               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.4.2018
            COM(2018) 164 final
            2018/0077(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném dohodou o vytvoření společného evropského leteckého prostoru, pokud jde o jeho jednací řád

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru zřízeném podle dohody o společném evropském leteckém prostoru v souvislosti s předpokládaným přijetím jeho jednacího řádu.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Mnohostranná dohoda o vytvoření společného evropského leteckého prostoru

               Mnohostranná dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy, Albánskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, Islandem, Černou Horou, Norským královstvím, Republikou Srbsko a Prozatímní správní misí Organizace spojených národů v Kosovu
                  1
                o vytvoření společného evropského leteckého prostoru (dále jen „dohoda ECAA“) má za cíl vytvořit společný evropský letecký prostor založený na volném přístupu na trh, svobodě usazování, na rovných podmínkách hospodářské soutěže a společných pravidlech, mimo jiné oblasti bezpečnosti, ochrany, řízení letového provozu, v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí. Dohoda ECAA vstoupila v platnost dne 1. prosince 2017.

               Evropská unie je smluvní stranou dohody ECAA
                  2
               .

               2.2.Smíšený výbor

               Smíšený výbor zřízený článkem 18 dohody ECAA je odpovědný za správu této dohody a zajišťuje její řádné provádění, a to prostřednictvím doporučení a rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě. Smíšený výbor rozhoduje jednomyslně. V určitých konkrétních otázkách však může rozhodnout o hlasování kvalifikovanou většinou. Společnému výboru předsedá Evropská komise za účasti členských států.

               2.3.Zamýšlené akty smíšeného výboru

               Během svého prvního zasedání má smíšený výbor přijmout svůj jednací řád.

               Zamýšlený akt bude přijat v souladu s čl. 18 odst. 5 dohody ECAA, který stanoví, že smíšený výbor „přijme svůj jednací řád.“

               3.Postoj, který má být ZAUJAT jménem Unie

               Rada má jménem Unie zaujmout postoj, pokud jde o jednací řád, tak aby smíšený výbor mohl řádně fungovat v souladu s čl. 18 odst. 5 dohody ECAA.

               Jako strana dohody musí Unie představit svůj postoj partnerům ECAA během smíšeného výboru a umožnit tak řádné provádění dohody a plnění jejích závazků.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Smíšený výbor je orgán zřízený dohodou, konkrétně dohodou ECAA.

               Rozhodnutí, které má smíšený výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s článkem 19 dohody ECAA.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody ECAA.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká letecké dopravy.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění plánovaného aktu

               Podle článku 19 dohody ECAA se rozhodnutí smíšeného výboru po jejich přijetí zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

               2018/0077 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném dohodou o vytvoření společného evropského leteckého prostoru, pokud jde o jeho jednací řád

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Mnohostranná dohoda o vytvoření společného evropského leteckého prostoru (dále jen dohoda „ECAA“) byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady 2018/145
                  3
                a vstoupila v platnost dne 1. prosince 2017.

               (2)V souladu s čl. 18 odst. 5 dohody ECAA přijme smíšený výbor svůj jednací řád.

               (3)Smíšený výbor má během svého prvního zasedání, které se má konat dne 3. května 2018, přijmout jednací řád, aby mohl smíšený výbor řádně fungovat v souladu s čl. 18 odst. 5 dohody ECAA.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru, protože akt, který má být smíšeným výborem přijat, bude právně závazný.

               (5)V souladu s čl. 19 odst. 2 dohody ECAA se mají rozhodnutí smíšeného výboru zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na prvním zasedání smíšeného výboru, je tento:

               – přijmout jednací řád smíšeného výboru uvedený v příloze tohoto rozhodnutí,

               Zástupci Unie ve smíšeném výboru mohou odsouhlasit drobné změny návrhů rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Akty smíšeného výboru se po přijetí zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 ze dne 10. června 1999.

                     (2)

                        Úř. věst. L 26, 31.1.2018, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 26, 31.1.2018, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne5.4.2018
            COM(2018) 164 final
            PŘÍLOHA
            EMPTY
            Návrh rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném dohodou o vytvoření společného evropského leteckého prostoru, pokud jde o jeho jednací řád

               PŘÍLOHA

               Rozhodnutí č. 1/2018

               SMÍŠENÉHO VÝBORU ECAA

               SMÍŠENÝ VÝBOR ECAA

               s ohledem na mnohostrannou dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Albánskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, Islandem, Černou Horou, Norským královstvím, Republikou Srbsko a Prozatímní správní misí Organizace spojených národů v Kosovu
                  1
                o vytvoření společného evropského leteckého prostoru (dohodu ECAA), a zejména na článek 18 uvedené dohody,

               ROZHODL TAKTO:

               Jediný článek

               Přijímá se jednací řád smíšeného výboru uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.

               V Bruselu dne ... 2018.

               Za smíšený výbor, předseda

                     Carlos Bermejo Acosta

               PŘÍLOHA

               JEDNACÍ ŘÁD SMÍŠENÉHO VÝBORU ECAA

               Článek 1

               Obecná ustanovení

               1. Smíšený výbor ECAA je zřízen v souladu s článkem 18 mnohostranné dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Albánskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, Islandem, Černou Horou, Norským královstvím, Republikou Srbsko a Prozatímní správní misí Organizace spojených národů v Kosovu
                  2
                o vytvoření společného evropského leteckého prostoru (dále jen „dohoda ECAA“).

               2. Smíšený výbor je zodpovědný za správu této dohody a zajišťuje její řádné provádění.

               3. V souladu s čl. 18 odst. 2 se smíšený výbor skládá ze zástupců smluvních stran.

               4. V souladu s čl. 18 odst. 3 smíšený výbor rozhoduje jednomyslně. V určitých konkrétních otázkách však může rozhodnout o hlasování kvalifikovanou většinou.

               Článek 2

               Předsednictví

               Smíšenému výboru předsedají střídavě partner ECAA a Evropská unie a její členské státy. Pokud zasedání smíšeného výboru předsedá Evropská unie a její členské státy, zastupuje je Evropská komise.

               Článek 3

               Zasedání

               1.
                     Zasedání smíšeného výboru se koná alespoň jednou za rok a kdykoli to vyžadují okolnosti, pokud se strany nedohodnou jinak.

               2. Zasedání smíšeného výboru se konají v době dohodnuté stranami.

               3. Pokud s tím strany souhlasí, mohou zasedání smíšeného výboru probíhat za použití jakýchkoli odsouhlasených technických prostředků, například prostřednictvím videokonference.

               Článek 4

               Delegace

               1.
                     Strany jsou před každým zasedáním prostřednictvím sekretariátu smíšeného výboru informovány o zamýšleném složení delegací, jež se mají zasedání zúčastnit.

               2.
                     Za účelem poskytnutí informací o konkrétních záležitostech může smíšený výbor přizvat k účasti na zasedání nečleny.

               Článek 5

               Sekretariát

               Funkci tajemníka smíšeného výboru zastává úředník Evropské komise.

               Článek 6

               Korespondence

               Veškerá korespondence pocházející od předsedy smíšeného výboru a jemu určená se zasílá také tajemníkovi. Tajemník zajistí, aby byla korespondence předána stranám.

               Článek 7

               Důvěrnost

               Jednání výboru jsou důvěrná. Pokud strana předloží smíšenému výboru informace, jež označí za důvěrné, nakládá s nimi druhá strana jako s takovými.

               Článek 8

               Pořad jednání

               1.
                     Ke každému zasedání smíšeného výboru vypracuje sekretariát na základě návrhů smluvních stran předběžný pořad jednání. Body pořadu jednání jsou podloženy příslušnými dokumenty a o jejich zařazení je třeba požádat nejpozději 21 kalendářních dní před datem zasedání.

               2.
                     Předběžný pořad jednání se rozesílá všem stranám nejpozději patnáct kalendářních dní před zasedáním.

               3.
                     Smíšený výbor přijímá pořad jednání na začátku každého zasedání.  Pokud s tím strany souhlasí, smějí být na pořad jednání doplněny i jiné body, než jsou uvedeny v předběžném pořadu jednání.

               4.
                     S ohledem na okolnosti nebo naléhavost konkrétního případu může předseda lhůty uvedené v odstavci 1 zkrátit.

               Článek 9

               Zápis ze zasedání a pracovní závěry

               1.
                     Návrh zápisu z každého zasedání smíšeného výboru vypracuje sekretariát. Zápis obsahuje rozhodnutí a doporučení, která byla schválena, a přijaté závěry.

               2.
                     Do jednoho měsíce po zasedání se návrh zápisu předkládá smíšenému výboru ke schválení písemným postupem. Zápis smí být rovněž přijat na příští schůzi výboru.

               3.
                     Schválený zápis podepisuje předseda a tajemník a jedna kopie se zasílá každé ze smluvních stran.

               Článek 10

               Rozhodnutí a doporučení

               1.
                     Smíšený výbor svá rozhodnutí přijímá a svá doporučení vyslovuje jednomyslně. Rozhodnutí a doporučení ve smyslu článků 16 a 20 a čl. 28 odst. 3 dohody ECAA nicméně vyžadují prostou většinu.

               2.
                     Smíšený výbor se považuje za usnášeníschopný, pouze pokud jsou zastoupeny čtyři strany z jihovýchodní Evropy a Evropská unie.

