               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 30.3.2021
            COM(2021) 150 final
            2021/0074(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru velvyslanců AKT-EU, pokud jde o změnu rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016 o Středisku pro rozvoj podnikání (CDE)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru velvyslanců AKT-EU v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí, kterým se mění rozhodnutí č. 3/2016 Výboru velvyslanců AKT-EU, s cílem umožnit správci zajistit provádění pasivní fáze Střediska pro rozvoj podnikání (dále jen „středisko“), dokud středisko nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o partnerství z Cotonou

               Dohoda o partnerství z Cotonou
                  1
                tvoří od roku 2000 rámec pro vztahy EU se 79 zeměmi AKT. Dohoda byla uzavřena na dobu 20 let, od 1. března 2000 do 29. února 2020. Byla následně revidována v roce 2005 a 2010.

               Rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU o přechodných opatřeních byla dne 4. prosince 2020 podruhé prodloužena použitelnost ustanovení dohody o partnerství AKT–EU, a to do 30. listopadu 2021, nebo do vstupu nové dohody v platnost, či do zahájení prozatímního provádění nové dohody mezi Unií a státy AKT, podle toho, co nastane dříve
                  2
               .

               2.2.Výbor velvyslanců AKT-EU

               Výbor velvyslanců AKT-EU je zřízen podle článku 16 dohody o partnerství z Cotonou. Tvoří jej stálí zástupci každého členského státu EU a zástupce Komise na jedné straně a vedoucí mise každého státu AKT při Evropské unii na straně druhé.

               Výbor velvyslanců je nápomocen Radě ministrů při plnění jejích úkolů a plní jakýkoli mandát, který mu Rada svěří (čl. 16 odst. 2 dohody o partnerství z Cotonou). V tomto ohledu může Rada ministrů delegovat pravomoci na Výbor velvyslanců (čl. 15 odst. 4 dohody o partnerství z Cotonou). Rovněž sleduje provádění dohody a pokrok při dosahování cílů v ní stanovených.

               V souladu s článkem 1 jednacího řádu Výboru velvyslanců
                  3
                se výbor schází pravidelně, zejména za účelem přípravy zasedání Rady ministrů, a kdykoliv je to nezbytné, na žádost jedné ze stran. Článek 5 jednacího řádu Výboru velvyslanců také stanoví písemný postup.

               2.3.Zamýšlený akt Výboru velvyslanců AKT-EU

               Rada ministrů AKT-EU se na svém 39. zasedání ve dnech 19. a 20. června 2014 v Nairobi ve společném prohlášení dohodla, že přistoupí k řádnému uzavření střediska, které je společným technickým orgánem dohody o partnerství AKT-EU zřízeným přílohou III uvedené dohody. Rada ministrů v tomto společném prohlášení podle čl. 15 odst. 4 dohody o partnerství z Cotonou delegovala pravomoci na Výbor velvyslanců AKT-EU, aby přijal nezbytná rozhodnutí, „včetně příslušné změny přílohy III dohody z Cotonou“
                  4
               .

               Výbor velvyslanců AKT-EU zmocnil rozhodnutím č. 4/2014
                  5
                výkonnou radu střediska přijímat všechna vhodná opatření k přípravě uzavření střediska. Výkonná rada střediska následně podepsala smlouvu se správcem na dobu do 31. prosince 2016.

               Podle rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016 (dále jen „rozhodnutí č. 3/2016“)
                  6
                po fázi uzavření následuje „pasivní fáze“, v níž středisko existuje pouze za účelem své likvidace.

               Rozhodnutí č. 3/2016 zavedlo nezbytné změny v příloze III dohody o partnerství AKT-EU a od 1. ledna 2017 představuje nový právní rámec střediska (čl. 3 odst. 1 rozhodnutí č. 3/2016).

               Pasivní fáze, řízená správcem, zahrnuje administrativní úkoly, jako jsou vedení archivu střediska, vyřizování administrativních formalit či vypořádání zbývajících soudních sporů, které se nepodařilo urovnat během fáze uzavření. Pasivní fáze začala prvním dnem následujícím po fázi uzavření, tj. dne 1. ledna 2017. Podle bodů odůvodnění rozhodnutí č. 3/2016 měl Výbor velvyslanců AKT-EU záměr, podle něhož by pasivní fáze měla skončit po uplynutí čtyř let, nebo až středisko vypořádá všechny své závazky a zpeněží všechen svůj majetek, podle toho, co nastane dříve.

               Podle čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 3/2016 před ukončením fáze uzavření, tj. přede dnem 31. prosince 2016, by Evropská komise měla uzavřít smlouvu se správcem, aby bylo zaručeno provádění pasivní fáze po dobu čtyř let ode dne 1. ledna 2017, nebo dokud středisko nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek, podle toho, co nastane dříve. Komise následně dne 21. prosince 2016 podepsala se správcem smlouvu o poskytování služeb na počáteční prováděcí období čtyř let.

               V posledních měsících roku 2020 se zdálo, že středisko do 31. prosince 2020 nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek.

               Výbor velvyslanců AKT-EU má proto přijmout změnu čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 3/2016 s cílem umožnit správci zajistit provádění pasivní fáze střediska, dokud středisko nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek. Tím se zajistí řádné ukončení provádění pasivní fáze pod vedením správce. Členové Výboru velvyslanců Organizace států AKT v lednu 2021 vyjádřili svůj souhlas s touto změnou.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Komise navrhuje, aby Unie souhlasila se zamýšlenou změnou čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 3/2016. Navrhovaný postoj Unie má být zaujat na zasedání Výboru velvyslanců AKT-EU nebo případně písemným postupem.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  7
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Výbor velvyslanců AKT-EU je orgánem zřízeným dohodou, a to dohodou o partnerství z Cotonou.

               Akt, který má Výbor velvyslanců AKT-EU přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s články 15 a 16 dohody o partnerství z Cotonou. Podle čl. 15 odst. 3 dohody o partnerství z Cotonou může Rada ministrů přijímat rozhodnutí, která jsou pro strany dohody závazná, přičemž v souladu s čl. 15 odst. 4 dohody o partnerství z Cotonou může Rada ministrů delegovat pravomoci na Výbor velvyslanců. Výbor velvyslanců je zřízen podle článku 16 dohody o partnerství z Cotonou. Podle čl. 16 odst. 2 dohody o partnerství z Cotonou může Výbor velvyslanců v rámci mandátu, který mu byl svěřen Radou ministrů, přijímat nebo měnit rozhodnutí, jež jsou pro strany závazná.

               Evropská unie je společně s členskými státy Evropské unie smluvní stranou dohody o partnerství z Cotonou, a bude proto vázána zamýšleným rozhodnutím Výboru velvyslanců.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje‑li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‑li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hmotněprávní základ rozhodnutí Rady by měl být stejný jako pro přijetí rozhodnutí Rady (EU) 2016/1098 ze dne 4. července 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru velvyslanců AKT-EU k revizi přílohy III dohody o partnerství AKT-EU
                  8
               , tj. čl. 209 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 209 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU změní rozhodnutí č. 3/2016 Výboru velvyslanců AKT-EU, je vhodné je po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2021/0074 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru velvyslanců AKT-EU, pokud jde o změnu rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016 o Středisku pro rozvoj podnikání (CDE)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“),

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. 15 odst. 4 dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že Rada ministrů AKT-EU může delegovat pravomoci na Výbor velvyslanců AKT-EU.

               (2)Rada ministrů AKT-EU se na svém 39. zasedání ve dnech 19. a 20. června 2014 v Nairobi ve společném prohlášení dohodla, že přistoupí k řádnému uzavření Střediska pro rozvoj podnikání (dále jen „středisko“). Za tímto účelem se Rada ministrů AKT-EU rozhodla delegovat na Výbor velvyslanců AKT-EU pravomoci pokročit v této záležitosti a přijmout nezbytná rozhodnutí.

               (3)Revize přílohy III dohody o partnerství AKT-EU byla přijata rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016 ze dne 12. července 2016
                  9
               , které zavedlo nezbytné změny v příloze III dohody o partnerství AKT-EU a stanovilo nový právní rámec střediska pro období od 1. ledna 2017, během něhož je zachována jeho právní subjektivita výlučně pro účely jeho likvidace.

               (4)V čl. 2 odst. 1 rozhodnutí 3/2016 se stanoví, že správce by měl zaručit provádění pasivní fáze po dobu čtyř let ode dne 1. ledna 2017, nebo dokud středisko nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek, podle toho, co nastane dříve.

               (5)Středisko do 31. prosince 2020 nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek. Proto se považuje za nezbytné změnit rozhodnutí 3/2016 Výboru velvyslanců AKT-EU, aby bylo zajištěno řádné ukončení provádění pasivní fáze pod vedením správce.

               (6)Změnu rozhodnutí č. 3/2016 má Výbor velvyslanců AKT-EU přijmout na jednom ze svých zasedání nebo písemným postupem.

