               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 3.7.2017
            COM(2017) 357 final
            2017/0148(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Lucembursko a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 97 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

                  Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

                  Gruzie uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 24. července 1997. Úmluva vstoupila v Gruzii v platnost dne 1. října 1997.

                  Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Gruzií a 25 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Lucembursko a Rumunsko přistoupení Gruzie k úmluvě dosud nepřijaly.

                  Jižní Afrika uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 8. července 1997. Úmluva vstoupila v Jižní Africe v platnost dne 1. října 1997.

                  Úmluva z roku 1980 je v platnosti mezi Jižní Afrikou a 26 členskými státy. Pouze Lucembursko a Rumunsko přistoupení Jižní Afriky k úmluvě dosud nepřijaly.

                  Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

                  Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

                  Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

                  Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

                  Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Gruzie a Jižní Afriky, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Lucembursko a Rumunsko by tudíž měly učinit prohlášení, že přistoupení Gruzie a Jižní Afriky v zájmu Evropské unie přijímají.

                  Přijetím ze strany Lucemburska a Rumunska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Gruzií a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska. Pokud jde o Jižní Afriku, stane se úmluva z roku 1980 použitelná ve vztahu ke všem členským státům EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti
                     1
                  .

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména výslechu dítěte, lhůty pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvodů nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  V období od června 2015 do prosince 2016 již bylo přijato deset rozhodnutí Rady za účelem přijetí přistoupení deseti třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Arménie, Korejské republiky, Kazachstánu a Peru)
                     2
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh zjevně souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, jímž je ochrana práv dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

                  Za zmínku stojí rovněž spojení s podporou využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                     3
                   se použije také na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                     4
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby Lucembursko a Rumunsko přijaly přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Lucembursko a Rumunsko, se kterými Komise konzultovala jejich připravenost přijmout přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k úmluvě z roku 1980, vydaly příznivé stanovisko.

                  Jednání na zasedání odborníků dne 24. dubna 2017 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států vůči tomu, aby Lucembursko a Rumunsko přijaly přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Vzhledem k tomu, že úmluva je již v platnosti s 25 členskými státy, pokud jde o Gruzii, a s 26 členskými státy, pokud jde o Jižní Afriku, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takových případech není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčné třetí zemi.

                  Co se týče Gruzie a Jižní Afriky, neoznámili odborníci z členských států žádné problémy při uplatňování úmluvy z roku 1980.

               •Posouzení dopadů

                  Jako v případě deseti rozhodnutí Rady, která již byla přijata v letech 2015 a 2016 a která se týkají přijetí přistoupení několika třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, nebylo vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu provedeno konkrétní posouzení dopadů. Konkrétní posouzení situace Gruzie a Jižní Afriky bylo v každém případě považováno za nadbytečné, a to s ohledem na skutečnost, že úmluva je již v platnosti s 25, případně s 26 členskými státy EU, a vzhledem k připravenosti Lucemburska a Rumunska přistoupení Gruzie a Jižní Afriky přijmout.

                  4.
                        ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění Lucemburska a Rumunska přijmout přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak Lucembursko a Rumunsko dodržují znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2017/0148 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Lucembursko a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  5
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)
                     Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)
                     Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003
                  6
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)
                     Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále též „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)
                     Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)
                     Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)
                     Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)
                     Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)
                     Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)
                     V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)
                     Gruzie uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 24. července 1997. Úmluva vstoupila v Gruzii v platnost dne 1. října 1997.

               (11)
                     Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Dánska, Lucemburska a Rumunska, již přistoupení Gruzie k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Gruzie přijala Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Litvu a Maltu. Posouzení situace v Gruzii vedlo k závěru, že Lucembursko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Gruzie v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)
                     Jižní Afrika uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 8. července 1997. Úmluva vstoupila v Jižní Africe v platnost dne 1. října 1997.

               (13)
                     Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Lucemburska a Rumunska, již přistoupení Jižní Afriky k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Jižní Afrika přijala Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Litvu a Maltu. Posouzení situace v Jižní Africe vedlo k závěru, že Lucembursko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Jižní Afriky v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (14)
                     Lucembursko a Rumunsko by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Gruzie a Jižní Afriky za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie, které přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (15)
                     Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (16)
                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Lucembursko a Rumunsko se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do dne … [dvanáct měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí] prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/…* přijímá přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

                  73.
                     Oba členské státy uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Gruzie a Jižní Afriky a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.

               Článek 2

               Členské státy, které uložily svá prohlášení o přijetí přistoupení Gruzie a Jižní Afriky k Haagské úmluvě z roku 1980 přede dnem přijetí tohoto rozhodnutí, neuloží žádná nová prohlášení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Lucembursku a Rumunsku.

