislé na plnění
zvláštních podmínek vládního programu, včetně podmínek souvisejících
s výrobními metodami nebo vstupy.
b)      Částka platby bude omezena na
mimořádné náklady nebo ztráty příjmu vyplývající z plnění
vládního programu.
13.         Platby z programů
regionální pomoci
a)      Právo obdržet tyto platby bude omezeno na
výrobce ve znevýhodněných regionech. Každý takový region musí být
jasně určenou souvislou geografickou oblastí, která je ekonomicky a
administrativně definovatelná, považovanou za znevýhodněnou na
základě nestranných a objektivních kritérií jasně stanovených v
zákoně nebo jiném právním předpise a prokazujících, že její potíže
vznikají za okolností, které nejsou pouze dočasné.
b)      Částka těchto plateb v
kterémkoli daném roce se nebude vztahovat na druh a objem výroby
(včetně jednotek živého dobytka) výrobce v kterémkoli roce po
základním období ani na nich nebude založena, pokud nejde o snížení této
výroby.
c)      Částka těchto plateb v
kterémkoli daném roce se nebude vztahovat na domácí nebo mezinárodní ceny
uplatňované ve výrobě uskutečněné v kterémkoli roce po
základním období ani na nich nebude založena.
d)      Platby budou poskytovány pouze
výrobcům v regionech splňujících stanovené podmínky, zato však budou
obecně poskytovány všem výrobcům v těchto regionech.
e)      Jestliže se platby vztahují k výrobním
činitelům, budou poskytovány při sestupné sazbě nad
prahovou úroveň stanovenou pro dotyčného činitele.
f)       Platby budou omezeny na mimořádné
náklady nebo ztráty příjmu vyplývající z provádění
zemědělské produkce v určených regionech.
_____________
é
PŘÍLOHA V
Zrušené
nařízení a jeho následná změna
 Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 (Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93) ||   ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1) || Pouze příloha bod 18
_____________
PŘÍLOHA VI
Srovnávací
tabulka
 Nařízení (ES) č. 597/2009 || Toto nařízení
 Články 1 až 11 || Články 1 až 11
 Čl. 12 odst. 1 až 4 || Čl. 12 odst. 1 až 4
 Čl. 12 odst. 6 || Čl. 12 odst. 5
 Články 13 a 14 || Články 13 a 14
 Čl. 15 odst. 1 || Čl. 15 odst. 1
 Čl. 15 odst. 2 první věta || Čl. 15 odst. 2 první pododstavec
 Čl. 15 odst. 2 druhá věta || Čl. 15 odst. 2 druhý pododstavec
 Čl. 15 odst. 3 || Čl. 15 odst. 3
 Články 16 až 27 || Články 16 až 27
 Čl. 28 odst. 1 až 4 || Čl. 28 odst. 1 až 4
 Čl. 28 odst. 5 první věta || Čl. 28 odst. 5 první pododstavec
 Čl. 28 odst. 5 druhá věta || Čl. 28 odst. 5 druhý pododstavec
 Čl. 28 odst. 6 || Čl. 28 odst. 6
 Články 29 až 33 || Články 29 až 33
 Článek 33a || Článek 34
 Článek 34 || Článek 35
 Článek 35 || Článek 36
 Přílohy I až IV || Přílohy I až IV
 Příloha V || -
 Příloha VI || -
 - || Příloha V
 - || Příloha VI
_____________
[1]               Výrazem „obchodně dostupné“ se
rozumí, že volba mezi domácími a dováženými výrobky není omezena a závisí pouze
na obchodní úvaze.
[2]               Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
–              „přímými daněmi“ daně z mezd a platů, ze
zisků, z úroků, z pronájmu, z licenčních poplatků        a všechostatních
forem příjmů a daň z nemovitostí,
–              „dovozními poplatky“ cla, celní a ostatní fiskální poplatky
ukládané při dovozu, jinde v této        poznámcepod čarou neuvedené,
–              „nepřímými daněmi“ daně z prodeje, spotřební
daně, daně z obratu, daně z přidané hodnoty,        poplatkyza
koncese, kolkovné, převodní daně, daň ze zásob a zařízení,
daňové vyrovnání na             hranicích a všechny daně jiné než
přímé daně a dovozní poplatky,
–              nepřímými daněmi „z předchozího stupně
zpracování“ daně uložené na zboží nebo služby            použitépřímo
nebo nepřímo při výrobě výrobku,
–              „kumulativními“ nepřímými daněmi vícefázové daně
ukládané tam, kde neexistuje        mechanismus pronásledný odpočet
daně, jestliže jsou zboží nebo služby podléhající dani na          jednom
stupni výroby použijí v následujícím stupni výroby,
–              „úlevou“ rovněž vrácení daní a slevy na dani,
–              „úlevou nebo vrácením“ rovněž plné nebo částečné
osvobození od dovozních poplatků nebo       odkladjejich platby.
[3]               Odklad nemusí znamenat vývozní subvenci, pokud jsou
například vybírány přiměřené úroky poskytované v konkrétní
souvislosti s vývozem.
[4]               Viz poznámka pod čarou 2.
[5]               Viz poznámka pod čarou 2.
[6]               Písmeno h) se nevztahuje na systémy daně z
přidané hodnoty a na daňové vyrovnání na hranicích, které tyto
systémy nahrazuje; otázku nepřiměřených úlev daní z přidané
hodnoty upravuje výhradně písmeno g).
[7]               Viz poznámka pod čarou 2.
[8]               Vstupy spotřebované ve výrobním procesu jsou
vstupy, které jsou hmotně obsaženy ve zhotovených výrobcích, energie,
palivo a olej použité ve výrobním procesu a katalyzátory, které byly
spotřebovány v průběhu svého použití k získání vyváženého
výrobku.
[9]               Pro účely bodu 3 této přílohy se budou vládní
programy skladového hospodářství pro účely potravinového
zabezpečení v rozvojových zemích, jejichž činnost je transparentní a
které jsou vedeny v souladu s úředně publikovanými objektivními
kritérii nebo směrnicemi, považovat za slučitelné s ustanoveními
tohoto odstavce, včetně programů, podle kterých jsou zásoby
potravin pro potravinové zabezpečení nabývány a uvolňovány za
úředně stanovené ceny za předpokladu, že rozdíl mezi
pořizovací cenou a vnější referenční cenou je započítán do
AMS.
[10]             Pro účely bodů 3 a 4 této přílohy se budou
dodávky potravinářských výrobků za subvencované ceny, mající za
účel pokrýt potravinové potřeby chudého městského a venkovského
obyvatelstva rozvojových zemí uskutečňované na řádně
stanoveném základě za rozumné ceny, považovat za slučitelné s
ustanoveními tohoto bodu.