               (7)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru velvyslanců AKT–EU, neboť zamýšlený akt bude pro Unii závazný,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Unie má ve Výboru velvyslanců AKT-EU v souvislosti se Střediskem pro rozvoj podnikání zaujmout tento postoj:

               –nahradit čl. 2 odst. 1 rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU 3/2016 tímto: „Evropská komise uzavře smlouvu se správcem s cílem zajistit provedení pasivní fáze, dokud středisko nevypořádá všechny své závazky a nezpeněží všechen svůj majetek“,

               –rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016, se použije ode dne 1. ledna 2021.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU bude po přijetí zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Dohoda, kterou se podruhé mění Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3; Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4; Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (2)

                        Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT-EU (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32).

                     (3)

                        Rozhodnutí Rady ministrů AKT-ES č. 3/2005 ze dne 8. března 2005 o přijetí jednacího řádu Výboru velvyslanců AKT-ES (Úř. věst. L 95, 14.4.2005, s. 51).

                     (4)

                        Společné prohlášení AKT-EU o Středisku pro rozvoj podnikání (CDE), 3. července 2014, AKT-EU 2120/14.

                     (5)

                        Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 4/2014 ze dne 23. října 2014 o mandátu, který má získat výkonná rada Střediska pro rozvoj podnikání (CDE) (Úř. věst. L 330, 15.11.2014, s. 61).

                     (6)

                        Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016 o revizi přílohy III dohody o partnerství AKT-EU (Úř. věst. L 192, 16.7.2016, s. 77).

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (8)

                        Úř. věst. L 182, 7.7.2016, s. 39.

                     (9)

                        Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2016 o revizi přílohy III dohody o partnerství AKT-EU (Úř. věst. L 192, 16.7.2016, s. 77).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.5.2021
            COM(2021) 257 final
            2021/0130(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro révu vinnou a víno (OIV)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na valné hromadě Mezinárodní organizace pro vinnou révu a víno (OIV) dne 12. července 2021 v souvislosti s plánovaným přijetím usnesení OIV, která mohou mít právní účinky na právo Unie.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Zvláštní status EU v rámci OIV

               V současnosti je členy OIV 48 států, z toho 20 členských států Unie. Evropská unie členem OIV není. Nicméně od 20. října 2017 udělila OIV Unii zvláštní status podle článku 4 svého jednacího řádu, který jí umožňuje zasahovat do činnosti komisí, subkomisí a expertních skupin a účastnit se zasedání valné hromady a výkonného výboru.

               2.2OIV

               Mezinárodní organizace pro révu a víno je mezivládní vědecko-technická organizace, jež působí v odvětví révy, vína, vinných nápojů, konzumního hroznového vína, rozinek a ostatních výrobků z révy vinné. OIV má tyto cíle: i) informovat o opatřeních, která mohou zohledňovat zájmy producentů, spotřebitelů a ostatních subjektů v odvětví révy vinné a vinných produktů; ii) poskytovat pomoc jiným mezinárodním organizacím zapojeným do normalizačních činností a iii) přispívat k mezinárodní harmonizaci stávajících postupů a norem.

               2.3Zamýšlený akt OIV

               Příští valná hromada OIV se bude konat 12. července 2021. V této souvislosti a na základě diskusí, jež proběhly na videoschůzích skupiny odborníků v březnu a dubnu 2021, lze očekávat, že na pořadu zasedání valné hromady bude přijetí následujících usnesení, která budou mít právní účinek na právo Unie:

               –návrhy usnesení OENO-TECHNO 14-541A, 14-541B a 15-581A, kterými se zavádějí nové enologické postupy,

               –návrhy usnesení OENO-SPECIF 17-625 a 17-629, kterými se stanoví nová kritéria identity pro některé látky užívané při výrobě vína, návrh usnesení OENO-SPECIF 20-673, kterým se mění odpovídající kritéria identity pro látku užívanou při výrobě vína, a návrh usnesení OENO-SPECIF 20-682, kterým se aktualizují texty OIV odkazující na některé vinifikační procesy,

               –návrh usnesení OENO-MICRO 18-632, kterým se aktualizují analytické a mikrobiologické kontrolní techniky pro některé enologické postupy,

               –návrhy usnesení OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 a 19-661, kterými se stanoví nové metody analýzy.

               Stejně jako v minulosti lze i nyní předpokládat, že program zasedání valné hromady OIV se bude ještě vyvíjet a že na pořad jednání budou zařazena i další usnesení, která budou mít právní účinky na právo Unie. Aby se zajistila efektivita práce valné hromady a zároveň byla dodržena pravidla Smluv, Komise tento návrh včas doplní nebo změní, aby Radě umožnila přijmout postoj i k těmto dalším usnesením.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Návrhy usnesení, které budou předloženy k hlasování na příštím zasedání valné hromady OIV, podrobně projednali vědečtí a techničtí odborníci z odvětví vína. Tato usnesení přispívají k mezinárodní harmonizaci norem v odvětví vína a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou hospodářskou soutěž v obchodu s vinařskými produkty. Je tudíž třeba je podpořit.

               4.Právní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  1
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.“
                  2
               .

               4.1.2Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Mezinárodní organizace pro révu a víno je mezivládní vědecko-technická organizace, jež působí v odvětví révy, vína, vinných nápojů, konzumního hroznového vína, rozinek a ostatních výrobků z révy vinné. V současnosti je členy OIV 48 států, z toho 20 členských států Unie. Evropská unie členem OIV není. Nicméně od 20. října 2017 udělila OIV Unii zvláštní status podle článku 4 svého jednacího řádu, který jí umožňuje zasahovat do činnosti komisí, subkomisí a expertních skupin a účastnit se zasedání valné hromady a výkonného výboru.

               Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/934 mají některá usnesení přijatá a zveřejněná organizací OIV právní účinky na právní předpisy EU. Postoj Unie ve vztahu k uvedeným usnesením týkajícím se otázek, jež spadají do její pravomoci, by tudíž měla přijmout Rada a na zasedáních OIV by jej měly tlumočit členské státy, jež jsou členy OIV, jednající společně v zájmu Unie.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl připravovaných návrhů usnesení se týká harmonizace norem v odvětví vína, a tedy provádění společné zemědělské politiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 43 Smlouvy o fungování EU.

               4.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2021/0130 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro révu vinnou a víno (OIV)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Mezinárodní organizace pro révu vinnou a víno (OIV) na své příští valné hromadě dne 12. července 2021 přezkoumá a případně přijme usnesení, která budou mít právní účinky pro účely čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               (2)Unie není členem OIV. Nicméně OIV udělila Unii dne 20. října 2017 zvláštní status podle článku 4 jednacího řádu OIV.

               (3)Členy OIV je 20 členských států. Tyto členské státy mají možnost navrhnout změny návrhů usnesení OIV a budou požádány o přijetí těchto usnesení na příští valné hromadě OIV dne 12. července 2021.

               (4)Postoj Unie ve vztahu k uvedeným usnesením týkajícím se otázek, jež spadají do její pravomoci, by tudíž měla přijmout Rada a na zasedáních OIV by jej měly tlumočit členské státy, jež jsou členy OIV, jednající společně v zájmu Unie.

               (5)Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013
                  3
                a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/934
                  4
                budou mít některá usnesení přijatá a zveřejněná organizací OIV právní účinky.

               (6)V čl. 80 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1308/2013 se stanoví, že Komise při povolování enologických postupů zohledňuje enologické postupy a metody analýzy doporučené a zveřejněné OIV.

               (7)V čl. 80 odst. 5 nařízení (EU) č. 1308/2013 se stanoví, že stanovení metod analýzy pro určení složení produktů v odvětví vína má Komise založit na příslušných metodách doporučených a zveřejněných OIV, pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl Unie neúčinné nebo nevhodné.

               (8)V čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 se stanoví, že výrobky v odvětví vína dovážené do Unie se mají vyrábět podle enologických postupů povolených Unií podle uvedeného nařízení, nebo před povolením podle enologických postupů doporučených a zveřejněných OIV.

               (9)Podle čl. 9 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/934 jsou kritéria čistoty a identity pro látky užívané v enologických postupech, nejsou-li stanovena Komisí, stanovena ve sloupci 4 tabulky 2 v příloze I části A uvedeného nařízení a odkazují na doporučení OIV.

               (10)Návrhy usnesení OENO-TECHNO 14-541A, 14-541B a 15-581A zavádějí nové enologické postupy. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 budou mít tato usnesení právní účinek.

               (11)Návrhy usnesení OENO-SPECIF 17-625 a 17-629 stanoví nová kritéria identity pro některé látky užívané při výrobě vína. Návrh usnesení OENO-SPECIF 20-673 aktualizuje kritéria identity pro látku užívanou při výrobě vína. Návrh usnesení OENO-SPECIF 20-682 aktualizuje texty OIV odkazující na některé vinifikační procesy. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 a čl. 9 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/934 budou mít tato usnesení právní účinek.