               V Bruselu dne

                  Za Radu

                  předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  Již bylo přijato deset rozhodnutí Rady, kterými se členské státy opravňují, aby přijaly přistoupení k úmluvě z roku 1980, pokud jde o Andorru (rozhodnutí Rady 2015/1023 přijaté dne 15. června 2015), Seychely (rozhodnutí Rady 2015/2354 přijaté dne 10. prosince 2015), Rusko (rozhodnutí Rady 2015/2355 přijaté dne 10. prosince 2015), Albánii (rozhodnutí Rady 2015/2356 přijaté dne 10. prosince 2015), Singapur (rozhodnutí Rady 2015/1024 přijaté dne 15. června 2015), Maroko (rozhodnutí Rady 2015/2357 přijaté dne 10. prosince 2015), Arménii (rozhodnutí Rady 2015/2358 přijaté dne 10. prosince 2015), Korejskou republiku (rozhodnutí Rady 2016/2313 přijaté dne 8. prosince 2016), Kazachstán (rozhodnutí Rady 2016/2311 přijaté dne 8. prosince 2016) a Peru (rozhodnutí Rady 2016/2312 přijaté dne 8. prosince 2016).

                     (3)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (6)
                  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).

                     (7)
                  Úř. věst.: vložte prosím číslo tohoto rozhodnutí.


               EVROPSKÁ KOMISE
            Ve Štrasburku dne 15.12.2015
            COM(2015) 677 final
            2015/0314(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Švédska v souladu s článkem 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a článkem 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601, kterými se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               1.1 Ustanovení čl. 78 odst. 3 Smlouvy a stávající dočasné relokační mechanismy

                  Jako součást společné politiky v oblasti azylu poskytuje čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování EU (SFEU) konkrétní právní základ pro řešení nouzových situací. Toto ustanovení umožňuje Radě, aby na základě návrhu Evropské komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijala dočasná opatření ve prospěch členského státu (členských států), který (které) čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí na území jednoho nebo více členských států. Dočasná opatření podle čl. 78 odst. 3 mají výjimečnou povahu. Mohou se použít pouze v případě, je-li dosažen určitý práh naléhavosti a závažnosti problémů vzniklých v azylovém systému členského státu (členských států) náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí.

                  Na základě čl. 78 odst. 3 SFEU přijala Rada dvě rozhodnutí, která stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523
                     1
                   má být z Itálie a Řecka přemístěno do jiných členských států 40 000 žadatelů o mezinárodní ochranu. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601
                     2
                   má být z Itálie a Řecka a z jiných členských států, které čelí nouzové situaci, přemístěno 120 000 žadatelů o mezinárodní ochranu.

                  Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 se Švédsku pro přemístění z Itálie a Řecka přiděluje 1 369 osob a podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 4 358 osob.

                  Podle čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce rozhodnutí 2015/1601 může členský stát s uvedením řádně podložených důvodů oznámit Komisi a Radě, že čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí v důsledku prudké změny migračních toků. Komise tyto důvody posoudí a podle potřeby předloží Radě návrhy.

                  Podle článku 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a článku 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 v případě nouzové situace vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí do členského státu může Rada podle čl. 78 odst. 3 SFEU na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout dočasná opatření ve prospěch dotyčného členského státu. Tato opatření mohou případně zahrnovat pozastavení účasti daného členského státu na relokaci podle uvedených rozhodnutí, jakož i možná kompenzační opatření pro Itálii a Řecko.

                  Dopisem ze dne 5. listopadu 2015 oznámilo Švédsko Komisi a Radě, že čelí situaci uvedené v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka, uvedlo řádně podložené důvody a požádalo o úpravu relokačního mechanismu ve prospěch Švédska. Dopisem ze dne 8. prosince 2015 Švédsko formálně požádalo o pozastavení svých povinností podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601.

               1.2 Zahájení uplatňování článku 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601 ve vztahu ke Švédsku

                  Švédsko čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí na jeho území.

                  Značný nárůst nelegálního překračování hranic do EU a druhotného pohybu po celé Evropě vedl k prudkému nárůstu počtu žadatelů o mezinárodní ochranu ve Švédsku.

                  Výrazný nárůst žadatelů o azyl ve Švédsku potvrzují údaje Eurostatu. Počet žadatelů o mezinárodní ochranu se zvýšil o více než 60 % z 68 245 žadatelů v období od 1. ledna do 31. října 2014 na 112 040 žadatelů v období od 1. ledna do 31. října 2015.

                  Kromě toho počet žadatelů o mezinárodní ochranu za měsíc dosáhl nedávno ještě vyšší úroveň: počet žadatelů se mezi srpnem (11 735) a zářím (24 261) zdvojnásobil a v říjnu 2015 dosáhl 39 055 (61% nárůst oproti září).

                  Švédsko registruje v roce 2015 zdaleka nejvyšší počet žadatelů o mezinárodní ochranu na obyvatele v EU (11 503 žadatelů na milion obyvatel).