               3.
                     Smíšený výbor smí v období mezi zasedáními přijímat rozhodnutí nebo vyslovit doporučení v písemném řízení. Kterákoli ze stran však může požádat smíšený výbor, aby za účelem projednání určité otázky svolal zasedání. Strana, která navrhuje použít písemný postup, předloží tajemníkovi návrh nástroje, který jej rozešle všem stranám. Každá strana informuje předsedu a tajemníka nejpozději do patnácti pracovních dnů od obdržení návrhu nástroje o tom, zda s návrhem souhlasí, či nikoli, zda navrhuje změny návrhu nebo zda je toho názoru, že by za účelem projednání dané otázky mělo být svoláno zasedání smíšeného výboru. Pokud je návrh přijat, zajistí předseda konečné znění rozhodnutí či doporučení v souladu s odstavci 5 a 6 níže.

               4.
                     I pokud se strana zdrží hlasování, může smíšený výbor přijmout opatření za předpokladu, že bylo dosaženo požadované usnášeníschopnosti podle odstavce 2 tohoto oddílu.

               5.
                     Název rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru se skládá ze slova „Rozhodnutí“ či „Doporučení“ a z pořadového čísla, data přijetí a uvedení předmětu.

               6.
                     Rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru podepisuje předseda a správnost stvrzuje tajemník.

               7.
                     Rozhodnutí přijatá smíšeným výborem strany vyhlašují v příslušných sbírkách úředních aktů. Každá strana může rozhodnout o vyhlášení jakéhokoli jiného aktu přijatého smíšeným výborem. Jedno vyhotovení rozhodnutí a doporučení se předává každé ze smluvních stran.

               Článek 11

               Jazyky

               1.
                     Úředními jazyky smíšeného výboru jsou úřední jazyky stran. Strany se však vynasnaží, aby v zájmu účinnosti na zasedáních smíšeného výboru, v korespondenci a v rámci přípravy dokumentace používaly anglický jazyk.

               2.
                     Rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru se vyhotovují v anglickém jazyce.

               Článek 12

               Výdaje

               1.
                     Každá strana nese veškeré náklady, které vzniknou v souvislosti s její účastí na zasedáních smíšeného výboru a schůzích pracovních skupin a skupin odborníků.

               2.
                     Smíšený výbor se dohodne na rozdělení výdajů týkajících se služebních cest uložených odborníkům.

               Článek 13

               Změny jednacího řádu

               Tento jednací řád může být změněn v souladu s článkem 10.

               Článek 14

               Pracovní skupiny

               1.
                     Složení a fungování pracovních skupin nebo skupin odborníků, které mají být zřízeny podle čl. 18 odst. 8 dohody, se sjednává obdobně v souladu s pravidly platnými pro smíšený výbor.

               2.
                     Pracovní skupiny a skupiny odborníků pracují pod vedením smíšeného výboru, jemuž po každém svém zasedání podávají zprávu. Nejsou oprávněny přijímat rozhodnutí, avšak mohou vyslovit doporučení, jež jsou výboru určena.

               3.
                     Smíšený výbor může rozhodnout o ukončení nebo o změnách mandátu pracovních skupin nebo skupin odborníků.

                     (1)

                        Podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 ze dne 10. června 1999.

                     (2)

                        Podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 ze dne 10. června 1999.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.5.2018
            COM(2018) 281 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem zajištění výplat záloh ze souhrnného rozpočtu Unie na rok 2019

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Nařízení Rady (EU, EURATOM) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  1
               , a zejména článek 10 uvedeného nařízení umožňuje uvolnit z Fondu solidarity Evropské unie prostředky do výše ročního stropu 500 milionů EUR (v cenách roku 2011), a to nad rámec příslušných okruhů finančního rámce.

               Bližší podmínky k uvolnění prostředků z fondu vymezuje bod 11 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  2
               .

               Podmínky způsobilosti k čerpání z fondu jsou podrobně uvedeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2012/2002
                  3
               . Podle tohoto předpisu má být do rozpočtu zapsána částka do maximální výše 50 000 000 EUR v prostředcích na závazky i v prostředcích na platby určená na výplatu záloh.

               Tyto částky Komise zahrne do návrhu rozpočtu na rok 2019.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem zajištění výplat záloh ze souhrnného rozpočtu Unie na rok 2019

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  4
               , a zejména na čl. 4a odst. 4 uvedeného nařízení,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  5
               , a zejména na bod 11 této dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Cílem Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) je umožnit Unii, aby mohla rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem regionů postižených katastrofami.

               (2)Fond nesmí překročit maximální částku ve výši 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), kterou stanoví článek 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  6
               .

               (3)Ustanovení čl. 4a odst. 4 pozměněného nařízení (ES) č. 2012/2002 stanoví, že kdykoli je to nutné pro zajištění včasné dostupnosti rozpočtových zdrojů, lze z fondu uvolnit částku do výše 50 000 000 EUR na výplaty záloh, přičemž odpovídající prostředky se zapíší do souhrnného rozpočtu Unie.

               (4)K zajištění včasné dostupnosti dostatečných rozpočtových zdrojů v souhrnném rozpočtu Unie na rok 2019 by měla být z fondu uvolněna částka ve výši 50 000 000 EUR na výplaty záloh.

               (5)K tomu, aby doba potřebná pro uvolnění prostředků z fondu byla co nejkratší, by se toto rozhodnutí mělo použít od začátku rozpočtového roku 2019,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Pro potřeby souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2019 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje částka ve výši 50 000 000 EUR v prostředcích na závazky a v prostředcích na platby určená na výplatu záloh.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se ode dne 1. ledna 2019.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda/předsedkyně
                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 143.

                     (4)

                        Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 143.

                     (5)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (6)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.6.2018
            COM(2018) 399 final
            2018/0221(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o předložení návrhu na změny příloh 2 a 3 Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků jménem Evropské unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Souvislosti návrhu

               1.1.Dohoda o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků

               Dohoda o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků (AEWA) je věnována zachování stěhovavých vodních ptáků a jejich stanovišť v Africe, Evropě, na Blízkém východě, ve střední Asii, v Grónsku a na Kanadských arktických ostrovech.

               Dohoda AEWA, rozvíjená v rámci Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (CMS) a spravovaná v rámci Programu OSN pro životní prostředí (UNEP), sdružuje země a širší mezinárodní společenství bojující za zachování zdrojů s cílem vytvořit koordinovanou ochranu a řízení stěhovavých vodních ptáků v celém jejich migračním pásmu.

               Dohoda vstoupila v platnost dnem 1. listopadu 1999. Evropská unie je smluvní stranou dohody od 1. října 2005
                  1
               . V současné době má dohoda 77 smluvních stran, 41 z Eurasie (včetně EU) a 36 z Afriky.

               Směrnice 2009/147/ES o ochraně volně žijících ptáků (směrnice o ochraně ptáků)
                  2
                se do práva Unie provádí závazky stanovenými v dohodě. Směrnice o ochraně ptáků se týká ochrany všech druhů ptáků přirozeně se vyskytujících ve volné přírodě na evropském území členských států, na něž se vztahuje Smlouva. Zahrnuje ochranu, regulování těchto druhů a péči o ně a stanoví pravidla pro jejich využívání.

               1.2.Zasedání smluvních stran

               Hlavním rozhodovacím orgánem je zasedání smluvních stran (MOP). Schází se každé tři roky a má pravomoc přezkoumat přílohy dohody.

               Sedmé zasedání smluvních stran dohody se bude konat ve dnech 4.–8. prosince 2018 v Jihoafrické republice.

               Podle čl. X odst. 2 a 3 dohody se případné návrhy na změnu přílohy dohody sdělí sekretariátu dohody nejméně 150 dnů před zahájením zasedání smluvních stran, tj. 7. července 2018.

               1.3.Návrhy Chorvatska a Itálie

               Chorvatsko a Itálie navrhly, aby Evropská unie předložila návrh, kterým by se změnila příloha 2 dohody, která obsahuje seznam druhů, na něž se vztahuje dohoda, přidáním kormorána chocholatého (Phalacrocorax aristotelis).

               Chorvatsko a Itálie rovněž navrhly, aby Evropská unie předložila návrh, kterým by se změnila příloha 3 dohody zařazením populace kormorána chocholatého západoevropského (Phalacrocorax aristotelis aristotelis) ze třetích zemí (Barentsovo moře) a populace kormorána chocholatého středomořského (Phalacrocorax aristotelis desmarestii) z EU (východní Středomoří – Chorvatsko, Jaderské moře) do sloupce A tabulky 1 přílohy 3 (a to postupně do kategorií 2
                  3
                a 1c
                  4
               ).

               Důvody pro tento návrh jsou tyto:

               Čeleď Phalacrocoracidae (kormoránovití) je již zahrnuta v příloze 2 uvedené dohody. Na základě jejich migračního statusu je šest z osmi druhů hnízdících v rámci zeměpisné oblasti působnosti dohody uvedeno v příloze 2. Dva nezařazené druhy jsou kormorán chocholatý (Phalacrocorax aristotelis) a kormorán dlouhoocasý (Phalacrocorax africanus).