               (12)Návrh usnesení OENO-MICRO 18-632 aktualizuje analytické a mikrobiologické kontrolní techniky pro některé enologické postupy. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 90 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 bude mít toto usnesení právní účinek.

               (13)Návrhy usnesení OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 a 19-661 stanoví nové metody analýzy. V souladu s čl. 80 odst. 3 písm. a) a čl. 80 odst. 5 nařízení (EU) č. 1308/2013 budou mít tato usnesení právní účinek.

               (14)Vědečtí a techničtí odborníci z odvětví vína výše uvedené návrhy usnesení OIV podrobně projednali. Návrhy přispívají k mezinárodní harmonizaci norem v odvětví vína a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou hospodářskou soutěž v obchodu s vinařskými produkty. Je tudíž třeba je podpořit.

               (15)V zájmu nezbytné flexibility při jednáních před valnou hromadou OIV dne 12. července 2021 by členské státy, jež jsou členy této organizace, měly být zmocněny souhlasit se změnami uvedených návrhů usnesení OIV, nebudou-li dané změny měnit jejich věcnou podstatu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj Unie je uveden v příloze a na valné hromadě OIV dne 12. července 2021 jej vyjádří členské státy, jež jsou členy OIV, jednajíce společně v zájmu Unie.

               Článek 2

               1.Pokud by nové vědecké nebo technické informace předložené před zasedáními OIV nebo během nich mohly ovlivnit postoj uvedený v článku 1, požádají členské státy, jež jsou členy OIV, aby bylo hlasování na valné hromadě OIV odloženo, dokud nebude stanoven postoj, který má být zaujat jménem Unie, na základě nových informací.

               2.Členské státy, jež jsou členy OIV, jednající společně v zájmu Unie mohou na základě koordinace a bez dalšího rozhodnutí Rady, kterým se stanoví postoj Unie, souhlasit se změnami návrhů usnesení uvedených v příloze, jež nemění věcnou podstatu těchto usnesení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi a členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

                     (4)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/934 ze dne 12. března 2019, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o vinařské oblasti, kde lze zvýšit obsah alkoholu, povolené enologické postupy a omezení týkající se výroby a ošetření výrobků z révy vinné, minimální procentní podíl alkoholu pro vedlejší výrobky a jejich likvidaci a zveřejnění složek OIV (Úř. věst. L 149, 7.6.2019, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.5.2021
            COM(2021) 257 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní organizaci pro révu vinnou a víno (OIV)

               PŘÍLOHA

               S výhradou budoucího přezkumu vycházejícího z nového vývoje podpoří členské státy jednající společně v zájmu Unie níže uvedené návrhy usnesení, jež se nacházejí na úrovni 7 a týkají se enologických postupů, kritérií čistoty a identity látek užívaných při enologických postupech a metod analýzy pro stanovení složení produktů v odvětví vína:

               –OENO-TECHNO 14-541A Použití proteáz k snížení koncentrací bílkovin způsobujících zákal v hroznovém moštu,

               –OENO-TECHNO 14-541B Použití proteáz k snížení koncentrací bílkovin způsobujících zákal ve víně,

               –OENO-TECHNO 15-581A Ošetření vína kyselinou fumarovou – Cíl: mikrobiologická stabilizace,

               –OENO-SPECIF 17-625 Srovnávací hodnocení aktivity proteázy (aspergillopepsin I) v enzymatických přípravcích,

               –OENO-SPECIF 17-629 Monografie o hloubkových filtračních deskách,

               –OENO-SPECIF 20-673 Aktualizace monografie o kaseinátu draselném,

               –OENO-SPECIF 20-682 Odstranění odkazů a údajů souvisejících s aktivitou galaktanázy z textů OIV,

               –OENO-MICRO 18-632 Aktualizace listu COEI-2-CONBAC o analytických technikách a mikrobiologické kontrole – analýzách společných všem monografiím,

               –OENO-SCMA 16-601A Revize metody OIV-MA-AS2-01A a OIV-MA-AS2-01B – „Hustota a relativní hustota při teplotě 20 °C“,

               –OENO-SCMA 16-601B Revize metody OIV-MA-AS312-01A a OIV-MA-AS312-01B – „Obsah alkoholu v % objemových“,

               –OENO-SCMA 18-636 Metoda pro stanovení sladidel ve víně,

               –OENO-SCMA 18-637 Analýza prvků pomocí MP-AES,

               –OENO-SCMA 19-661 Kolaborativní studie Validace metody pro stanovení celkového SO2: mezilaboratorní test.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.5.2021
            COM(2021) 268 final
            2021/0131(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ohledně zamýšleného rozhodnutí účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má Komise zaujmout jménem Evropské unie v souvislosti s Ujednáním o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“) ohledně zamýšleného rozhodnutí změnit ustanovení ujednání o úrokových sazbách. Tato ustanovení stanoví minimální úrokové sazby CIRR, které se vztahují na státní finanční podporu vývozních úvěrů. Zamýšlené rozhodnutí by harmonizovalo postupy mezi stranami ujednání a zajistilo by, aby podmínky odrážely podmínky na soukromých finančních trzích.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               Ujednání je gentlemanskou dohodou mezi EU, Spojenými státy, Kanadou, Japonskem, Koreou, Norskem, Švýcarskem, Austrálií, Novým Zélandem a Tureckem, jejímž cílem je poskytnout rámec pro řádné používání státem podporovaných vývozních úvěrů. V praxi to znamená jednak zajištění rovných podmínek pro hospodářskou soutěž založenou na ceně a kvalitě vyváženého zboží a služeb, a nikoli na stanovených finančních podmínkách, jednak odstranění dotací a narušení trhu, jež souvisejí se státem podporovanými vývozními úvěry. Ujednání vstoupilo v platnost v dubnu 1978 na dobu neurčitou, a ačkoli je mu poskytována administrativní podpora sekretariátu OECD, nejedná se o akt OECD
                  1
               .

               Ujednání je pravidelně aktualizováno s ohledem na politický vývoj a vývoj na finančním trhu, které ovlivňují poskytování státem podporovaných vývozních úvěrů. Ujednání bylo provedeno v právu EU nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011, a stalo se tak v EU právně závazným
                  2

                  3
               . Revize podmínek ujednání se začleňují do práva EU prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 2 uvedeného nařízení.

               2.2.Účastníci Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               Evropská komise zastupuje Unii na zasedáních účastníků ujednání (dále jen „účastníci“), jakož i v písemných postupech pro rozhodování účastníků ujednání. Rozhodnutí o všech změnách ujednání se přijímají na základě konsenzu. Postoj Unie přijímá Rada a projednávají jej členské státy v rámci pracovní skupiny Rady pro vývozní úvěry
                  4
               .

               Ustanovení čl. 63 písm. a) ujednání stanoví, že „Účastníci budou pravidelně přezkoumávat systém stanovování úrokových sazeb CIRR, aby bylo zajištěno, že oznámené sazby odrážejí stávající podmínky na trhu a splňují cíle, jež jsou stanovením platných sazeb sledovány. Přezkoumání se týká také marže, která má být připočtena při použití těchto sazeb.“

               2.3.Zamýšlený akt účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               Od začátku roku 2014 probíhá přezkum systému úrokových sazeb CIRR. Úrokové sazby CIRR jsou pevné minimální úrokové sazby, které mohou být nabízeny jako součást vládní smlouvy o financování vývozu. Úrokové sazby CIRR jsou stanoveny pro každou měnu účastníků ujednání. Na 127. zasedání účastníků, které se konalo v červnu 2014, účastníci pověřili odborníky na technické otázky, aby přezkoumali pravidla ujednání o úrokových sazbách CIRR.

               Reforma úrokových sazeb CIRR by představovala komplexní reformu zahrnující provozní aspekty (např. způsoby držení a stanovování úrokových sazeb), jakož i strukturální aspekty (např. základní sazby, marže a přirážky). Cílem reformy úrokových sazeb CIRR je harmonizovat úvěrové postupy mezi účastníky a přiblížit úrokové sazby CIRR tržním sazbám. Plánovaná ustanovení o úrokových sazbách CIRR by se vztahovala na všechny transakce s výjimkou transakcí, na které se vztahuje odvětvová dohoda pro lodě a odvětvová dohoda pro civilní letadla.

               Na 141. zasedání účastníků, které se konalo v červnu 2019, prezentoval předseda odborníků na technické otázky návrh předsedy týkající se reformy úrokových sazeb CIRR, jehož cílem je nalézt rovnováhu mezi rozdílnými zájmy a názory vyjádřenými v průběhu technické práce. Návrh předsedy získal širokou obecnou podporu účastníků, zatímco řada menších otázek ještě nebyla vyřešena. Na listopadovém zasedání účastníků v minulém roce se názory účastníků shodly. Účastníci ujednání mají o předběžném kompromisním návrhu přijmout rozhodnutí písemným postupem.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví výjimku pro toto ujednání v ilustrativním seznamu vývozních subvencí a stanoví, že praxe poskytování vývozních úvěrů, která je v souladu s ustanoveními ujednání, není považována za zakázanou vývozní subvenci, kterou dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních zakazuje. To znamená, že je-li člen WTO stranou ujednání a jeho praxe v oblasti vývozních úvěrů je v souladu s tímto ujednáním nebo pokud člen WTO v praxi uplatňuje úrokové postupy v souladu s ustanoveními tohoto ujednání, nepovažuje se vývozní úvěrová praxe za vývozní subvenci. To dává zvláštní význam ustanovením ujednání o úrokových sazbách.