                  Švédsko se rovněž potýká s obtížnou situací kvůli nedávnému výraznému nárůstu počtu nezletilých osob bez doprovodu, přičemž každý čtvrtý žadatel se prohlašuje za nezletilou osobu bez doprovodu.

                  Výše popsaná situace představuje značnou zátěž pro švédský azylový systém a má závažné praktické důsledky, co se týče podmínek přijímání a schopnosti azylového systému vyřizovat žádosti.

                  Stávající migrační situace ve Švédsku je tedy v rámci EU výjimečná a tlak na kapacitu země v oblasti vyřizování žádostí o mezinárodní ochranu a zajištění odpovídajících podmínek pro přijímání osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, vyžaduje dočasné pozastavení povinností Švédska, které vyplývají z relokačního mechanismu a poskytnutí operační podpory této zemi.

               2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               2.1 Shrnutí navrhovaných opatření

                  Aby se Švédsku dostalo pomoci lépe zvládat nouzovou situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků ze třetích zemí na jeho území, pozastavují se navrhovaným rozhodnutím povinnosti Švédska, coby členského státu relokace, podle rozhodnutí Rady (EU) č. 2015/1523 a rozhodnutí Rady (EU) č. 2015/1601 na dobu jednoho roku.

                  Navrhované rozhodnutí rovněž stanoví operativní podporu, která má být poskytnuta Švédsku v případě potřeby prostřednictvím příslušných činností koordinovaných Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu (EASO) a případně dalšími příslušnými agenturami.

                  Švédsko je nadále povinno přemístit na své území 1 369 osob podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a 4 358 osob podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 z Itálie a Řecka, jakmile uplyne platnost tohoto rozhodnutí. Mělo by poskytnout Radě a Komisi plán uvádějící konkrétní kroky, které hodlá přijmout za účelem zajištění účinnosti svých azylových a migračních systémů a obnovení relokace poté, co pozastavení pozbude účinku.

                  Tímto rozhodnutím není dotčeno postavení příslušníků třetích zemí, kteří již byli přemístěni do Švédska podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601.

               2.2 Právní základ

                  Právním základem tohoto návrhu rozhodnutí Rady je čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               2.3 Subsidiarita

                  Hlava V SFEU, která se týká prostoru svobody, bezpečnosti a práva, svěřuje některé pravomoci v této oblasti Evropské unii. Tyto pravomoci musí být vykonávány v souladu článkem 5 Smlouvy o Evropské unii, tj. pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Evropské unie.

                  Evropská unie vykonávala tyto pravomoci formou rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601. Stávající opatření sestávají z pozastavení povinností členského státu, které pro něj vyplývají z uvedených rozhodnutí z důvodu mimořádných okolností a z další operativní podpory koordinované prostřednictvím agentur EU, a proto mohou být přijata pouze na úrovni Evropské unie.

               2.4 Přiměřenost

                  Vzhledem k naléhavosti a závažnosti situace způsobené výše popsaným přílivem nepřekračuje pozastavení v současnosti probíhajících kroků EU ve vztahu k Švédsku a další operativní podpora rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je účinné řešení situace. Pozastavení se týká pouze Švédska, je dočasné a nedotýká se práva žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří již byli přemístěni do Švédska.

               2.5 Dopad na základní práva

                  Základní práva žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří spadají do oblasti působnosti rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601, a stanovená v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), nejsou dotčena. Pozastavení povinností Švédska jakožto členského státu relokace se týká pouze Švédska, je dočasné a nedotýká se žadatelů, kteří již byli do Švédska přemístěni.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh neobnáší dodatečné náklady z rozpočtu EU.

               2015/0314 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Švédska v souladu s článkem 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a článkem 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601, kterými se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 3 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  3
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Ustanovení čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) uvádí, že ocitnou-li se jeden nebo více členských států ve stavu nouze v důsledku náhlého přílivu státních příslušníků třetích zemí, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout ve prospěch dotyčných členských států dočasná opatření.

               (2)V souladu s článkem 80 SFEU se mají politiky Unie a jejich provádění v oblasti kontrol na hranicích, azylu a přistěhovalectví řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy, přičemž akty Unie přijaté v této oblasti mají obsahovat vhodná opatření pro používání této zásady.

               (3)Na základě čl. 78 odst. 3 SFEU přijala Rada dvě rozhodnutí, která stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523
                  4
                má být přemístěno z Itálie a Řecka do jiných členských států 40 000 žadatelů o mezinárodní ochranu. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601
                  5
                má být 120 000 žadatelů o mezinárodní ochranu přemístěno z Itálie a Řecka do jiných členských států.

               (4)Článek 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a článek 9 rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 stanoví, že v případě nouzové situace vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí do členského státu může Rada podle čl. 78 odst. 3 SFEU na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout dočasná opatření ve prospěch dotyčného členského státu. Tato opatření mohou případně zahrnovat pozastavení účasti daného členského státu na relokaci podle uvedených rozhodnutí, jakož i možná kompenzační opatření pro Itálii a Řecko.