               Kormorán chocholatý se vyskytuje na atlantickém pobřeží Evropy a severní Afriky, od Maroka po severní Norsko a  poloostrov Kola, včetně Islandu, jakož i na pobřeží Středozemního moře a v některých částech pobřeží Černého moře (del Hoyo et al. 1992). Jsou známy tři poddruhy: kormorán chocholatý západoevropský (Phalacrocorax aristotelis aristotelis), kormorán chocholatý středomořský (Phalacrocorax aristotelis desmarestii) ve Středozemním a Černém moři a kormorán chocholatý marocký (Phalacrocorax aristotelis riggenbachi) z Maroka. Celkově je tento druh přisedlý či rozptýlený, ale některé populace jsou skutečně stěhovavé: nejsevernější populace Ph. a. aristotelis od Norska po Rusko a populace v Jaderském moři (Ph. desmarestii).

               Celková populace se odhaduje na 100 000 párů v 90. letech minulého století a 75 000–81 000 v roce 2004 (BirdLife International 2004). Tento druh je Mezinárodní unií pro ochranu přírody klasifikován jako nejméně ohrožený (IUCN) (Birdlife 2015). Celkový trend stavu je klesající, ačkoliv některé populace mohou být stabilní (Wetlands International 2006). Byla zaznamenána velká kolísání početnosti populace. Například populace ve Spojeném království se v letech 1969 až 1987 zvýšila o 21 %, a to ze 31 600 párů v letech 1969 až 1970 na 47 300 párů v letech 1985 až 1987. Poté v letech 1998 až 2002 následoval pokles o 27 % a v roce 2011 došlo k poklesu o dalších 26 % (Balmer et al., 2013). I populace v Norsku vykazuje výrazné výkyvy. Nejsevernější migrující populace v Barentsově moři klesla z 10 000 párů v roce 1980 na zhruba 1 000 párů v roce 1994, ale v roce 2013 opět vzrostla na 5 000 párů (Fauchald et al., 2015).

               Poddruh Ph. a. desmaresti měl podle odhadů 8 700 až 11 126 hnízdících párů (Bazin a Imbert, 2012). V roce 2006 byla populace odhadnuta přibližně na 10 000 jedinců (Culioli, 2006). Byl zaznamenán pokles populace na Korsice, kde dosud stabilní populace s početností do 1 000 párů v letech 1975 až 1983 klesla o více než 50 % na zhruba 375 párů v roce 1994, ačkoli později opět došlo k návratu na původní stav (Dubois et al., 2008).

               Poddruh Ph. a. desmarestii je chráněn v evropské části území svého výskytu a v některých zemích je na červeném seznamu: například v Bulharsku je klasifikován jako „zranitelný“ a v Albánii jako „ohrožený“. Poddruh Ph. a. aristotelis je chráněn v části území svého výskytu (Spojené království). Ve Spojeném království byl nedávno přesunut z méně závažného žlutého seznamu na závažnější červený seznam (Eaton et al., 2015) a v Rusku je vzhledem k malé velikosti populace na červeném seznamu. Snížení populace o 15 až 30 % za 10 let v Norsku znamená zařazení do kategorie „téměř ohrožený“ (Korneev et al., 2015).

               Velando a Freire (2002) zdůrazňují, že účinná ochrana P. a. desmarestii by se měla opírat o ochranu míst k hnízdění, jakož i o ochranu oblastí získávání potravy a hřadování a o regulaci rybolovu druhů žijících při dně v oblastech získávání potravy. Jak uvádějí Velando a Freire (2002), ochranná opatření, která navrhla organizace Birdlife v roce 2015, jsou: 1. identifikace mořských lokalit významných pro tento druh; 2. jejich následné označení jako chráněné mořské oblasti; 3. uspořádání klíčových míst k hnízdění a zimnímu hřadování včetně eradikace invazních predátorů; 4. programy sledování rybářských plavidel přímo na palubě zaměřené na určení vysoce rizikových oblastí pro vedlejší úlovky tenatových sítí; 5. pokud je to relevantní, provádění zmírňujících a ochranných opatření.

               1.4.Návrhy Lucemburska

               Lucembursko navrhlo přesunout všechny populace dále uvedených tří druhů do tabulky 1 sloupce A přílohy 3 dohody: jespáka křivozobého
                  5
                (Calidris ferruginea), papuchalka severního
                  6
                (Fratercula arctica) a alky malé
                  7
                (Alca torda). Ačkoli Lucembursko pro tyto tři druhy nenavrhlo žádnou konkrétní kategorii, podle kritérií stanovených v tabulce 1 přílohy 3 dohody jespák křivozobý (Calidris ferruginea) a alka malá (Alca torda) splňují podmínky pro zařazení do kategorie 4
                  8
                a papuchalk severní (Fratercula arctica) do kategorie 1b
                  9
               .

               Lucemburský návrh odkazuje na rezoluci 6.1 o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků MOP6
                  10
               , která potvrdila nedávná globální zařazení kajky mořské (Somateria mollissima), poláka velikého (Aythya ferina), potápky žlutorohé (Podiceps auritus), ústřičníka velkého (Haematopus ostralegus), čejky chocholaté (Vanellus vanellus), břehouše rudého (Limosa lapponica), jespáka rezavého (Calidris canutus), jespáka křivozobého (Calidris ferruginea), racka arménského (Larus armenicus), papuchalka severního (Fratercula arctica) a alky malé (Alca torda) na červený seznam a poukázala na to, že je důležité zvážit dopad těchto změn v seznamech pro účely sedmého zasedání smluvních stran.

               1.5.Analýza návrhů

               Změnami příloh 2 a 3, které navrhlo Chorvatsko, Itálie a Lucembursko, by se na všechny populace kormoránů chocholatých (Phalacrocorax aristotelis), jespáka křivozobého (Calidris ferruginea), papuchalka severního (Fratercula arctica) a alky malé (Alca torda) vztahoval požadavek bodu 2.1.1 přílohy 3 k dohodě, kterou se stanoví právní opatření na ochranu druhů použitelná pro populace druhů uvedených v příloze 3 tabulce 1 sloupci A. Pokud jde o populace uvedené ve sloupci A tabulky 1, Strany poskytnou těmto populacím ochranu v souladu s čl. III odst. 2 písm. a) dohody. Tyto strany zejména a s ohledem na odstavec 2.1.3 níže:

               a) zakáží lov ptáků a sběr vajec těchto populací na jejich území;

               b) zakáží úmyslné rušení, pokud by takové rušení mohlo být významné pro dotyčné populace z hlediska jejich ochrany, a

               c) zakáží držení a využívání ptáků a/nebo vajec těchto populací, kteří byli získáni / která byla získána v rozporu se zákazem stanoveným v písmenu a) výše, a obchod s nimi, jakož i držení a využívání jakýchkoli snadno rozpoznatelných částí nebo odvozenin těchto ptáků a jejich vajec a obchod s nimi.

               U populací uvedených v kategoriích 2 a 3 ve sloupci A, které jsou označeny hvězdičkou, a u populací uvedených v kategorii 4 ve sloupci A může výjimečně pokračovat lov na základě udržitelného využívání
                  11
               . Toto udržitelné využívání se řídí rámcem mezinárodního akčního plánu pro jednotlivé druhy, kterým se smluvní strany snaží uplatňovat zásady adaptivního řízení lovu do pastí
                  12
               . Na toto využívání se vztahují minimálně stejná právní opatření jako na lov ptáků z populací uvedených ve sloupci B tabulky 1, jak vyžaduje odstavec 2.1.2.

               Návrh Itálie a Chorvatska, jakož i návrhy Lucemburska, jsou odůvodněné. Jsou v souladu s právem Unie, a zejména se směrnicí o ptácích, a doplňují je.

               V návaznosti na písemné konzultace skupiny odborníků na směrnice o ochraně přírody (NADEG) Komise navrhuje, aby Unie podporovala uvedené návrhy, protože jsou vědecky podložené a jsou v souladu se závazkem Unie podílet se na mezinárodní spolupráci v oblasti ochrany biologické rozmanitosti. Návrhy na změnu nebudou vyžadovat změnu stávajícího práva Unie.

               Jakékoli návrhy na změnu příloh dohody se musí oznámit sekretariátu dohody nejpozději 150 dní před zahájením zasedání smluvních stran, tj. 7. července 2018 (viz čl. X odst. 2 a 3 dohody).

               Rada proto musí přijmout rozhodnutí o předložení výše uvedeného návrhu sekretariátu dohody jménem Evropské unie. To je postoj, který se má přijmout jménem Unie pro účely čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2018/0221 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o předložení návrhu na změny příloh 2 a 3 Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků jménem Evropské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím Rady 2006/871/ES Unie uzavřela Dohodu o ochraně africko-euroasijských druhů stěhovavého vodního ptactva (dále jen „dohoda“)
                  13
               , která vstoupila v platnost dne 1. října 2005. Dohoda se týká ochrany stěhovavého vodního ptactva a jeho přírodních stanovišť v Africe, Evropě, na Blízkém východě, ve střední Asii, Grónsku a na Kanadských arktických ostrovech.