               Ustanovení týkající se úrokových sazeb CIRR zůstávají po dlouhou dobu nezměněna a vyžadují komplexní reformu. Při rozhodování o získávání zdrojů v rámci světového obchodu je financování obchodu stále důležitější, což vede k tomu, že na soukromých finančních trzích je nabízena široká škála finančních produktů a smluvních struktur. K zajištění souladu je třeba ustanovení ujednání o úrokových sazbách pravidelně přizpůsobovat vyvíjejícím se tržním postupům. Ujednání pouze nastiňuje obecné zásady poskytování státem zajištěných úvěrů s pevnými úrokovými sazbami a zaměřuje se na strukturální aspekty. Vzhledem k tomu, že členské státy poskytují úrokové sazby CIRR ve větší míře než většina ostatních účastníků, a za účelem sbližování postupů v rámci EU se členské státy neformálně dohodly na souboru pravidel, který se vztahuje na provozní aspekty systému úrokových sazeb CIRR jako doplněk k ustanovením ujednání. Kromě ujednání a neformálních pokynů EU přijala většina členských států vnitrostátní předpisy o úrokových sazbách CIRR.

               Plánované rozhodnutí o reformě úrokových sazeb CIRR by zajistilo podrobnější a komplexnější aktualizaci PŘÍLOHY XVI ujednání. Tyto náklady by pokrývaly jak náklady vzniklé věřiteli před podpisem vývozní smlouvy kupujícím (např. pravidla týkající se minimálních poplatků účtovaných za nabízení a stanovení úrokové sazby), tak pravidla pro výpočet úrokové sazby, která odpovídá výnosu ze státního dluhopisu plus marži pokrývající ostatní náklady na financování. Začleněním složek, které mají vliv na náklady na financování, má reforma úrokových sazeb CIRR za cíl zajistit větší soudržnost podmínek nabízených exportními úvěrovými agenturami, a tím zaručit rovné podmínky mezi účastníky ujednání. Tím by se zúžila možnost členských států EU přizpůsobit ustanovení úrokových sazeb CIRR na vnitrostátní úrovni specifickým potřebám domácího průmyslu. Počítá se s dvouletým přechodným obdobím, aby vývozní úvěrové agentury nabízející přímé úvěry měly čas přizpůsobit se novým pokynům.

               Stručně řečeno, plánované rozhodnutí o reformě úrokových sazeb CIRR zahrnuje pravidla týkající se provozních i strukturálních aspektů, která by zajistila větší soudržnost politik a posílila rovné podmínky mezi účastníky. Proto se doporučuje, aby postojem Unie bylo písemným postupem schválit zamýšlené rozhodnutí účastníků ujednání o přijetí nových pokynů týkajících se úrokových sazeb CIRR.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“
                  5
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Zamýšlené rozhodnutí může rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES. Je tomu tak na základě článku 2 uvedeného nařízení, který stanoví, že „Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 3, kterými se mění příloha II, pokud je to nezbytné v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání“.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají vývozních úvěrů, což spadá do působnosti společné obchodní politiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4. první pododstavec SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2021/0131 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ohledně zamýšleného rozhodnutí účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“) byla provedena v právu EU nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011
                  6
               , a stala se tak pro Unii právně závaznými.

               (2)Podle článku 63 ujednání by účastníci ujednání (dále jen „účastníci“) měli pravidelně přezkoumávat systém stanovování úrokových sazeb CIRR, aby bylo zajištěno, že oznámené sazby odrážejí stávající podmínky na trhu a splňují cíle, jež jsou stanovením platných sazeb sledovány. Přezkoumání by mělo se týkat také marže, která má být připočtena při použití těchto sazeb.

               (3)Účastníci rozhodnou písemným postupem o zamýšleném rozhodnutí o změně ustanovení ujednání o úrokových sazbách CIRR.

               (4)Zamýšlené rozhodnutí reformovat ustanovení o úrokových sazbách CIRR by mělo zajistit větší soudržnost politik a harmonizovat úvěrové postupy, a tím posílit rovné podmínky mezi účastníky. Kromě toho by se měly pevné úrokové sazby nabízené v rámci státem podporovaných vývozních úvěrových transakcí přiblížit tržním sazbám a zajistit, aby byly lépe přizpůsobeny podmínkám nabízeným na soukromém finančním trhu. Dvouleté přechodné období by mělo poskytnout vývozním úvěrovým agenturám čas na přijetí a sdělení nových pokynů.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie písemným postupem účastníků ujednání, neboť zamýšlené rozhodnutí bude moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva EU na základě článku 2 nařízení (EU) č. 1233/2011,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat písemným postupem účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech ohledně zamýšleného rozhodnutí upravit ustanovení o úrokových sazbách CIRR, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Ve smyslu článku 5 úmluvy OECD.

                     (2)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES (Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 45).

                     (3)

                        V minulosti byla dřívější znění ujednání OECD prováděna v právu EU prostřednictvím rozhodnutí Rady.

                     (4)

                        Rozhodnutí Rady o zřízení Pracovní skupiny pro koordinaci politiky pojištění úvěrů, zajištění úvěrů a finančních úvěrů (Úř. věst. 66, 27.10.1960, s. 1339).

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES (Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 45) (dále jen „nařízení (EU) č. 1233/2011“).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.5.2021
            COM(2021) 268 final
            PŘÍLOHA

            Návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ohledně zamýšleného rozhodnutí účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               PŘÍLOHA

               NÁVRH

               PŘÍLOHA XVII

               ODDÍL 1:STANOVENÍ ÚROKOVÝCH SAZEB CIRR

               1.Úroková sazba CIRR se stanoví pro měnu každého účastníka za předpokladu, že jsou sekretariátu poskytnuty požadované údaje. Účastníci i státy, které nejsou účastníky tohoto ujednání, mohou požádat o stanovení úrokové sazby CIRR v měně státu, který není účastníkem tohoto ujednání. Účastník nebo sekretariát mohou po konzultaci se zúčastněným státem, který není účastníkem tohoto ujednání, v zastoupení tohoto státu v rámci postupu předložit návrh na stanovení úrokové sazby CIRR v dané měně.

               2.Ostatní účastníci použijí úrokovou sazbu CIRR stanovenou pro určitou měnu v případě, že se rozhodnou pro financování v této měně.

               3.Úroková sazba CIRR se skládá ze základní sazby a marže.

               4.Minimální úroková sazba CIRR pro jakoukoli měnu nesmí být nižší než 15 bazických bodů.

               I.STANOVENÍ ZÁKLADNÍ SAZBY

               5.Sazby úrokových sazeb CIRR se vypočítávají měsíčně a nabývají účinku 15. dnem každého měsíce.

               6.Základní úrokové sazby CIRR se vypočítávají pomocí výnosů státních dluhopisů.

               7.Splatnost státního dluhopisu, který se použije pro každou transakci, se určí podle následujícího vzorce: období čerpání (OČ) +0,5 období splácení +0,5 četnost splátek v letech
                  1
                (pro standardní profily splácení). Pro transakce s nestandardním profilem splácení se použije tento vzorec: OČ + [∑ ( − ) ∗ ] / ∑   =1  =1 ∗ 1/365]
                  2
               . Výsledek bude zaokrouhlen na nejbližší rok, omezen na maximálně deset let a minimálně tři roky.

               8.Účastníci vypočítají výnosy dluhopisů pomocí aritmetického průměru všech denních výnosů 3,4,5,6,7,8,9 a 10letých státních dluhopisů předcházejícího kalendářního měsíce pro své příslušné měny. Tyto výnosy se oznamují sekretariátu nejpozději pět dnů po skončení každého měsíce a zveřejňují se každý měsíc.

               9.Účastníci mohou k dosažení nezbytných výnosů použít lineární interpolaci, pokud se nachází v oblasti interpolace dvouletých státních dluhopisů až do 15letých státních dluhopisů včetně. Extrapolace na nižší nebo vyšší výnos dluhopisu není povolena.

               10.V případě, že údaje o jednom nebo více nezbytných státních dluhopisech nebylo možné získat (podle článků 8 a 9), nebude v této měně uvedena žádná úroková sazba CIRR pro transakce vyžadující takové splatnosti (viz článek 7), pokud se chybějící údaje týkají kratších splatností a nebyly poskytnuty údaje pro vyšší splatnosti (do 10 let). V takovém případě se pro výpočet základních sazeb vyžadujících kratší splatnost použijí výnosy nejbližšího vyššího státního dluhopisu.