               (5)Švédsko čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí na jeho území v důsledku náhlé změny migračních toků. Dopisem ze dne 8. prosince 2015 Švédsko formálně požádalo o pozastavení svých povinností vyplývajících z rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601.

               (6)Značný nárůst počtu nelegálního překročení hranic do EU a druhotný pohyb po celé Evropě vedl k prudkému nárůstu počtu žadatelů o mezinárodní ochranu ve Švédsku, kteří vstoupili do EU zejména přes Itálii a Řecko.

               (7)Výrazný nárůst žadatelů o azyl přítomných ve Švédsku potvrzují údaje Eurostatu. Počet žadatelů o mezinárodní ochranu se zvýšil o více než 60 % z 68 245 žadatelů v období od 1. ledna do 31. října 2014 na 112 040 žadatelů v období od 1. ledna do 31. října 2015.

               (8)Kromě toho počet žadatelů o mezinárodní ochranu za měsíc dosáhl nedávno ještě vyšší úroveň: počet žadatelů se mezi srpnem (11 735) a zářím (24 261) zdvojnásobil a v říjnu 2015 dosáhl 39 055 (61% nárůst oproti září).

               (9)Švédsko registruje v roce 2015 zdaleka nejvyšší počet žadatelů o mezinárodní ochranu na obyvatele v EU (11 503 žadatelů na milion obyvatel).

               (10)Švédsko se rovněž potýká s obtížnou situací kvůli nedávnému výraznému nárůstu počtu nezletilých osob bez doprovodu, přičemž každý čtvrtý žadatel se prohlašuje za nezletilou osobu bez doprovodu.

               (11)Výše popsaná situace představuje značnou zátěž pro švédský azylový systém a má závažné praktické důsledky, co se týče podmínek přijímání a schopnosti azylového systému vyřizovat žádosti. Aby se zmírnil značný tlak, s kterým se Švédsko potýká, měly by být na dobu jednoho roku pozastaveny povinnosti Švédska jako členského státu relokace vyplývající z rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a 2015/1601.

               (12)V případě potřeby by pozastavení mělo být doplněno o další podpůrná opatření koordinovaná Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu (EASO), případně dalšími příslušnými agenturami.

               (13)Švédsko by mělo předložit Radě a Komisi plán, v němž stanoví opatření, která přijme za účelem zajištění účinnosti svého azylového a migračního systému a obnovení svých povinností vyplývajících z rozhodnutí (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601.

               (14)Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (SEU). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (15)Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie.

               (16)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (17)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (18)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (19)S ohledem na naléhavost situace by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1
               Předmět

               Toto rozhodnutí stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Švédska na podporu jeho lepšího vyrovnání se s nouzovou situací vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí.

               Článek 2
               Pozastavení povinností vyplývajících z rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601

               Povinnosti Švédska jakožto členského státu relokace podle rozhodnutí Rady (EU) č. 2015/1523 a rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 se pozastavují do ... [one year from the date of the adoption of the present Council Decision]

               Článek 3
               Operativní podpora pro Švédsko

               Za účelem podpory Švédska lépe se vyrovnat s mimořádným tlakem na své azylové a migrační systémy, bude této zemi v případě potřeby poskytnuta zvláštní podpora prostřednictvím příslušných činností koordinovaných Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu a případně dalšími příslušnými agenturami.

               Článek 4
               Doplňková opatření, která má přijmout Švédsko

               Do [one month from entry into force of this decision] předloží Švédsko Radě a Komisi plán, v němž stanoví opatření, která přijme za účelem zajištění účinnosti svého azylového a migračního systému a obnovení svých povinností vyplývajících z rozhodnutí (EU) 2015/1523 a (EU) 2015/1601.

               Článek 5
               Vstup v platnost

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Štrasburku dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 239, 24.9.2015, s. 146).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80).

                     (3)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (4)
                  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 239, 24.9.2015, s. 146).

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.6.2016
            COM(2016) 413 final
            2016/0192(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu plavidel plujících pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska k rybolovu ve Skagerraku

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Dohoda o vzájemném přístupu k rybolovu ve Skagerraku a Kattegatu mezi Dánskem, Norskem a Švédskem byla podepsána dne 19. prosince 1966 a vstoupila v platnost dne 7. srpna 1967. Tato dohoda, která platila vedle dvoustranné dohody o rybolovu mezi Evropskou unií a Norskem z roku 1980, umožnila těmto třem zemím vzájemný přístup pro účely rybolovu až do 4 námořních mil od příslušných základních linií Skagerraku a Kattegatu, což jsou vody mezi Severním a Baltským mořem. Dohoda dále stanovila, že pro účely takového rybolovu daná oblast představuje volné moře. Dohoda tedy upravovala vztah mezi státy vlajky na jedné straně a příslušnými pobřežními státy na straně druhé.