               (2)Jako strana dohody může Unie předkládat návrhy na změnu příloh dohody. Příloha 2 vyjmenovává druhy vodních ptáků, na které se dohoda vztahuje. Příloha 3 obsahuje akční plán, v němž jsou uvedena opatření, která musí smluvní strany přijmout v souvislosti s prioritními druhy, jako je například ochrana druhů, ochrana přírodních stanovišť, řízení lidských činností, výzkum a monitorování, vzdělávání a informace, jakož i provádění tohoto plánu, jež je v souladu se všeobecnými ochrannými opatřeními stanovenými v článku III dohody.

               (3)Chorvatsko a Itálie navrhly, aby Evropská unie předložila návrh na změnu přílohy 2 doplněním kormorána chocholatého (Phalacrocorax aristotelis).

               (4)Chorvatsko a Itálie rovněž navrhly, aby Evropská unie předložila návrh, kterým se mění příloha 3 dohody zařazením populace Phalacrocorax aristotelis aristotelis ze třetích zemí (Barentsovo moře) a populace Phalacrocorax aristotelis desmarestii z EU (východní Středomoří – Chorvatsko, Jaderské moře) do sloupce A tabulky 1 přílohy 3 (a to postupně do kategorií 2
                  14
                a 1c
                  15
               ).

               (5)Lucembursko navrhlo přesunout všechny populace dále uvedených tří druhů do tabulky 1 sloupce A přílohy 3 dohody: jespák křivozobého
                  16
                (Calidris ferruginea), papuchalka severního
                  17
                (Fratercula arctica) a alky malé
                  18
                (Alca torda). Ačkoli Lucembursko pro tyto tři druhy nenavrhlo žádnou konkrétní kategorii, podle kritérií stanovených v tabulce 1 přílohy 3 dohody jespák křivozobý (Calidris ferruginea) a alka malá (Alca torda) splňují podmínky pro zařazení do kategorie 4
                  19
                a papuchalk severní (Fratercula arctica) do kategorie 1b
                  20
               .

               (6)Změnou příloh 2 a 3, kterou navrhlo Chorvatsko, Itálie a Lucembursko, by se na všechny populace kormoránů chocholatých (Phalacrocorax aristotelis), jespáka křivozobého (Calidris ferruginea), papuchalka severního (Fratercula arctica) a alky malé (Alca torda) vztahoval požadavek bodu 2.1.1 přílohy 3 k dohodě, kterou se stanoví právní opatření na ochranu druhů použitelné pro populaci druhů uvedených v příloze 3 tabulce 1 sloupci A. Zejména v případě populací uvedených ve sloupci A tabulky 1, strany dohody zakáží lov ptáků a sběr vajec těchto populací na jejich území, zakáží úmyslné rušení, pokud by takové rušení mohlo být významné pro dotyčné populace z hlediska jejich ochrany. U populací uvedených v kategoriích 2 a 3 ve sloupci A, které jsou označeny hvězdičkou, a u populací uvedených v kategorii 4 ve sloupci A může výjimečně pokračovat lov na základě udržitelného využívání
                  21
               . Toto udržitelné využívání má být řízeno rámcem mezinárodního akčního plánu pro jednotlivé druhy, který se smluvní strany snaží uplatňovat zásady adaptivního řízení lovu do pastí
                  22
               .

               (7)Návrh Itálie a Chorvatska, jakož i návrhy Lucemburska, jsou odůvodněné. Jsou v souladu s právem Unie, zejména se směrnicí 2009/147/ES, a doplňují je
                  23
               .

               (8)Návrhy jsou vědecky podložené a v souladu se závazkem Unie podílet se na mezinárodní spolupráci v oblasti ochrany biologické rozmanitosti.

               (9)Na dotčené druhy se již vztahuje směrnice 2009/147/ES o ochraně volně žijících ptáků a kormorán chocholatý (Phalacrocorax aristotelis) je již uveden v příloze I uvedené směrnice. Navrhované změny proto nevyžadují žádnou změnu práva Unie.

               (10)Unie by proto měla předložit tyto návrhy sekretariátu dohody s ohledem na sedmé zasedání smluvních stran, které se bude konat ve dnech 4. až 8. prosince 2018 v Jižní Africe,

               (11)

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Unie předloží tyto návrhy na změnu příloh 2 a 3 Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků:

               a)zařazením kormorána chocholatého (Phalacrocorax aristotelis) k příloze 2 dohody;

               b)zařazením populace kormorána chocholatého západoevropského (Phalacrocorax aristotelis aristotelis) ze třetích zemí (Barentsovo moře) a populace kormorána chocholatého středomořského (Phalacrocorax aristotelis desmarestii) z EU (východní Středomoří – Chorvatsko, Jaderské moře) do sloupce A tabulky 1 přílohy 3, a to postupně do kategorií 2 a 1c;

               c)přesunem všech populací jespáka křivozobého (Calidris ferruginea), papuchalka severního (Fratercula arctica) a alky malé (Alca torda) do sloupce A tabulky 1 přílohy 3 dohody, a to postupně do kategorií 4, 1b a 4.

               2.Návrh jménem Unie sekretariátu Dohody o ochraně africko-euroasijských druhů stěhovavého vodního ptactva sdělí Komise.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 2006/871/ES ze dne 18. července 2005 o uzavření Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 345, 8.12.2006, s. 24).

                     (2)

                        Úř. věst. L 20, 26.1.2010, s. 7. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:020:0007:0025:CS:PDF

                     (3)

                        Podle tabulky 1 přílohy 3 dohody zahrnuje kategorie 2 populace čítající přibližně 10 000 a přibližně 25 000 jedinců.

                     (4)

                        Podle tabulky 1 přílohy 3 dohody kategorie 1 zahrnuje: a) druhy zahrnuté v příloze I Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů;  b) druhy, které jsou uvedeny jako „ohrožené“ na červeném seznamu ohrožených druhů IUCN v nejnovějším znění podle BirdLife International nebo c) populace s početností menší než cca 10 000 jedinců.

                     (5)

                        V tabulce 1 přílohy 3 dohody jsou v současnosti tyto dvě populace Caladirs ferruginea: populace v západní Sibiři/západní Africe uvedená ve sloupci B kategorii 2c a populace ve střední Sibiři/jihozápadní Asii, východní a jižní Africe uvedená ve sloupci B kategorii 2c.

                     (6)

                        V tabulce 1 přílohy 3 dohody jsou v současnosti tyto tři populace Fratercula arctica: populace v Hudsonově zálivu a od východního Maine po jižní Grónsko, na Islandu, Medvědím ostrově, od Norska po jižní Novou Zemi, uvedená ve sloupci C, populace v severovýchodní Kanadě, severním Grónsku po Jan Mayen, na Špicberkách, na severu Nové Země, uvedená ve sloupci A, kategorii 3a, a populace na Faerských ostrovech, severu Norska a Švédska, ve Velké Británii, Irsku a severozápadní Francii, uvedená ve sloupci C.

                     (7)

                        V tabulce 1 přílohy 3 dohody jsou v současnosti tyto dvě populace Alca torda: populace Alca torda torda  na východě Severní Ameriky, od východního Grónska po Baltské a Bílé moře, uvedená ve sloupci C, a populace Alca torda islandica na Islandu, Faerských ostrovech, v Británii, Irsku, na Helgolandu a v severozápadní Francii,  uvedená ve sloupci C.

                     (8)

                        Podle tabulky 1 přílohy 3 dohody kategorie 4 zahrnuje druhy, které jsou označeny jako téměř ohrožené na červeném seznamu IUCN podle nejnovějšího přehledu BirdLife International, ale nesplňují kritéria pro zařazení do kategorie 1, 2 nebo 3 a vyžadují přijetí opatření na mezinárodní úrovni.

                     (9)

                        Poznámka 4 výše.

                     (10)

                        UNEP/AEWA/MOP6/Res. 6.1 -
                  http://www.unep-aewa.org/en/document/adoption-amendments-aewa-annexes-2

                     (11)

                        „Udržitelným využíváním“ se rozumí využívání složek biologické rozmanitosti takovým způsobem a v takovém rozsahu, že nevede k dlouhodobému poklesu biologické rozmanitosti, čímž se udržuje její schopnost uspokojovat potřeby a aspirace současných i budoucích generací.

                     (12)

                        Adaptivní řízení lovu je pravidelný postup stanovení loveckých předpisů založený na systému sledování populací a stanovišť, záznamů o míře lovu, analýze údajů a vymezení možností právní úpravy.

                     (13)

                        (Úř. věst. L 345, 8.12.2006, s. 24).

                     (14)

                        Podle tabulky 1 přílohy 3 dohody zahrnuje kategorie 2 populace čítající přibližně 10 000 a přibližně 25 000 jedinců.

                     (15)

                        Podle tabulky 1 přílohy 3 dohody kategorie 1 zahrnuje: a) druhy zahrnuté v příloze I Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů;  b) druhy, které jsou uvedeny jako „ohrožené“ na červeném seznamu ohrožených druhů IUCN v nejnovějším znění podle BirdLife International, nebo c) populace s početností menší než cca 10 000 jedinců.

                     (16)

                        V tabulce 1 přílohy 3 dohody jsou v současnosti tyto dvě populace Caladirs ferruginea: populace v západní Sibiři/západní Africe uvedená ve sloupci B kategorii 2c a populace ve střední Sibiři/jihozápadní Asii, východní a jižní Africe uvedená ve sloupci B kategorii 2c.