               II.STANOVENÍ MARŽE

               11.Marže se vypočítává čtvrtletně (k 15. lednu, 15. dubnu, 15. červenci a 15. říjnu každého roku) podle výnosů pětiletého swapového rozpětí (rozdíl mezi sazbou pětiletých státních dluhopisů a pětiletou sazbou swapu).

               12.Marže se vypočítá pomocí tohoto vzorce: 0,5 * (tříměsíční průměr denních výnosů pětiletého swapového rozpětí) +80 bazických bodů. Výsledek se zaokrouhlí na nejbližší bazický bod a omezí se na maximálně 120 bazických bodů a minimálně 80 bazických bodů.

               13.Tříměsíční průměr denního pětiletého swapového rozpětí, který se má použít, se získá výpočtem aritmetického průměru denního pětiletého swapového rozpětí za poslední tři kalendářní měsíce v příslušných měnách. Oznamují se sekretariátu nejpozději pět dnů po skončení každého čtvrtletí.

               14.V případě, že pro danou měnu není na trhu k dispozici pětileté swapové rozpětí, marže se stanoví na 100 bazických bodů.

               15.Výsledné marže se zveřejňují na začátku každého čtvrtletí.

               ODDÍL 2:POUŽITÍ ÚROKOVÝCH SAZEB CIRR

               16.Je-li státem poskytovaná finanční podpora poskytnuta pro úvěry s pohyblivou sazbou, nesmí banky a další finanční instituce po celou dobu trvání úvěru nabízet možnost zvolit si nižší sazbu mezi úrokovou sazbou CIRR (v době uzavření původní smlouvy) a krátkodobou tržní sazbou.

               I.DOBA PLATNOSTI ÚROKOVÉ SAZBY CIRR

               17.Úroková sazba CIRR může být uzamčena před datem, v den nebo po datu finanční smlouvy (DFC).

               18.V případě, že je úroková sazba CIRR uzamčena a uchovávána před datem uzavření finanční smlouvy, nesmí období fixace přesáhnout 12 po sobě jdoucích měsíců
                  3
               , o délce období fixace se rozhodne nejpozději ke dni kotace (DOQ) a k příslušné úrokové sazbě CIRR se přidá další rozpětí podle níže uvedené tabulky.

                        Období fixace (v měsících)

                        Náklady období fixace

                        1 měsíc fixace

                        20 bazických bodů

                        2 měsíce fixace

                        20 bazických bodů

                        3 měsíce fixace

                        20 bazických bodů

                        4 měsíce fixace

                        20 bazických bodů

                        5 měsíců fixace

                        20 bazických bodů

                        6 měsíců fixace

                        20 bazických bodů

                        7 měsíců fixace

                        23 bazických bodů

                        8 měsíců fixace

                        26 bazických bodů

                        9 měsíců fixace

                        30 bazických bodů

                        10 měsíců fixace

                        34 bazických bodů

                        11 měsíců fixace

                        39 bazických bodů

                        12 měsíců fixace

                        44 bazických bodů

               19.Pokud období fixace uplyne před DFC, může být sazba úrokových sazeb CIRR nově nastavena okamžitě nebo později a může být držena pro nové období fixace. Pokud k podpisu obchodní smlouvy došlo před novým nastavením, nesmí být nově nastavená sazba nižší než poslední dříve uzamčená sazba. Není omezeno, kolikrát může být úroková sazba CIRR nově nastavena.

               20.Jakákoli změna úrokového akruálního období před nebo v DFC vede k novému výpočtu základní úrokové sazby CIRR. Tento přepočet je založen na novém úrokovém akruálním období s použitím základních sazeb platných v DOQ; nepovažuje se za nové nastavení nebo zrušení sazby CIRR.

               II.ZÁVAZKOVÁ PROVIZE

               21.Za přímé úvěry se účtuje závazková provize. Pokud byla úroková sazba CIRR uzamčena před datem uzavření finanční smlouvy nebo k datu jejího uzavření, účtuje se závazková provize bezprostředně po datu uzavření finanční smlouvy. Pokud byla úroková sazba CIRR uzamčena po datu uzavření finanční smlouvy, pak se naúčtuje okamžitě po DOQ.

               22.Účastníci účtují závazkovou provizi v souladu s obchodními tržními postupy nebo nad rámec těchto postupů za předpokladu, že jsou tyto informace k dispozici.

               III.DOBROVOLNÉ ZRUŠENÍ A DOBROVOLNÉ PŘEDČASNÉ SPLACENÍ

               23.Je-li sazba úrokových sazeb CIRR dobrovolně zrušena, jakákoli následná úroková sazba CIRR, která je uvedena pro stejnou transakci a stejného vývozce, nesmí být nižší než poslední dříve uváděná úroková sazba CIRR.

               24.Před DFC nevznikají žádné náklady na zrušení sazby CIRR nebo přechod na pohyblivou sazbu.

               25.Jakmile nastane DFC, a bez ohledu na to, kdy byla úroková sazba CIRR stanovena, poskytne dlužník v případě dobrovolného zrušení nebo dobrovolného předčasného splacení úvěru nebo jakékoli jeho části kompenzaci vládní instituci poskytující státní podporu za veškeré náklady a ztráty vzniklé v důsledku takového předčasného splacení nebo dobrovolného zrušení. To zahrnuje náklady, které vládní instituci vzniknou v souvislosti s nahrazením části očekávaného toku příjmů s pevnou sazbou přerušeného předčasným splacením nebo dobrovolným zrušením.

               ODDÍL 3:PŘEZKUM A PŘECHODNÁ OPATŘENÍ

               26.Ustanovení této přílohy vstoupí v platnost dva roky po datu dohody o reformě pro transakce uskutečněné od uvedeného dne.

               27.Účastníci provedou komplexní přezkum ustanovení o úrokových sazbách CIRR uvedených v této příloze nejpozději do čtyř let po datu dohody o reformě.

               II.DOPLNĚNÍ PŘÍLOHY XV (SEZNAM DEFINIC)

               ·Datum finanční smlouvy (DFC): datum, k němuž jsou všechny strany finanční smlouvy vázány, s přihlédnutím ke všem souvisejícím právním závazkům.

               ·Datum kotace (DOQ): datum uzamčení úrokové sazby CIRR.

               ·Období fixace: období začínající DOQ a končící DFC.

               ·Úrokové akruální období: období, během něhož vznikají úroky (tj. od prvního vyplacení do poslední splátky jistiny: období čerpání + doba splácení).

               III.ZMĚNA ČLÁNKU 20 PO VSTUPU REFORMY V PLATNOST

               20.STANOVENÍ A POUŽITÍ ÚROKOVÝCH SAZEB CIRR

               a)Úroková sazba CIRR pro státní finanční podporu poskytovanou podle ujednání a všech jeho příloh kromě odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro lodě civilní letadla (příloha III) se určuje a uplatňuje podle ustanovení přílohy XVI.

               b)Úroková sazba CIRR pro státní finanční podporu poskytovanou podle ujednání a všech jeho příloh, s výjimkou odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro lodě (příloha I) a odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro civilní letadla (příloha III), se určuje a uplatňuje podle ustanovení přílohy XVII.

                     (1)

                        Četnost splácení pro roční splátky = 1, pro pololetní splátky = 0,5 a pro čtvrtletní splátky = 0,25.

                     (2)

                        tli = datum s číslem splátky; tsp = datum počátku úvěru; Dli = vyplacená částka s číslem splátky.

                     (3)

                        Dojde-li k novému nastavení úrokové sazby CIRR, znovu se nastaví počet měsíců zpět na nulu.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.6.2021
            COM(2021) 275 final
            2021/0132(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích stran Evropského rozvojového fondu určených pro financování tohoto fondu, včetně druhé splátky na rok 2021

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Tento návrh se týká návrhu rozhodnutí Rady o druhé splátce finančních příspěvků do 11. Evropského rozvojového fondu (dále též „ERF“), kterou mají strany ERF uhradit v roce 2021.

                  Jedenáctý ERF a další dosud otevřené ERF (tj. 8., 9. a 10. ERF) jsou řízeny podle následujícího souboru pravidel:

                  stávající dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“) v platném znění
                     1
                  ,

                  rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 2/2020
                     2
                   ze dne 4. prosince 2020, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2019
                     3
                   o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT-EU, tak, aby použitelnost ustanovení dohody o partnerství AKT-EU byla prodloužena do dne 30. listopadu 2021, nebo do vstupu nové dohody o partnerství AKT-EU v platnost, nebo do zahájení prozatímního provádění nové dohody mezi Unií a státy AKT podle toho, co nastane dříve,

                  rozhodnutí Rady (EU) 2020/2233 o přidělování prostředků vyplývajících ze zpětných toků v rámci investiční facility AKT z operací prováděných v rámci 9., 10. a 11. Evropského rozvojového fondu
                     4
                  ,

                  vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                     5
                   (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“),

                  nařízení Rady (EU) 2018/1877 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
                     6
                   (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“).