               Dohoda z roku 1966 byla jednoduchou dohodou, která vzala v úvahu geografickou specifičnost Skagerraku a Kattegatu ve vztahu k rybolovu a uznala, že v této v podstatě velmi malé mořské oblasti je z praktických důvodů vhodné umožnit jednoduchý režim přístupu. Dohoda z roku 1966 měla proto pouze tři články, první vymezil danou oblast, druhý definoval práva na přístup a zájem na harmonizaci technických předpisů.

               V důsledku přistoupení Dánska a Švédska k EU v letech 1973 a 1995 je za správu této dohody jménem těchto dvou členských států odpovědná Komise. Konzultace ohledně opatření vyplývajících z této dohody probíhaly souběžně s konzultacemi k dvoustranné dohodě o rybolovu z roku 1980.

               Dohoda z roku 1966 byla v platnosti po počáteční období 35 let až do roku 2002, kdy byla prodloužena na dvě pětiletá období do roku 2012. Dohodu mohla jedna či druhá strana vypovědět oznámením podaným tři roky před datem uplynutí každého pětiletého období.

               Vzhledem k nedávnému vývoji mezinárodního práva v oblasti rybolovu, a zejména k Úmluvě OSN o mořském právu z roku 1982 a k Dohodě OSN o rybích populacích z roku 1995, dospělo Norsko k názoru, že platná dohoda není v souladu se stávajícími předpisy mořského práva. Především šlo Norsku o ustanovení týkající se kontroly. Kromě toho se Norsko domnívalo, že dohoda není v souladu se zásadami obvyklé jurisdikce pobřežního státu podle Úmluvy OSN o mořském právu a neodpovídá moderním zásadám ochrany a řízení zdrojů.

               Dne 29. července 2009 norské ministerstvo zahraničí oficiálně oznámilo dánským orgánům (depozitáři dohody), že si Norsko přeje dohodu vypovědět oficiálním oznámením výpovědi v souladu s čl. 3 odst. 3 dohody. Platnost dohody z roku 1966 proto skončila dne 7. srpna 2012.

               Norsko následně zahájilo oficiální jednání s Komisí, vystupující jménem Evropské unie, s cílem dosáhnout náhradní dohody o vzájemném přístupu k rybolovu v oblasti Skagerraku a Kattegatu. Tato nová dohoda byla parafována dne 24. října 2013 a podepsána dne 15. ledna 2015. Dohoda je v souladu s Úmluvou OSN o mořském právu i následnými souvisejícími ustanoveními v ostatních dohodách.

               Nová dohoda zachovává výlučný přístup pro plavidla z Dánska, Norska a Švédska do jejich vod, které se nacházejí více než 4 námořní míle od základních linií. Zajišťuje trvalý reciproční přístup pro oba členské státy a Norsko do příslušných vod ostatních stran ve Skagerraku a zároveň stanoví opatření v zájmu řádné ochrany a řízení rybolovných zdrojů v této oblasti. Kromě toho umožňuje kontrolní opatření v souladu se zásadami obvyklé jurisdikce pobřežního státu, jak je tomu již v případě rybolovu v Severním moři.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Aby byla zaručena kontinuita přístupu plavidel EU pro účely rybolovné činnosti, uplatňuje se dohoda do svého vstupu v platnost prozatímně až po dobu dvou let ode dne podpisu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Navrhovaná opatření jsou vypracována v souladu s cíli a pravidly společné rybářské politiky a jsou v souladu s politikou udržitelného rozvoje Unie.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Ustanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh patří do výlučné pravomoci Unie v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. d) Smlouvy. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               •Proporcionalita

                  Opatření na úrovni Unie je nezbytné k řízení tažných populací, které jsou loveny společně Unií a norskými plavidly.

               •Volba nástroje

                  Rozhodnutí Rady

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Dotčené členské státy byly konzultovány během konzultací s Norskem.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               2016/0192 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu plavidel plujících pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska k rybolovu ve Skagerraku

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie vyjednala s Norským královstvím dohodu o vzájemném přístupu k rybolovu ve Skagerraku a Kattegatu.

               (2)Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu k rybolovu ve Skagerraku a Kattegatu byla podepsána dne 15. ledna 2015 v souladu s rozhodnutím Rady 2014/505/EU ze dne 23. července 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu plavidel plujících pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska k rybolovu ve Skagerraku(
                  1
               ).

               (3)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu k rybolovu ve Skagerraku a Kattegatu se uzavírá jménem Unie.

               Znění dohody se připojuje jako příloha 1 k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné provést jménem Unie oznámení stanovená článkem 7 dohody (
                  2
               ) a vyjádřit tak souhlas Unie s tím, aby byla touto dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 224, 30.7.2014, s. 1.