                     (17)

                        V tabulce 1 přílohy 3 dohody jsou v současnosti tyto tři populace Fratercula arctica: populace v Hudsonově zálivu a od východního Maine po jižní Grónsko, na Islandu, Medvědím ostrově, od Norska po jižní Novou Zemi, uvedená ve sloupci C, populace v severovýchodní Kanadě, severním Grónsku po Jan Mayen, na Špicberkách, na severu Nové Země, uvedená ve sloupci A, kategorii 3a, a populace na Faerských ostrovech, severu Norska a Švédska, ve Velké Británii, Irsku a severozápadní Francii, uvedená ve sloupci C.

                     (18)

                        V tabulce 1 přílohy 3 dohody jsou v současnosti tyto dvě populace Alca torda: populace Alca torda torda  na východě Severní Ameriky, od východního Grónska po Baltské a Bílé moře, uvedená ve sloupci C, a populace Alca torda islandica na Islandu, Faerských ostrovech, v Británii, Irsku, na Helgolandu a v severozápadní Francii,  uvedená ve sloupci C.

                     (19)

                        Podle tabulky 1 přílohy 3 dohody kategorie 4 zahrnuje druhy, které jsou označeny jako téměř ohrožené na červeném seznamu IUCN podle nejnovějšího přehledu BirdLife International, ale nesplňují kritéria pro zařazení do kategorie 1, 2 nebo 3 a vyžadují přijetí opatření na mezinárodní úrovni.

                     (20)

                        Poznámka 15 výše.

                     (21)

                        „Udržitelným využíváním“ se rozumí využívání složek biologické rozmanitosti takovým způsobem a v takovém rozsahu, že nevede k dlouhodobému poklesu biologické rozmanitosti, čímž se udržuje její schopnost uspokojovat potřeby a aspirace současných i budoucích generací.

                     (22)

                        Adaptivní řízení lovu je pravidelný postup stanovení loveckých předpisů založený na systému sledování populací a stanovišť, záznamů o míře lovu, analýzy údajů a vymezení možností právní úpravy.

                     (23)

                        Úř. věst. L 20, 26.1.2010, s. 7.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.6.2018
            COM(2018) 479 final
            2018/0257(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Za bezmála půlstoletí vybudovaly Evropská unie a Maroko obohacující a mnohostranné partnerství, jehož potvrzením je zejména Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé
                     1
                   (dále jen „dohoda o přidružení mezi EU a Marokem“ nebo „dohoda o přidružení), jež vstoupila v platnost v roce 2000. Do dohody o přidružení byla Dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím
                     2
                   (dále jen „liberalizační dohoda“), která vstoupila v platnost v roce 2012, zavedena liberalizační opatření pro zemědělské produkty, zpracované zemědělské produkty, ryby a produkty rybolovu.

                  Rovněž díky tomuto privilegovanému partnerství získalo Maroko v roce 2008 „rozšířený status“, který potvrzuje pevnost bilaterálních vazeb, jakož i odhodlání a závazky obou stran rozvíjet společné iniciativy týkající se například řádné správy věcí veřejných a politických a sociálně-ekonomických reforem.

                  Zároveň Unie opakovaně potvrdila význam, který přikládá urovnání sporu v Západní Sahaře. Unie neuznala svrchovanost Maroka nad Západní Saharou, ale plně podporuje úsilí generálního tajemníka OSN a jeho osobního vyslance pomoci stranám najít spravedlivé, trvalé a vzájemně přijatelné politické řešení, které by zahrnovalo sebeurčení lidu Západní Sahary v rámci dohod, jež budou v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů, jak jsou uvedeny v rezolucích Rady bezpečnosti OSN, zejména v rezolucích č. 2152 (2014) a č. 2218 (2015).

                  V rozsudku ze dne 21. prosince 2016 ve věci C-104/16 P
                     3
                   Soudní dvůr Evropské unie rozhodl, že dohody o přidružení a o liberalizaci uzavřené mezi Unií a Marokem se nevztahují na Západní Saharu.

                  Od vydání rozsudku Soudního dvora již není možné fakticky uplatňovat obchodní preference uznané dohodou o přidružení a jejími protokoly na produkty pocházející ze Západní Sahary, která je nesamosprávným územím, pokud nebudou změněny protokoly č. 1 (přístup marockých zemědělských produktů, zpracovaných zemědělských produktů, ryb a produktů rybolovu na trh Unie) a č. 4 (o pravidlech původu) tak, aby se s produkty pocházejícími ze Západní Sahary nakládalo stejně jako s produkty z Maroka.

                  Dne 29. května 2017 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s cílem zajistit právní základ pro udělení preferencí produktům pocházejícím ze Západní Sahary, a přijala směrnice pro vyjednávání. Proběhla dvě kola jednání. První ve dnech 15. a 16. června 2017, druhé 18. července 2017. Návrh dohody parafovali hlavní vyjednavači dne 31. ledna 2018.

                  Aby byly dodrženy požadavky uvedené v rozsudku Soudního dvora ze dne 21. prosince 2016, zavádí tento návrh změny v protokolu č. 4 a v protokolu č. 1 dohody o přidružení mezi EU a Marokem a poskytuje právní základ pro přiznání preferencí produktům pocházejícím ze Západní Sahary.

                  Vzhledem k tomu, že cílem tohoto návrhu je zabránit narušení obchodu se Západní Saharou udržením jejího přístupu na trh Unie na stabilní úrovni, nebyla udělena žádná nová preference.  Návrh má zejména usnadnit hospodářský rozvoj Západní Sahary, tím že vývozu jejích produktů do Evropské unie přiznává stejné zacházení jako vývozu produktů pocházejících z Maroka. Tato opatření zabrání tomu, aby se Západní Sahara ve srovnání se sousedními zeměmi, kterým byly z různých důvodů (dohody o přidružení nebo v rámci systému všeobecných celních preferencí) uděleny celní preference, ocitla v konkurenčně nevýhodné situaci, a přicházela tak o investiční příležitosti.

                  Konečně je třeba zdůraznit, že rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 27. února 2018 ve věci C-266/16 se týká dohody o partnerství mezi Unií a Marokem v odvětví rybolovu, což je samostatná problematika projednávaná nezávisle na otázce přístupu na trh, o níž se jedná v dohodě o přidružení, a tudíž i nezávisle na tomto návrhu.

                  Rozumí se, že do vyřešení sporu v rámci OSN a v souladu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN bude jakákoli dohoda pouze prozatímní. V této souvislosti je třeba poznamenat, že v dohodě je uvedeno, že se uzavírá, aniž by tím bylo dotčeno stanovisko Evropská unie ohledně statusu Západní Sahary a Maroka k tomuto regionu.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Tento návrh je v souladu se současnou obchodní politikou. Je třeba poznamenat, že na produkty ze Západní Sahary s osvědčením o původu z Maroka celní orgány fakticky uplatňovaly celní preference až do vydání rozsudku Soudního dvora ve věci C-104/16 P dne 21. prosince 2016. Maroku ani Západní Sahaře nebude přiznána žádná nová obchodní preference nad rámec preferencí, kterých fakticky využívaly do 21. prosince 2016, jelikož cílem je pouze rozšířit zeměpisnou oblast, kde budou preference uplatňovány, nikoli změnit jejich objem či produkty, na něž se vztahují.

                  Návrh je v souladu s obecnými cíli evropské politiky sousedství, neboť přispívá ke zlepšení obchodních a hospodářských vztahů v jižním sousedství v duchu úzké spolupráce. Návrh je také v souladu s celkovou politikou Unie vůči Maroku, jejímž cílem je posílit privilegované partnerství s touto zemí, aniž by předjímal výsledek jednání Organizace spojených národů o Západní Sahaře.

                  Situace, kdy obchodní preference mohou mít širší působnost než jen pro území smluvních stran, není bezprecedentní, jelikož součástí dohody o přidružení mezi EU a Marokem jsou dvě společné deklarace, kde je uvedeno, že produkty pocházející z Republiky San Marino a z Andorry „jsou Marokem považovány za produkty pocházející ze Společenství ve smyslu této dohody“.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Celní preference udělené protokolem č. 1 a č. 4 Maroku mohou být za určitých podmínek rozšířeny na produkty ze Západní Sahary za předpokladu, že existuje odpovídající právní základ. Předmětem přiloženého návrhu dohody je právě vytvoření právního základu. Změna příslušných protokolů dohody o přidružení rovněž umožňuje založit udělení celních preferencí Unie na posouzení přínosu pro místní obyvatelstvo a dodržování lidských práv.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Právním základem pro uzavření dohody je článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem i) a čl. 218 odst. 8 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť se jedná o otázku společné obchodní politiky.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Společná obchodní politika je ve výlučné pravomoci Unie (čl. 3 odst. 1 SFEU) a v souladu s čl. 5 odst. 3 SFEU se zásada subsidiarity v oblastech spadajících do výlučné pravomoci neuplatňuje.

               •Proporcionalita

                  Návrh je přiměřenou odpovědí na projednávanou otázku. Míra přístupu na trh Unie pro produkty pocházející ze Západní Sahary, která existovala před rozhodnutím Soudu dne 21. prosince 2016, se dohodou nezmění. Pravidla původu jsou stanovena v protokolu č. 4 dohody o přidružení; změnami v protokolu se sleduje dosažení stanoveného cíle a snaha reagovat v přiměřené lhůtě na stávající nejistou obchodní situaci, v níž se nacházejí produkty ze Západní Sahary vyvážené do Unie, aniž by tím byla dotčena jednání o Západní Sahaře vedená Organizací spojených národů a bez toho, že by se tím předjímal konečný výsledek sporu.