                  Výše uvedené dokumenty obsahují víceleté závazky stran ERF finančně přispívat do ERF. Finanční nařízení pro 11. ERF stanoví pravidelné příspěvky stran ERF do ERF na základě předem stanovených finančních závazků. Výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků se provádějí prostřednictvím technických rozhodnutí Rady, která odrážejí provádění dříve schválených finančních závazků.

               Některé položky této důvodové zprávy se proto nevztahují na výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků, jako je tato.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  V souladu s čl. 19 odst. 3 finančního nařízení pro 11. ERF musí Rada o tomto návrhu rozhodnout nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Evropskou komisí jednající jménem Evropské unie.

               2021/0132 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o finančních příspěvcích stran Evropského rozvojového fondu určených pro financování tohoto fondu, včetně druhé splátky na rok 2021

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                  7
               , a zejména na čl. 7 odst. 2 ve spojení s čl. 14 odst. 3 uvedené vnitřní dohody,

               s ohledem na nařízení Rady (EU) 2018/1877 ze dne 26. listopadu 2018 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond a o zrušení nařízení (EU) 2015/323
                  8
                (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“), a zejména na čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s postupem uvedeným v článcích 19 až 22 nařízení Rady (EU) 2018/1877
                  9
                má Evropská komise do 15. června 2021 předložit návrh upřesňující výši druhé splátky příspěvku na rok 2021 a revidovanou výši ročního příspěvku na rok 2021, pokud se tato částka liší od skutečných potřeb.

               (2)V souladu s článkem 46 nařízení Rady (EU) 2018/1877 zaslala dne 6. dubna 2021 Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

               (3)Podle čl. 20 odst. 1 nařízení (EU) 2018/1877 mají výzvy k poskytnutí příspěvků využít nejdříve částky vyčleněné na předchozí Evropské rozvojové fondy (dále jen „ERF“). Měla by být proto učiněna výzva k poskytnutí příspěvků podle nařízení (EU) 2018/1877 pro EIB a pro Komisi.

               (4)Podle článku 152 Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“) zůstává Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) stranou EDF do ukončení 11. ERF a všech předchozích neukončených ERF. Podle článku 153 dohody o vystoupení se však podíl Spojeného království na prostředcích uvolněných z projektů v rámci 11. ERF, pokud tyto prostředky byly uvolněny po dni 31. prosince 2020, nebo v rámci předchozích ERF znovu nepoužije.

               (5)Rozhodnutí Rady (EU) 2020/1708
                  10
                stanoví roční příspěvek členských států na rok 2021 ve výši 3 700 000 000 EUR pro Evropskou komisi a 300 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku.

               (6)Aby bylo možné urychleně začít uplatňovat opatření stanovená v tomto rozhodnutí, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Jednotlivé příspěvky do Evropského rozvojového fondu uhradí strany Evropského rozvojového fondu Evropské komisi a Evropské investiční bance ve formě druhé splátky na rok 2021 v souladu s přílohou.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)

                        Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32.

                     (3)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3.

                     (4)

                        Úř. věst. L 438, 28.12.2020, s. 188.

                     (5)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)

                        Úř. věst. L 307, 3.12.2018, s. 1.

                     (7)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (8)

                        Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (9)

                        Nařízení Rady (EU) 2018/1877 ze dne 26. listopadu 2018 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond a o zrušení nařízení (EU) 2015/323 (Úř. věst. L 307, 3.12.2018, s. 7).

                     (10)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2020/1708 ze dne 13. listopadu 2020 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2022, výše příspěvku na rok 2021, první splátky na rok 2021 a orientační nezávazné prognózy očekávaných objemů ročních příspěvků na roky 2023 a 2024 (Úř. věst. L 385, 13.11.2020, s. 13).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.6.2021
            COM(2021) 275 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích stran Evropského rozvojového fondu určených pro financování tohoto fondu, včetně druhé splátky na rok 2021

               PŘÍLOHA

                        ČLENSKÉ STÁTY A SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        Klíč pro 11. ERF (%)

                        Druhá splátka na rok 2021 (v EUR)

                        Celkem

                        EIB

                        Komise

                        11. ERF

                        11. ERF

                        BELGIE

                        3,24927

                        4 224 051,00

                        38 991 240,00

                        43 215 291,00

                        BULHARSKO

                        0,21853

                        284 089,00

                        2 622 360,00

                        2 906 449,00

                        ČESKO

                        0,79745

                        1 036 685,00

                        9 569 400,00

                        10 606 085,00

                        DÁNSKO

                        1,98045

                        2 574 585,00

                        23 765 400,00

                        26 339 985,00

                        NĚMECKO

                        20,57980

                        26 753 740,00

                        246 957 600,00

                        273 711 340,00

                        ESTONSKO

                        0,08635

                        112 255,00

                        1 036 200,00

                        1 148 455,00

                        IRSKO

                        0,94006

                        1 222 078,00

                        11 280 720,00

                        12 502 798,00

                        ŘECKO

                        1,50735

                        1 959 555,00

                        18 088 200,00

                        20 047 755,00

                        ŠPANĚLSKO

                        7,93248

                        10 312 224,00

                        95 189 760,00

                        105 501 984,00

                        FRANCIE

                        17,81269

                        23 156 497,00

                        213 752 280,00

                        236 908 777,00

                        CHORVATSKO

                        0,22518

                        292 734,00

                        2 702 160,00

                        2 994 894,00

                        ITÁLIE

                        12,53009

                        16 289 117,00

                        150 361 080,00

                        166 650 197,00

                        KYPR

                        0,11162

                        145 106,00

                        1 339 440,00

                        1 484 546,00

                        LOTYŠSKO

                        0,11612

                        150 956,00

                        1 393 440,00

                        1 544 396,00

                        LITVA

                        0,18077

                        235 001,00

                        2 169 240,00

                        2 404 241,00

                        LUCEMBURSKO

                        0,25509

                        331 617,00

                        3 061 080,00

                        3 392 697,00

                        MAĎARSKO

                        0,61456

                        798 928,00

                        7 374 720,00

                        8 173 648,00

                        MALTA

                        0,03801

                        49 413,00

                        456 120,00

                        505 533,00

                        NIZOZEMSKO

                        4,77678

                        6 209 814,00

                        57 321 360,00

                        63 531 174,00

                        RAKOUSKO

                        2,39757

                        3 116 841,00

                        28 770 840,00

                        31 887 681,00

                        POLSKO

                        2,00734

                        2 609 542,00

                        24 088 080,00

                        26 697 622,00

                        PORTUGALSKO

                        1,19679

                        1 555 827,00

                        14 361 480,00

                        15 917 307,00

                        RUMUNSKO

                        0,71815

                        933 595,00

                        8 617 800,00

                        9 551 395,00

                        SLOVINSKO

                        0,22452

                        291 876,00

                        2 694 240,00

                        2 986 116,00

                        SLOVENSKO

                        0,37616

                        489 008,00

                        4 513 920,00

                        5 002 928,00

                        FINSKO

                        1,50909

                        1 961 817,00

                        18 109 080,00

                        20 070 897,00

                        ŠVÉDSKO

                        2,93911

                        3 820 843,00

                        35 269 320,00

                        39 090 163,00

                        SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        14,67862

                        19 082 206,00

                        176 143 440,00

                        195 225 646,00

                        EU-27 A SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ CELKEM

                        100,00

                        130 000 000,00

                        1 200 000 000,00

                        1 330 000 000,00


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.6.2021
            COM(2021) 282 final
            2021/0137(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že členské státy považují své hospodářské politiky a podporu zaměstnanosti za záležitost společného zájmu a koordinují své činnosti v rámci Rady. Dále stanoví, že Rada přijme hlavní zásady politiky zaměstnanosti (článek 148), a upřesňuje, že hlavní zásady musí být slučitelné s hlavními směry hospodářských politik (článek 121).

               Zatímco hlavní směry hospodářských politik zůstávají v platnosti jakoukoli dobu, hlavní směry politik zaměstnanosti se musí vypracovávat každý rok. Tyto hlavní směry politik byly poprvé přijaty společně („integrovaný balíček“) v roce 2010 a bezprostředně přispívají k plnění strategie Evropa 2020. Integrované hlavní směry zůstaly až do roku 2014 stabilní. V roce 2015 byly přijaty revidované integrované hlavní směry. V roce 2018 byly hlavní směry politik zaměstnanosti sladěny se zásadami evropského pilíře sociálních práv, který v listopadu 2017 vyhlásil Evropský parlament, Rada a Komise a jehož cílem je podpořit reformy na vnitrostátní úrovni a sloužit jako vodítko pro obnovený proces konvergence v celé Evropě. V roce 2019 zůstaly tyto hlavní směry beze změn. V roce 2020 byly sladěny tak, aby zahrnovaly prvky související s důsledky krize COVID-19, zelenou a digitální transformací a cíli udržitelného rozvoje OSN.