                     (2)
                  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.6.2016
            COM(2016) 413 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu plavidel plujících pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska k rybolovu ve Skagerraku

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu plavidel plujících pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska k rybolovu ve Skagerraku

               Dohoda

               mezi Evropskou unií a Norským královstvím o vzájemném přístupu plavidel plujících pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska k rybolovu ve Skagerraku

               Evropská unie a Norské království (dále jen „strany“),

               ODVOLÁVAJÍCE SE na ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva“),

               PŘIPOMÍNAJÍCE Dohodu o rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím ze dne 27. února 1980 (dále jen „úmluva z roku 1980“),

               S OHLEDEM na to, že dne 7. srpna 2012 skončila platnost dohody mezi Dánskem, Norskem a Švédskem o vzájemném přístupu k rybolovu ve Skagerraku a Kattegatu ze dne 19. prosince 1966,

               VĚDOMY SI tradiční existence dánského, norského a švédského rybolovu ve Skagerraku,

               VE SNAZE zachovat vzájemný přístup plavidlům plujícím pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska pro účely rybolovu ve Skagerraku v oblastech dále než čtyři námořní míle od příslušných základních linií ostatních uvedených států, v rámci jejich teritoriálních vod a přilehlých oblastech rybářské jurisdikce,

               VZHLEDEM k tomu, jaký význam má pro zajištění ochrany a udržitelného využívání živých zdrojů ve Skagerraku to, aby rybářská plavidla dodržovala právní a správní předpisy a kontrolní a donucovací opatření přijaté příslušnými pobřežními státy v souladu s ustanoveními úmluvy, dohody z roku 1980 a této dohody,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Tato dohoda platí pro oblast Skagerraku ohraničenou na západě přímkou procházející majákem Hanstholm a majákem Lindesnes a na jihu přímkou procházející majákem Skagen a majákem Tistlarna, v těch částech teritoriálních vod a přilehlých oblastech rybářské jurisdikce Dánska, Norska a Švédska, které se nacházejí dále než čtyři námořní míle (1 námořní míle = 1 852 metrů) od základních linií, od nichž se měří šířka teritoriálních vod.

               Článek 2

               V oblasti vymezené v článku 1 se každá strana zavazuje na základě své rybářské jurisdikce v souladu s úmluvou a podle svých platných právních předpisů povolit plavidlům plujícím pod vlajkou Dánska, Norska a Švédska provozovat rybolov s výhradou příslušných ustanovení dohody z roku 1980 a v souladu s příděly, na nichž se strany dohodnou.

               Článek 3

               Strany spolupracují s cílem vytvořit pokud možno harmonizovaná pravidla a předpisy týkající se rybolovu v oblasti vymezené v článku 1.

               Článek 4

               Strany se dohodly, že povedou vzájemné konzultace o otázkách týkajících se provádění a řádného fungování této dohody nebo v případě sporu ohledně jejího výkladu.

               Článek 5

               Touto dohodou nejsou dotčeny jiné dohody týkající se rybolovu prováděného rybářskými plavidly jedné strany v oblasti rybářské jurisdikce druhé strany.

               Článek 6

               Aniž je dotčen článek 1, tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na které se vztahují Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, a to za podmínek v nich uvedených, a na druhé straně na území Norského království.

               Článek 7

               Tato dohoda vstupuje v platnost dnem obdržení posledního oznámení o tom, že strany splnily příslušné interní postupy pro vstup dohody v platnost.

               Článek 8

               Tato dohoda zůstává v platnosti do dne 1. ledna 2022. V případě, že tuto dohodu některá ze smluvních stran nevypoví nejméně jeden rok před uplynutím tohoto období, zůstává v platnosti po dobu dalších šestiletých období za předpokladu, že výpověď není podána nejpozději jeden rok před ukončením každého takového šestiletého období.

               Článek 9

               Tato dohoda je do dne svého vstupu v platnost prováděna prozatímně až po dobu dvou let od svého podpisu.

               Článek 10

               Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě rozporu nebo sporu je rozhodující anglické znění.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.10.2015
            COM(2015) 537 final
            2015/0253(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se vymezuje postoj, jenž má být jménem Evropské unie zaujat v příslušných výborech Evropské hospodářské komise OSN při hlasování o návrzích změn předpisů OSN č. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 a 127, o návrhu nového předpisu OSN o čelním nárazu, o návrzích změn Úplného usnesení OSN o konstrukci vozidel (R.E.3) a o návrhu nového vzájemného usnesení č. 2 (M.R.2) o definicích hnacího ústrojí vozidel

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Evropská hospodářská komise OSN (EHK OSN) vyvíjí na mezinárodní úrovni harmonizované požadavky, které mají odstraňovat technické překážky obchodu s motorovými vozidly mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958 a zajišťovat vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí u těchto vozidel.

               V souladu s rozhodnutím Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK OSN“) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“) a v souladu s rozhodnutím Rady 2000/125/ES ze dne 31. ledna 2000 o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech (dále jen „paralelní dohoda“), přistoupila Unie k paralelní dohodě.