                  Návrh rozhodnutí Rady o uzavření dohody formou výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, tudíž nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné nebo vhodné pro dosažení stanovených cílů.

               •Volba nástroje

                  Příslušné protokoly lze měnit pouze dohodou mezi stranami. To se rovněž týká požadované spolupráce mezi orgány nutné pro zavedení obchodních preferencí.

                  Dohoda bude mít formu výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím. Dohoda mezi Evropskou unií a Marockým královstvím je jediným nástrojem, který umožňuje zajistit, aby mohly produkty pocházející ze Západní Sahary využívat preferenčního původu, protože jedině marocké orgány jsou schopné zajistit dodržování pravidel nezbytných pro udělení těchto preferencí.

                  Návrh dohody obsahuje možnost prozatímního používání dohody před jejím uzavřením. Nepovažuje se nicméně za nutné takové prozatímní používání navrhnout.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Posouzení dopadů

               Na základě žádosti Rady posoudila Komise možný dopad dohody na udržitelný rozvoj, a to zejména z hlediska výhod a nevýhod plynoucích z udělení celních preferenci na produkty ze Západní Sahary pro její obyvatelstvo.

               Útvary Komise čelily různým metodologickým obtížím. Zaprvé a obecně vzato, jsou statistické informace o Západní Sahaře neúplné a nesourodé. Další obtíž souvisí s postupem, který se uplatňoval až do vydání rozsudku Soudního dvora Evropské unie dne 21. prosince 2016. Vzhledem k tomu, že se na zboží dovážené do Unie ze Západní Sahary fakticky uplatňovaly stejné celní preference jako na zboží pocházející z Maroka, není obvykle možné odlišit dovoz z Maroka od dovozu ze Západní Sahary. Navíc samotný pojem „dotčené obyvatelstvo“ může být vykládán různě, nebo dokonce zcela odlišně
                  4
               . Může jednak odkazovat na obyvatelstvo obývající příslušné území, což je marocký výklad, který nerozlišuje mezi obyvateli na základě jejich příslušnosti k určitému etniku nebo komunitě. Nebo může odkazovat na obyvatelstvo určené svou etnickou/komunitní příslušností (Sahrawiové); v tomto případě mohou mezi dotčené obyvatelstvo přinejmenším částečně patřit také osoby žijící mimo Západní Saharu (uprchlíci), přičemž někteří dnešní obyvatelé, kteří se zde usadili teprve nedávno, by mezi ně naopak patřit nemuseli. Tento výklad uplatňuje zejména Fronta Polisario.

               Lid Západní Sahary má sice právo na sebeurčení, ale není na Evropské unii, aby provedla sčítání lidu, a dokumenty OSN, které se týkají ekonomických aktivit na nesamosprávných územích, se ve věci sociálních a ekonomických přínosů rovněž vztahují na obyvatele těchto území
                  5
               . S ohledem na tyto rozdíly a skutečnost, že je obtížné posuzovat dopad na lid, který zatím nebyl pevně vymezen, a rovněž vzhledem ke skutečnosti, že celní preference se rozšiřují na produkty pocházející z určitého území, a tudíž i výhody budou logicky vázány hlavně na toto území, bylo posouzení zaměřeno na přínos pro obyvatelstvo Západní Sahary.

                  Kritéria pro posouzení vycházejí z relevantních prvků obsažených v článku 73 Charty Organizace spojených národů, kde se uvádí, že ti, kdo „přejímají odpovědnost za správu území, jejichž lid ještě nedosáhl v plné míře samosprávy, uznávají zásadu, že zájmy obyvatel těchto zemí jsou nejpřednější“, a že „přijímají za svou svatou povinnost závazek co nejvíce podporovat jejich blahobyt“.

                  Předmětem posouzení jsou tedy obchodní toky ze Západní Sahary, zejména produkty rybolovu, zemědělské produkty a fosfáty, jakož i dopad na přírodní zdroje, zaměstnanost a lidská práva. Posouzení vychází jak z analýzy stávajících údajů, tak z prognózy vývoje. Vzhledem ke zvláštní situaci Západní Sahary a s přihlédnutím k tomu, že pro Unii jako třetí stranu je obtížné provádět šetření na jejím území, se Komise snažila získat objektivní a spolehlivé údaje zejména komunikací s Marokem, občanskou společností a Frontou Polisario a využitím veřejně dostupných informací. Rovněž zohlednila veškeré ostatní dostupné informace. V některých případech jsou však informace i nadále neprůkazné a omezené.

               Konzultace se zúčastněnými stranami

               Útvary Evropské komise a Evropská služba pro vnější činnost provedly rozsáhlou konzultaci s obyvatelstvem Západní Sahary.

               Tato konzultace ukázala většinově pozitivní názor ohledně změny liberalizační dohody za účelem rozšíření celních preferencí na produkty ze Západní Sahary. Většina oslovených zmiňovala kladný dopad na obyvatelstvo jako celek, a zejména pak zdůraznila rozhodující pákový efekt, který by takové obchodní preference měly v oblasti soukromých investic. Uvedli, že privilegovaný přístup na evropské trhy by zlepšil podnikatelské prostředí a příliv přímých evropských investic, což by posílilo nový model participativního a udržitelného rozvoje Západní Sahary. Naproti tomu přetrvávající právní nejistota, jež komplikuje obchodní toky se Západní Saharou, by podle tohoto většinového názoru mohla významně ohrozit sociální a hospodářský rozvoj, čemuž ostatně již nasvědčuje zpomalení obchodních vztahů mezi Západní Saharou a některými členskými státy nebo zpomalení patrná v některých odvětvích. Oslovení jsou toho názoru, že omezení přístupu Západní Sahary na zahraniční trhy a k zahraničním investicím by jen brzdilo rozvoj místních hospodářských aktivit a mohlo by ohrozit některé aspekty sociálně-ekonomického a politického vývoje v době, kdy se zdá, že by Západní Sahara měla konečně nastoupit cestu rozvoje.

                  Do konzultace byla zahrnuta i Fronta Polisario, která stejně jako některé nevládní organizace vyjádřila negativní stanovisko. K tomu je nevedly ani tak obavy, že by plánované celní preference mohly mít na obyvatelstvo Západní Sahary nějaký konkrétní negativní dopad, jako spíše znepokojení, že jejich udělení podpoří udržení současného stavu v Západní Sahaře, kterou podle nich Maroko okupuje.

                  Z posouzení vyplývá, že přiznání celních preferencí zakotvených v dohodě o přidružení mezi EU a Marokem má na hospodářství Západní Sahary pozitivní vliv, přičemž v budoucnosti by měl být tento účinek zachován či případně posílen. Obavy z toho, že rozšíření celních preferencí by znamenalo uznání současného stavu, nejsou podložené, neboť žádné ustanovení dohody o přidružení neimplikuje uznání svrchovanosti Maroka nad Západní Saharou.

               Lidská práva

                  V oblasti lidských práv je situace v Západní Sahaře obecně srovnatelná s lidskoprávní situací v Maroku. Mechanismy i zákony na jejich ochranu jsou stejné. Západní Sahara má však v souvislosti s politickým sporem určitá specifika, která se týkají zejména svobody projevu, shromažďování a sdružování. Jakékoli „zásahy do územní celistvosti“, tedy i podpora snah Fronty Polisario o nezávislost, jsou pod hrozbou pokuty nebo dokonce trestu odnětí svobody zakázány.

                  Obecně lze uvažovat o očekávaném dopadu, který může mít rozšíření celních preferencí na produkty ze Západní Sahary na situaci lidských práv na tomto území, obdobně jako v případě dopadu dohody o přidružení mezi EU a Marokem na lidskoprávní situaci v Maroku. Jelikož dohoda v různých oblastech podporuje sbližování právních předpisů s normami Evropské unie, je vidět její nepřímý pozitivní účinek, zejména v oblasti pracovních podmínek (například opatření pro bezpečnost práce), pracovněprávních předpisů (například ochrana dětí), fytosanitárních opatření nebo ochrany spotřebitele.

               Hospodářský a obchodní dopad

                  K jednotlivým hospodářským odvětvím je možné učinit následující závěry.

                  Západní Sahara má zemědělskou produkci zaměřenou hlavně na rané plodiny (rajčata, melouny), pro něž existuje v Evropské unii trh. Tato produkce se odhaduje na 64 000 tun a představuje 14 000 přímých pracovních míst. Její dovozní hodnota činí zhruba 65 milionů EUR. Při neexistenci celních preferencí by na tento vývoz připadlo clo ve výši 6,6 milionu EUR.