               Spolu s hlavními směry hospodářských politik se hlavní směry politik zaměstnanosti předkládají jako rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (část II integrovaných hlavních směrů) a poskytují základ pro doporučení pro jednotlivé země v příslušných oblastech.

               Všeobecné cíle a priority obsažené v hlavních směrech politik zaměstnanosti zůstávají v platnosti. Podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie musí být platnost hlavních směrů politik zaměstnanosti pro rok 2021 potvrzena rozhodnutím Rady po konzultaci s Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a Výborem pro zaměstnanost.

               „Hlavní směry politik zaměstnanosti“ jsou tyto:

               Hlavní směr 5: Podpora poptávky po pracovní síle

               Hlavní směr 6: Zlepšení nabídky práce a přístupu k zaměstnání, dovednostem a kompetencím

               Hlavní směr 7: Zlepšení fungování trhů práce a zvýšení účinnosti sociálního dialogu

               Hlavní směr 8: Prosazování rovných příležitostí pro všechny, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě

               2021/0137 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  1
               ,

               s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
                  2
               ,

               s ohledem na stanovisko Výboru regionů
                  3
               ,

               s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Členské státy a Unie mají pracovat na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti, a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a na zaměření trhů práce na budoucnost a jejich schopnosti reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů plné zaměstnanosti a společenského pokroku, vyváženého růstu a vysokého stupně ochrany a zlepšování kvality životního prostředí stanovených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy mají považovat podporu zaměstnanosti za záležitost společného zájmu a koordinovat své odpovídající činnosti v rámci Rady s přihlédnutím k vnitrostátním zvyklostem, které se týkají odpovědnosti sociálních partnerů.

               (2)Unie má bojovat proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci, podporovat sociální spravedlnost a ochranu, rovnost žen a mužů, solidaritu mezi generacemi a ochranu práv dětí. Při vymezování a provádění svých politik a činností má Unie přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti chudobě a sociálnímu vyloučení, vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochranou lidského zdraví, jak je stanoveno v článku 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).

               (3)Unie v souladu se Smlouvou o fungování EU vytvořila a provádí nástroje pro koordinaci politik zaměřené na hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti. V rámci těchto nástrojů tvoří hlavní směry politik zaměstnanosti členských států (dále jen „hlavní směry“) stanovené v příloze rozhodnutí Rady (EU) 2020/1512(
                  5
               ) spolu s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie stanovenými v doporučení Rady (EU) 2015/1184(
                  6
               ) integrované hlavní směry. Jejich cílem je poskytnout vodítka pro provádění politik v členských státech a v Unii a zároveň odrážet vzájemnou provázanost mezi členskými státy. Výsledný soubor koordinovaných evropských a vnitrostátních politik a reforem má poskytnout vhodnou celkovou kombinaci udržitelné hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti, která by měla přinést pozitivní vedlejší dopady.

               (4)Hlavní směry jsou v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, stávajícími právními předpisy Unie a různými iniciativami Unie, včetně doporučení Rady ze dne 30. října 2020(
                  7
               ), doporučení Rady ze dne 15. února 2016(
                  8
               ), doporučení Rady ze dne 19. prosince 2016(
                  9
               ), doporučení Rady ze dne 15. března 2018(
                  10
               ), doporučení Rady ze dne 22. května 2018 o klíčových kompetencích pro celoživotní učení(
                  11
               ), doporučení Rady ze dne 22. května 2019(
                  12
               ), doporučení Rady ze dne 8. listopadu 2019(
                  13
               ), doporučení Rady ze dne 10. března 2014(
                  14
               ), doporučení Rady ze dne 24. listopadu 2020(
                  15
               ), doporučení Komise ze dne 4. března 2021 o účinné aktivní podpoře zaměstnanosti po krizi COVID-19 (EASE)(
                  16
               ) a [doporučení Rady, kterým se zavádí evropská záruka pro děti(
                  17
               )].

               (5)Evropský semestr kombinuje jednotlivé nástroje v souhrnném rámci pro integrovanou mnohostrannou koordinaci a dohled nad hospodářskými politikami a politikami zaměstnanosti. Při sledování cíle environmentální udržitelnosti, produktivity, spravedlnosti a stability začleňuje evropský semestr zásady evropského pilíře sociálních práv a jeho nástroje pro monitorování, srovnávacího přehledu sociálních ukazatelů, a předpokládá intenzivní zapojení sociálních partnerů, občanské společnosti a dalších zúčastněných stran. Podporuje plnění cílů udržitelného rozvoje. Politiky zaměstnanosti a hospodářské politiky Unie a členských států by měly jít ruku v ruce s přechodem Evropy na klimaticky neutrální, environmentálně udržitelnou a digitální ekonomiku a zlepšovat konkurenceschopnost, zajišťovat přiměřené pracovní podmínky, podporovat inovace, prosazovat sociální spravedlnost a rovné příležitosti, jakož i řešit nerovnosti a regionální rozdíly.

               (6)Změna klimatu a výzvy v oblasti životního prostředí, globalizace, digitalizace, umělá inteligence, práce na dálku, ekonomika platforem a demografické změny přemění evropské ekonomiky a společnosti. Unie a její členské státy by měly spolupracovat na účinném řešení těchto strukturálních faktorů a podle potřeby přizpůsobit stávající systémy, a to s ohledem na úzkou provázanost ekonomik a trhů práce členských států a souvisejících politik. To vyžaduje koordinovaná, ambiciózní a účinná politická opatření jak na úrovni Unie, tak na vnitrostátní úrovni, jež budou v souladu se Smlouvou o fungování EU a s ustanoveními Unie, která se týkají správy ekonomických záležitostí. Tato politická opatření by měla zahrnovat podporu udržitelných investic, obnovený závazek provádět v náležité posloupnosti reformy, které posilují hospodářský růst, vytváření kvalitních pracovních míst, produktivitu, přiměřené pracovní podmínky, sociální a územní soudržnost, vzestupnou konvergenci, odolnost a naplňování fiskální odpovědnosti. Měla by kombinovat opatření na straně nabídky a poptávky, a to s přihlédnutím k jejich dopadu na životní prostředí, zaměstnanost a sociální situaci.

               (7)Evropský parlament, Rada a Komise vyhlásily evropský pilíř sociálních práv(
                  18
               ) (dále jen „pilíř“). Pilíř tvoří dvacet zásad a práv na podporu dobře fungujících a spravedlivých trhů práce a systémů sociálního zabezpečení, které jsou rozděleny do tří kategorií: rovné příležitosti a přístup na trh práce, spravedlivé pracovní podmínky a sociální ochrana a začleňování. Tyto zásady a práva udávají směr strategii Unie a zajišťují, aby přechod ke klimatické neutralitě a environmentální udržitelnosti, digitální transformace a demografické změny byly sociálně vyvážené a spravedlivé. Pilíř se svým doprovodným srovnávacím přehledem sociálních ukazatelů představují referenční rámec pro monitorování výsledků členských států v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti, pro podporu reforem na státní, regionální a místní úrovni a pro sladění „sociálního aspektu“ a „aspektu trhu“ v současné moderní ekonomice, mimo jiné prosazováním sociální ekonomiky. Dne 4. března 2021 předložila Komise akční plán pro provádění evropského pilíře sociálních práv(
                  19
               ) zahrnující ambiciózní, ale realistické hlavní cíle a doplňkové dílčí cíle v oblasti zaměstnanosti, dovedností a vzdělávání a v sociální oblasti pro rok 2030.

               (8)Dne 8. května 2021 vedoucí představitelé EU na sociálním summitu v Portu(
                  20
               ) uznali evropský pilíř sociálních práv za základní prvek oživení a poukázali na to, že jeho provádění podpoří Unii v její snaze o digitální, zelenou a spravedlivou transformaci a přispěje k dosažení vzestupné sociální a hospodářské konvergence i k řešení demografických výzev. Zdůraznili, že sociální rozměr, sociální dialog a aktivní zapojení sociálních partnerů jsou základem vysoce konkurenceschopného sociálně tržního hospodářství. Členské státy shledaly, že Akční plán pro evropský pilíř sociálních práv předložený Komisí poskytuje užitečné pokyny pro provádění pilíře, a to i v oblasti zaměstnanosti, dovedností, zdraví a sociální ochrany. Uvítaly nové hlavní cíle EU pro rok 2030 v oblasti zaměstnanosti (78 % obyvatelstva ve věku 20–64 let by mělo být zaměstnáno), dovedností (60 % všech dospělých osob by se mělo každý rok účastnit odborné přípravy) a snižování chudoby (nejméně o 15 milionů osob včetně pěti milionů dětí) a revidovaný srovnávací přehled sociálních ukazatelů, které pomohou sledovat pokrok při provádění zásad pilíře sociálních práv v rámci koordinace politik v souvislosti s evropským semestrem. Kromě toho konstatovaly, že zatímco se Evropa postupně zotavuje z pandemie COVID-19, bude zapotřebí se přeorientovat z ochrany pracovních míst na jejich vytváření a zkvalitňování, a zdůraznily, že provádění zásad evropského pilíře sociálních práv bude mít klíčový význam pro to, aby se v rámci inkluzivního oživení zajistilo vytváření většího počtu a kvalitnějších pracovních míst pro všechny. Členské státy rovněž zdůraznily, že je důležité pozorně sledovat – i na nejvyšší úrovni – pokrok dosažený při provádění evropského pilíře sociálních práv a hlavních cílů EU pro rok 2030.