               Zasedání WP29 EHK OSN, Světového fóra pro harmonizaci předpisů týkajících se vozidel, se konají třikrát během každého kalendářního roku, a sice v březnu, červnu a listopadu. Na každém z těchto zasedání se za účelem přizpůsobení technickému pokroku přijímají nové předpisy OSN a změny stávajících předpisů OSN nebo celosvětové technické předpisy OSN. Před každým z těchto zasedání WP29 přijímá tyto změny jedna ze šesti pracovních skupin, které jsou činné v rámci WP29.

               Poté dochází na zasedání WP29 ke konečnému hlasování o přijetí těchto změn, doplňků a oprav, pokud je dosaženo usnášeníschopného počtu a je přítomna kvalifikovaná většina smluvních stran. EU je smluvní stranou dvou dohod (z let 1958 a 1998) v rámci WP29. Vždy je připraveno rozhodnutí Rady (též „souhrnné rozhodnutí“), které obsahuje seznam změn, doplňků a oprav a které opravňuje Komisi hlasovat jménem Unie na každém zasedání WP29.

               V tomto rozhodnutí Rady je vymezen postoj Unie k hlasování o předpisech, změnách, doplňcích a opravách, které budou předloženy k hlasování na zasedání WP29, jež se bude konat ve dnech 9.–13. listopadu 2015.

               2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Byl konzultován Technický výbor – motorová vozidla a bylo přihlédnuto k připomínkám odborníků z členských států.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               Shrnutí navrhovaných opatření

               Návrh vymezuje postoj Unie k hlasování o změnách předpisů OSN č. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 a 127, o novém předpisu OSN o čelním nárazu, o změnách Úplného usnesení OSN o konstrukci vozidel (R.E.3) a o novém vzájemném usnesení č. 2 (M.R.2) o definicích hnacího ústrojí vozidel.

               Právní základ

               Právním základem tohoto návrhu je článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Zásada subsidiarity

               Hlasovat pro mezinárodní nástroje, jako jsou návrhy předpisů OSN, změny předpisů OSN a návrhy celosvětových technických předpisů a jejich začlenění do systému Unie pro schvalování typu motorových vozidel, může pouze Unie. Tím se nejen zamezí fragmentaci vnitřního trhu, ale rovněž se zajistí shodné normy pro zdraví a bezpečnost v celé Unii. Lze tak rovněž dosáhnout úspor z rozsahu: výrobky lze vyrábět pro celý trh Unie, a dokonce i pro trh mezinárodní, přičemž je není nutné upravovat, aby získaly vnitrostátní schválení typu v každém členském státě.

               Tento návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity.

               Zásada proporcionality

               Toto rozhodnutí Rady zmocňuje Komisi, aby hlasovala jménem Unie, a je přiměřeným nástrojem v souladu s čl. 5 odst. 1 rozhodnutí Rady 97/836/ES k vymezení jednotného postoje EU v EHK OSN, pokud jde o hlasování o pracovních dokumentech navržených na program zasedání WP29. Tento návrh je tudíž v souladu se zásadou proporcionality, protože nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů k zajištění řádného fungování vnitřního trhu, přičemž zároveň poskytuje vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany veřejnosti.

               Volba nástrojů

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU vyžaduje, aby Rada za účelem stanovení postojů, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném mezinárodní dohodou, přijala rozhodnutí.

               2015/0253 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se vymezuje postoj, jenž má být jménem Evropské unie zaujat v příslušných výborech Evropské hospodářské komise OSN při hlasování o návrzích změn předpisů OSN č. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 a 127, o návrhu nového předpisu OSN o čelním nárazu, o návrzích změn Úplného usnesení OSN o konstrukci vozidel (R.E.3) a o návrhu nového vzájemného usnesení č. 2 (M.R.2) o definicích hnacího ústrojí vozidel

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím Rady 97/836/ES
                  1
                přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).

               (2)V souladu s rozhodnutím Rady 2000/125/ES
                  2
                přistoupila Unie k Dohodě o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech (dále jen „paralelní dohoda“).

               (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES
                  3
                nahradila systémy schvalování členských států schvalovacím postupem Unie a zavedla harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Uvedená směrnice zahrnula předpisy OSN do systému EU schvalování typu, a to buď jako požadavky na schválení typu, nebo jako alternativy k právním předpisům Unie. Od přijetí uvedené směrnice jsou předpisy OSN ve stále větší míře začleňovány do právních předpisů Unie v rámci EU schvalování typu.

               (4)S ohledem na zkušenosti a technický rozvoj je třeba upravit požadavky týkající se některých prvků nebo rysů, na něž se vztahují předpisy OSN č. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 a 127 a Úplné usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), tak aby odpovídaly technickému pokroku.