                  Pokud by Západní Sahara v rámci momentálně zvažovaných projektů svou produkci a vývozy do Evropské unie rozšířila, mohl by do budoucna tento hospodářský přínos vzrůst. To by mělo dopad i na počet pracovních míst, jejichž počet by se mohl podle některých prognóz až zpětinásobit. Pokud jde o tvrzení, že rozvoj zemědělských aktivit podpořený dohodou ovlivní využívání přírodních zdrojů, a to zejména vody, pak marocké odhady ohledně spotřeby spodní vody, které sice někteří zpochybňují, uvádějí jen mírný dopad na neobnovitelné vodní zásoby. Rovněž jsou přijímána opatření na snížení využívání spodních vod (lokální zavlažování, odsolování mořské vody). Celkově vzato se zdá, že jednak v současné době existuje jen málo spolehlivých alternativních možností, které by umožňovaly hospodářský rozvoj dotčeného území, jednak jsou nevýhody spojené s čerpáním vodních zdrojů kompenzovány pozitivním hospodářským dopadem na Západní Saharu.

                  Co se týká odvětví produktů rybolovu, má Západní Sahara významný zpracovatelský průmysl se 141 podniky, které mají povolení vyvážet do Evropské unie. Vývoz produktů rybolovu z tohoto území činil v roce 2015 a 2016 100 až 200 milionů EUR. Na vývozu těchto produktů do Evropské unie záviselo přímo či nepřímo asi 45 000 pracovních míst. Rozšíření celních preferencí na tento dovoz by mělo výrazný dopad na hospodářství daného území, a tudíž i na zaměstnanost. Bylo by rovněž v souladu s postojem Evropské unie, která se podílí na rozvoji Západní Sahary svou finanční podporou konkurenceschopnosti tohoto odvětví, zaměstnanosti a kvality života rybářů, jakož i udržitelného využívání přírodních zdrojů. Naproti tomu zamítnutí udělení celních preferencí by ohrozilo jak vývoz, tak zaměstnanost, a podpořilo by přesun zpracovatelských aktivit do jiných lokalit, pravděpodobně do Maroka. Zamítnutí by rovněž bylo v rozporu s cíli Evropské unie, která chce rozvoj tohoto odvětví v Západní Sahaře podporovat.

                  Evropští dovozci produktů rybolovu ze Západní Sahary uvedli, že pokud by nebyla přiznána žádná celní preference, byl by nákup těchto produktů vzhledem k vysokému společnému vnějšímu clu (bez preferenčního režimu – nepreferenční celní sazby) daleko méně výhodný.

                  Konečně, pokud jde o odvětví fosfátů, to vzhledem k současnému stavu není bezprostředně a přímo ovlivněno vyloučením Západní Sahary z dohody o přidružení. Existují pro to tři hlavní důvody: 1. na některé produkty (surové fosfáty) se vztahuje nulové clo (doložka nejvyšších výhod), 2. neexistuje produkce fosfátů, pro které by v Unii existoval trh, 3. skutečnost, že některé fosfáty produkované v Západní Sahaře jsou zpracovávány v Maroku (nebo v jakékoli jiné zemi, s níž má Evropská unie uzavřenou preferenční dohodu), by byla postačující k tomu, aby byl těmto produktům přiznán preferenční marocký původ, takže výhody plynoucí z celních preferencí udělených pro tyto zpracované produkty nezávisí na původu nerostů.

                  Zároveň se však ukazuje, že udělení preferencí produktům pocházejícím ze Západní Sahary by mělo dopad na rozvoj produkce některých fosfátů v budoucnosti. Pokud by na vývoz těchto fosfátových produktů do Unie nebylo uděleno preferenční zacházení, ohrozilo by to ohlášené rozsáhlé investice (více než 2 miliardy dolarů) do výroby produktů z fosfátu v Západní Sahaře (zejména kyseliny fosforečné a hnojiv). Tyto investice by při neexistenci preferencí bylo zajímavější směřovat spíš než do Západní Sahary do míst, kde je možné preference na produkci získat (například do Maroka). Přerušení investic v Západní Sahaře by pak mělo dopad na výrobní kapacitu, rozmanitost produktů, a tudíž i na zaměstnanost v odvětví fosfátů v tomto regionu.

                  V obecné rovině by tak mělo mít přiznání celních preferencí výrazný dopad na hospodářský rozvoj tohoto území. Aby bylo možné tento dopad monitorovat, je v dohodě výslovně zakotven odpovídající rámec a postup, který stranám umožní na základě pravidelné výměny informací posuzovat dopady dohody během jejího provádění.

                  I přes obtíže spojené se získáváním vždy přesných údajů je možné z této studie vyvodit, že Západní Sahara má hospodářské aktivity a produkci, kterým by velice prospělo, kdyby mohly využívat stejných celních preferencí, jaké jsou udělené Marockému království. Některé produkce využívaly těchto preferencí fakticky až do 21. prosince 2016, což umožnilo rozvíjet v Západní Sahaře hospodářské aktivity a pracovní příležitosti: jedná se zejména o odvětví produktů rybolovu a některých zemědělských produktů. Rozšířením celních preferencí na tyto produkty by bylo možné zajistit pokračování jejich vývozu.

                  Má-li dojít k potřebné diverzifikaci hospodářského potenciálu Západní Sahary, je potřeba podpořit zahraniční investice, jejich předpokladem je zejména zvýšení právní jistoty, a tudíž vyjasnění celních podmínek použitelných na současný a budoucí vývoz ze Západní Sahary do Unie. Rozšíření výhod z celních preferencí na produkty ze Západní Sahary může přispět k vytvoření bezpečnějšího investičního prostředí a vzhledem k nevyužitému hospodářskému potenciálu tohoto území a k nízké současné úrovni jeho přímých zahraničních investic může přispět k jeho rychlému a výraznému rozvoji, který příznivě ovlivní i zaměstnanost.

                  Neudělení celních preferencí by naopak vývozy ze Západní Sahary výrazně ohrozilo, což se týká hlavně produktů rybolovu a zemědělských produktů, a je pravděpodobné, že již tak omezené produkce by ještě poklesly, což by znamenalo vznik další překážky pro rozvoj tohoto území. Pokud by nedošlo k rozšíření celních preferencí na produkty ze Západní Sahary, uplatnily by se na ně unijní cla v režimu doložky nejvyšších výhod, a produkty by tak neměly privilegovaný přístup na trh Evropské unie. To by sice mělo jen velmi omezený dopad na vývoz průmyslových produktů (fosfátů), zato vývoz produktů rybolovu a zemědělských výrobků do Unie by to ovlivnilo velmi negativně.

                  V obecnější rovině lze říct, že přiznání celních preferencí by mělo stimulovat investice do příslušných odvětví, a výrazně tak ovlivnit hospodářský rozvoj Západní Sahary. Jedná se například o některé fosfáty (zejména kyselinu fosforečnou a hnojiva), u nichž se s investicemi již počítá, zemědělství, kde rovněž existují rozvojové projekty, a rybolov. Pokud by však k přiznání celních preferencí nedošlo, mohlo by to znamenat překážky pro investice, rozvoj, diverzifikaci hospodářských aktivit a zaměstnanost.

                  Z mezinárodního práva a zejména článku 36 Vídeňské úmluvy vyplývá, že přiznání celních preferencí představuje samo o sobě pro území Západní Sahary jen dodatečné clo bez povinnosti protiplnění, proto lze předpokládat, že je pro ně přínosné.  Uváděné potenciální negativní účinky jsou čistě nepřímé účinky v případě využívání vodních zdrojů nebo s dopadem na zaměstnanost.  V oblasti lidských práv není možné celním preferencím připisovat žádný negativní účinek.

               • Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Návrh nesouvisí s programem REFIT.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Co se týká celních příjmů Unie, nemělo by dojít k žádnému významnému dopadu na rozpočet. V tomto ohledu je třeba připomenout, že až do 21. prosince 2016 byly produkty pocházející ze Západní Sahary při vstupu do Unie fakticky osvobozeny od cla.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Aby bylo možné monitorovat dopady dohody na příslušné obyvatelstvo a na využívání přírodních zdrojů na příslušném území, je v dohodě výslovně zakotven odpovídající rámec a postup, který stranám umožní na základě pravidelné výměny informací vyhodnocovat dopady dohody během jejího provádění. Evropská unie a Maroko se dohodly na vzájemné výměně informací, která proběhne nejméně jednou ročně v rámci Výboru pro přidružení, zřízeného dohodou o přidružení mezi EU a Marokem. Konkrétní podmínky vyhodnocování budou stanoveny později, aby je mohl schválit Výbor pro přidružení.

                  Občanská společnost bude o provádění dohody informována prostřednictvím útvarů Komise a Evropské služby pro vnější činnost.

               2018/0257 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem i) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé
                  6
                (dále jen „dohoda o přidružení“) vstoupila v planost dne 1. března 2000.

               (2)Od vstupu v platnost dohody o přidružení posilovala Unie průběžně bilaterální vztahy s Marokem a přiznala mu rozšířený status.

               (3)Zároveň neuznala svrchovanost Maroka nad Západní Saharou a neustále připomínala, že jí záleží na vyřešení konfliktu v Západní Sahaře, nesamosprávném území, které je v současné době z velké části pod správou Maroka. Plně podporuje úsilí generálního tajemníka OSN a jeho osobního vyslance pomoci stranám najít spravedlivé, trvalé a vzájemně přijatelné politické řešení, které umožní sebeurčení lidu Západní Sahary v rámci ujednání, jež budou v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů, jak jsou uvedeny v rezolucích Rady bezpečnosti OSN, zejména v rezolucích č. 2152 (2014) a č. 2218 (2015).