               (9)Reformy trhu práce, včetně vnitrostátních mechanismů stanovování mezd, by se měly řídit vnitrostátní praxí v oblasti sociálního dialogu s cílem zajistit spravedlivé mzdy umožňující důstojnou životní úroveň a udržitelný růst. Měly by rovněž poskytnout potřebný prostor pro široké posouzení socioekonomických otázek, včetně zlepšení udržitelnosti, konkurenceschopnosti, inovací, vytváření kvalitních pracovních míst, pracovních podmínek, chudoby pracujících, vzdělávání a dovedností, veřejného zdraví a začleňování a reálných příjmů. Členské státy a Unie by měly zajistit, aby byly dopady krize COVID-19 na sociální a ekonomickou oblast a na oblast zaměstnanosti zmírněny a aby uvedené transformace byly vyvážené a sociálně spravedlivé. Mělo by se pokračovat v podpoře oživení a úsilí o vytvoření inkluzivní a odolné společnosti, v níž jsou občané chráněni, jsou schopni předjímat a zvládat změny a mohou se aktivně podílet na životě společnosti a na fungování ekonomiky. Aby bylo možno podpořit přechod na trhu práce, je nutné, aby byl přijat ucelený soubor aktivních politik trhu práce, který by zahrnoval dočasné pobídky k zaměstnávání i k přechodům, jakož i politická opatření zaměřená na dovednosti a lepší služby v oblasti zaměstnanosti, jak je zdůrazněno v doporučení Komise (EU) o účinné aktivní podpoře zaměstnanosti po krizi COVID-19 (EASE).

               (10)Je třeba řešit diskriminaci ve všech jejích formách, zajistit rovnost žen a mužů a podporovat zaměstnanost mladých lidí. Dále je třeba zajistit přístup a příležitosti pro všechny a snížit chudobu a sociální vyloučení, mimo jiné u dětí, a to zejména zajištěním účinného fungování trhů práce a přiměřených a inkluzivních systémů sociální ochrany a odstraněním překážek omezujících účast na vzdělávání a odborné přípravě a na trhu práce, rovněž prostřednictvím investic do předškolního vzdělávání a péče a do digitálních dovedností. Včasný a rovný přístup k finančně dostupným službám dlouhodobé péče a zdravotní péče, včetně prevence a podpory zdravotní péče, jsou obzvláště důležité s ohledem na krizi COVID-19 a v kontextu stárnoucí společnosti. Ve větším rozsahu by měl být využíván potenciál osob se zdravotním postižením přispívat k hospodářskému růstu a sociálnímu rozvoji. Na pracovních místech v Unii se objevují nové hospodářské a obchodní modely a také se mění pracovněprávní vztahy. Členské státy by měly zajistit, aby pracovněprávní vztahy vyplývající z nových forem práce zachovávaly a posilovaly sociální model Evropy.

               (11)Integrované hlavní směry by měly být základem pro doporučení pro jednotlivé země, která může Rada členským státům podat. Vzhledem ke komplexní politické povaze plánů pro oživení a odolnost, která je zaměřena na budoucnost, a ke skutečnosti, že všechny členské státy tyto plány předložily, nebylo v roce 2021 nutné, aby Komise navrhla doporučení pro jednotlivé země. Komise nicméně navrhla doporučení týkající se rozpočtové situace členských států v roce 2021, jak předpokládá Pakt o stabilitě a růstu.

               (12)Členské státy by měly plně využívat iniciativy REACT-EU(
                  21
               ) posilující fondy politiky soudržnosti do roku 2023, Evropský sociální fond plus, nový Nástroj pro oživení a odolnost(
                  22
               ) a další fondy Unie, včetně Fondu pro spravedlivou transformaci a Programu InvestEU, s cílem podpořit zaměstnanost, sociální investice, sociální začlenění, přístupnost, příležitosti pro prohlubování dovedností a změnu kvalifikace pracovních sil, celoživotní učení a vysoce kvalitní vzdělávání a odbornou přípravu pro všechny, včetně digitální gramotnosti a dovedností. I když jsou integrované hlavní směry určeny členským státům a Unii, měly by se provádět ve spolupráci se všemi státními, regionálními a místními orgány, do níž by se měly intenzivně zapojovat parlamenty, jakož i sociální partneři a zástupci občanské společnosti.

               (13)Výbor pro zaměstnanost a Výbor pro sociální ochranu by měly v souladu se svými příslušnými mandáty vyplývajícími ze Smlouvy sledovat provádění příslušných politik s ohledem na hlavní směry politik zaměstnanosti. Uvedené výbory a další přípravné orgány Rady zapojené do koordinace hospodářských a sociálních politik by měly úzce spolupracovat. Politický dialog mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, zejména pokud jde o hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, by měl být zachován.

               (14)Byl konzultován Výbor pro sociální ochranu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států stanovené v příloze rozhodnutí Rady (EU) 2020/1512 zůstávají platné i pro rok 2021 a členské státy je zohlední ve svých politikách zaměstnanosti a programech reforem.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. C, , s. .

                     (2)

                        Úř. věst. C, , s. .

                     (3)

                        Úř. věst. C, , s. .

                     (4)

                        Úř. věst. C, , s. .

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2020/1512 ze dne 13. října 2020 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 344, 19.10.2020, s. 22).

                     (6)

                        Doporučení Rady (EU) 2015/1184 ze dne 14. července 2015 o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Evropské unie (Úř. věst. L 192, 18.7.2015, s. 27).

                     (7)

                        Doporučení Rady ze dne 30. října 2020 o mostu k pracovním místům – posílení záruk pro mladé lidi a o nahrazení doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi, 2020/C 372/01 (Úř. věst. C 372, 4.11.2020, s. 1).

                     (8)

                        Doporučení Rady ze dne 15. února 2016 o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce (Úř. věst. C 67, 20.2.2016, s. 1).

                     (9)

                        Doporučení Rady ze dne 19. prosince 2016 o cestách prohlubování dovedností: nové příležitosti pro dospělé (Úř. věst. C 484, 24.12.2016, s. 1).

                     (10)

                        Doporučení Rady ze dne 15. března 2018 o Evropském rámci pro kvalitní a efektivní učňovskou přípravu (Úř. věst. C 153, 2.5.2018, s. 1).

                     (11)

                        Doporučení Rady ze dne 22. května 2018 o klíčových kompetencích pro celoživotní učení (Úř. věst. C 189, 4.6.2018, s. 1).

                     (12)

                        Doporučení Rady ze dne 22. května 2019 o vysoce kvalitních systémech předškolního vzdělávání a péče (Úř. věst. C 189, 5.6.2019, s. 4).

                     (13)

                        Doporučení Rady ze dne 8. listopadu 2019 o přístupu pracovníků a osob samostatně výdělečně činných k sociální ochraně (Úř. věst. C 387, 15.11.2019, s. 1).

                     (14)

                        Doporučení Rady ze dne 10. března 2014 k rámci kvality stáží (Úř. věst. C 88, 27.3.2014, s. 1).

                     (15)

                        Doporučení Rady ze dne 24. listopadu 2020 o odborném vzdělávání a přípravě pro udržitelnou konkurenceschopnost, sociální spravedlnost a odolnost, 2020/C 417/01 (Úř. věst. C 417, 2.12.2020, s. 1).

                     (16)

                        Doporučení Komise (EU) 2021/402 ze dne 4. března 2021 o účinné aktivní podpoře zaměstnanosti po krizi COVID-19 (EASE), C/2021/1372 (Úř. věst. L 80, 8.3.2021, s. 1).

                     (17)

                        …

                     (18)

                        Interinstitucionální vyhlášení evropského pilíře sociálních práv (Úř. věst. C 428, 13.12.2017, s. 10).

                     (19)

                        Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů, Akční plán pro evropský pilíř sociálních práv (COM(2021) 102 final).

                     (20)

                        Evropská rada,
                  Portské prohlášení
                  , 8. května 2021.

                     (21)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/2221 ze dne 23. prosince 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud jde o dodatečné zdroje a prováděcí opatření na pomoc při podpoře zotavení z krize v souvislosti s pandemií COVID-19 a jejími sociálními dopady a při přípravě zeleného, digitálního a odolného oživení hospodářství (REACT-EU) (Úř. věst. L 437, 28.12.2020, s. 30).

                     (22)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost (Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s. 17).