               (5)Za účelem zdokonalení příslušných bezpečnostních předpisů pro motorová vozidla by měl být přijat nový předpis OSN o čelním nárazu; za účelem harmonizace definic hnacího ústrojí vozidel by rovněž mělo být přijato nové vzájemné usnesení č. 2 (M.R.2) o definicích hnacího ústrojí vozidel.

               (6)Je proto nutné vymezit postoj, jenž má být jménem Unie zaujat v rámci správního výboru revidované dohody z roku 1958 a v rámci výkonného výboru paralelní dohody, pokud jde o přijetí uvedených aktů OSN,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, jenž má být jménem Unie zaujat ve správním výboru revidované dohody z roku 1958 a ve výkonném výboru paralelní dohody ve dnech 9. až 13. listopadu 2015, je hlasovat pro návrhy, jež jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 o přistoupení Evropského společenství k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“) (Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 78).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady 2000/125/ES ze dne 31. ledna 2000 o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech (dále jen „paralelní dohoda“) (Úř. věst. L 35, 10.2.2000, s. 12).

                     (3)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.10.2015
            COM(2015) 537 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady,
            kterým se vymezuje postoj, jenž má být jménem Evropské unie zaujat v příslušných výborech Evropské hospodářské komise OSN při hlasování o návrzích změn předpisů OSN č. 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 a 127, o návrhu nového předpisu OSN o čelním nárazu, o návrzích změn Úplného usnesení OSN o konstrukci vozidel (R.E.3) a o návrhu nového vzájemného usnesení č. 2 (M.R.2) o definicích hnacího ústrojí vozidel

               PŘÍLOHA

                        Návrh doplňku 4 k sérii změn 04 předpisu č. 12 (Mechanismus řízení)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/92

                        Návrh doplňku 6 k sérii změn 06 předpisu č. 16 (Bezpečnostní pásy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/93

                        Návrh doplňku 3 k sérii změn 03 předpisu č. 26 (Vnější výčnělky)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/82

                        Návrh série změn 01 předpisu č. 39 (Rychloměr a počitadlo ujetých kilometrů)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/83

                        Návrh doplňku 10 k sérii změn 04 předpisu č. 44 (Dětské zádržné systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/94

                        Návrh doplňku 2 k sérii změn 04 předpisu č. 46 (Zařízení pro nepřímý výhled)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/84

                        Návrh série změn 03 předpisu č. 58 (Ochrana proti podjetí zezadu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/85

                        Návrh doplňku 3 k předpisu č. 61 (Vnější výčnělky u užitkových vozidel)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/86

                        Návrh opravy 1 doplňku 8 k sérii změn 01 předpisu č. 74 (Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci (mopedy))

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/79

                        Návrh doplňku 11 k sérii změn 05 předpisu č. 83 (Emise vozidel kategorií M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/100

                        Návrh doplňku 6 k sérii změn 06 předpisu č. 83 (Emise vozidel kategorií M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/101

                        Návrh doplňku 7 k původnímu znění předpisu č. 85 (Měření netto výkonu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/102

                        Návrh doplňku 6 k sérii změn 02 předpisu č. 94 (Čelní náraz)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/95

                        Návrh série změn 03 předpisu č. 94 (Čelní náraz)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/96

                        Návrh doplňku 5 k sérii změn 03 předpisu č. 95 (Boční náraz)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/97

                        Návrh doplňku 8 k sérii změn 01 předpisu č. 97 (Poplašné systémy vozidel)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/87

                        Návrh doplňku 7 k sérii změn 01 předpisu č. 98 (Světlomety s výbojkovými zdroji světla)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/80

                        Návrh doplňku 11 k předpisu č. 99 (Výbojkové zdroje světla)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/81

                        Návrh doplňku 3 k sérii změn 02 předpisu č. 100 (Vozidla na elektrický pohon)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/98

                        Návrh doplňku 6 k sérii změn 01 předpisu č. 101 (Emise CO2 / spotřeba paliva)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/103

                        Návrh doplňku 13 k předpisu č. 106 (Pneumatiky pro zemědělská vozidla)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/109

                        Návrh doplňku 4 k sérii změn 06 předpisu č. 107 (Celková konstrukce autobusů a autokarů)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/88

                        Návrh doplňku 4 k sérii změn 05 předpisu č. 107 (Celková konstrukce autobusů a autokarů)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/104

                        Návrh doplňku 4 k sérii změn 01 předpisu č. 110 (Zvláštní součásti pro CNG/LNG)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/89

                        Návrh doplňku 5 k předpisu č. 116 (Poplašné systémy vozidel)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/91

                        Návrh série změn 02 předpisu č. 127 (Bezpečnost chodců)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/99

                        Návrh nového předpisu o čelním nárazu se zaměřením na zádržné systémy

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/105

                        Návrh série změn 01 nového předpisu o čelním nárazu se zaměřením na zádržné systémy

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/106

                        Návrh změn Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/111

                        Návrh nového vzájemného usnesení č. 2 (M.R.2) o definicích hnacího ústrojí vozidel

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/110