               (4)Od vstupu v platnost dohody o přidružení byly produkty pocházející ze Západní Sahary s osvědčením o původu z Maroka dováženy do Unie s celními preferencemi zakotvenými v relevantních ustanoveních této dohody.

               (5)V rozsudku ve věci C-104/16 P
                  7
                však Soudní dvůr Evropské unie uvedl, že dohoda o přidružení se vztahuje pouze na území Marockého království, a nikoli Západní Sahary, která je nesamosprávným územím.

               (6)Je důležité zajistit, aby nedošlo k narušení obchodních toků, které se rozvinuly v průběhu let, a zároveň poskytnout odpovídající záruky pro ochranu lidských práv a zajištění udržitelného rozvoje na příslušných územích. Rada tedy dne 29. května 2017 pověřila Komisi zahájením jednání s Marockým královstvím s cílem ustanovit právní základ pro přiznání celních preferencí zakotvených v dohodě o přidružení produktům pocházejícím ze Západní Sahary. Vzhledem k tomu, že jedině marocké orgány jsou schopné zajistit dodržování pravidel nezbytných pro udělení těchto preferencí, představuje dohoda mezi Evropskou unií a Marockým královstvím jediný nástroj, jak zajistit, aby mohl dovoz produktů pocházejících ze Západní Sahary využívat statusu preferenčního původu.

               (7)Komise posoudila možný dopad dohody na udržitelný rozvoj, a to zejména z hlediska přínosů a nevýhod plynoucích z celních preferencí udělených na produkty ze Západní Sahary pro příslušné obyvatelstvo, a též dopad na využívání přírodních zdrojů na příslušných územích. Dopady celních výhod na zaměstnanost, lidská práva a využívání přírodních zdrojů jsou však nepřímé povahy, a tudíž velmi obtížně měřitelné.  V tomto ohledu rovněž není snadné získat objektivní informace.

               (8)Z provedeného posouzení nicméně vyplývá, že celkové výhody pro hospodářství Západní Sahary plynoucí z přiznání celních preferencí ustanovených v dohodě o přidružení produktům pocházejícím ze Západní Sahary, a zejména silný pákový efekt pro hospodářský růst, a tudíž i sociální rozvoj, převažují nad nevýhodami zmiňovanými během konzultací, jako je extenzivní využívání přírodních zdrojů a zejména zásob podzemních vod, pro něž již byla přijata opatření.

               (9)Rozšíření celních preferencí na produkty pocházející ze Západní Sahary tak bude mít globálně pozitivní dopad na příslušné obyvatelstvo a mělo by umožnit udržet tento účinek i do budoucnosti, popřípadě ho ještě zvýšit. Z posouzení vyplývá, že rozšíření výhod celních preferencí na produkty ze Západní Sahary může posílit jistotu investičního prostředí a napomoci rychlému a silnému rozvoji s příznivým dopadem na místní zaměstnanost. Skutečnost, že v Západní Sahaře existují hospodářské aktivity a produkce, kterým by velice prospělo udělení celních preferencí podle smlouvy o přidružení, ukazuje, že jejich neudělení by významně ohrozilo vývoz ze Západní Sahary, zejména vývoz produktů rybolovu a zemědělských produktů. Přiznání celních preferencí by mělo podpořit příliv investic, a pozitivně tak ovlivnit hospodářský rozvoj Západní Sahary.

               (10)Komise ve spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost rovněž zajistila, aby bylo vhodným způsobem zapojeno i obyvatelstvo, jehož se tato dohoda dotýká, a uspořádala konzultace, jichž se zúčastnilo široké spektrum subjektů a činitelů sociálně-ekonomické a politické sféry z řad obyvatelstva Západní Sahary. Ti se většinově vyslovili pro rozšíření celních preferencí podle dohody o přidružení i na Západní Saharu. Ti, kdo rozšíření odmítli, neidentifikovali žádný konkrétní negativní dopad na místní obyvatelstvo, ale soudili zejména, že by tato dohoda stvrdila postavení Maroka na území Západní Sahary. Žádné ustanovení této dohody však neumožňuje tvrdit, že by uznávala svrchovanost Maroka nad Západní Saharou. Unie bude i nadále vyvíjet zvýšené úsilí na podporu procesu mírového řešení konfliktu, který byl započat pod záštitou OSN.

               (11)V souladu s rozhodnutím [XXX] Rady ze dne […]
                  8
                Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, byla podepsána dne […] s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (12)Dohoda přispívá k plnění cílů sledovaných Unií v rámci článku 21 Smlouvy o Evropské unii.

               (13)Dohoda by měla být schválena jménem Evropské unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda formou výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé se schvaluje jménem Unie.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Unie v souladu s dohodou oznámení vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost […] prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.

                     (2)

                        Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních pro zemědělské produkty, zpracované zemědělské produkty, ryby a produkty rybolovu, o nahrazení jejích protokolů č. 1, 2 a 3 včetně příloh a o změně dohody o přidružení (Úř. věst. L 241, 7.9. 2012, s. 2).

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 21. prosince 2016, Rada v. Fronta Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

                     (4)

                        Je třeba připomenout, že například francouzská verze směrnice pro vyjednávání používá termín „populations“, zatímco anglická používá výraz „people“, což ukazuje, že již v dokumentech OSN se používá nejednotná terminologie. Také například ve stanovisku Mezinárodního soudního dvora ze dne 16. října 1975 je v závěrech použit ve francouzské verzi termín „populations“, ale v anglické verzi termín „people“.

                     (5)

                        Rezoluce přijatá Valným shromážděním dne 7. prosince 2017 o hospodářských a jiných aktivitách poškozujících zájmy obyvatel nesamosprávných území (dokument A/RES/72/92 z 14. prosince 2017).

                     (6)

                        Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 21. prosince 2016, Rada v. Fronta Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

                     (8)

                        Rozhodnutí […] Rady ze dne […] o podpisu jménem Evropské unie Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (Úř. věst. […], […], s. […])

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne11.6.2018
            COM(2018) 479 final
            PŘÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu jménem Evropské unie Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé

               PŘÍLOHA

               Návrh Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé

               A. Dopis Unie

               Vážená paní, vážený pane,

               mám tu čest odvolat se na jednání, jež se uskutečnila v rámci Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé („dohoda o přidružení“), o změně některých protokolů k této dohodě.

               V návaznosti na jednání se Evropská unie a Marocké království dohodly takto:

               Tato dohoda se uzavírá, aniž by tím bylo dotčeno stanovisko Evropské unie ohledně statusu Západní Sahary a postoj Marockého království k tomuto regionu.

               Obě strany znovu potvrzují svoji podporu procesu OSN a podporují úsilí generálního tajemníka o nalezení konečného politického řešení v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů a na základě rezolucí Rady bezpečnosti.

               Evropská unie a Marocké království se dohodly začlenit níže uvedené společné prohlášení za protokol č. 4 k dohodě o přidružení.

               „Společné prohlášení o provádění protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé („dohoda o přidružení“)

               1.
                     Produkty pocházející ze Západní Sahary, které podléhají kontrole marockých celních orgánů, využívají stejných obchodních preferencí, jaké Evropská unie udělila na produkty, na něž se vztahuje dohoda o přidružení.

               2.
                     Protokol č. 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu produktů uvedených v odstavci 1, včetně důkazů o původu
                  1
               .

               3.
                     Zajištěním uplatňování protokolu č. 4 na tyto produkty jsou pověřeny celní orgány členských států Evropské unie a Maroka.“

               Evropská unie a Marocké království znovu potvrzují svůj závazek uplatňovat protokoly v souladu s ustanoveními dohody o přidružení týkajícími se dodržování základních svobod a lidských práv.

               Začlenění tohoto společného prohlášení vychází z dlouhodobého privilegovaného partnerství mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, které bylo stvrzeno zejména udělením rozšířeného statusu Maroku, jakož i ze společného cíle obou stran toto partnerství prohloubit a rozšířit.

               V tomto duchu partnerství a s cílem umožnit stranám posoudit dopad této dohody zvláště na udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o výhody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů na příslušných územích, se Evropská unie a Maroko dohodly na vzájemné výměně informací v rámci Výboru pro přidružení, která proběhne nejméně jednou ročně.

               Specifické postupy pro posuzování budou stanoveny později, aby je mohl schválit Výbor pro přidružení nejpozději dva měsíce poté, co tato výměna dopisů vstoupí v platnost.

               Od data podpisu schváleného Radou Evropské unie je možné tuto výměnu dopisů prozatímně uplatňovat, a to vyjádřením vzájemného souhlasu výměnou oznámení mezi stranami.

               Tato dohoda ve formě výměny dopisů vstupuje v platnost dnem poté, co obě strany oznámí, že byly dokončeny vnitřní postupy nutné pro její přijetí.

               Byl bych Vám vděčen, kdybyste mi mohl potvrdit souhlas Vaší vlády s výše uvedeným.

               S úctou

               Za Radu Evropské unie

               B. Dopis Marockého království

               Vážená paní, vážený pane,

               mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dopisu z dnešního dne tohoto znění:

               „Vážená paní, vážený pane,

               mám tu čest odvolat se na jednání, jež se uskutečnila v rámci Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé („dohoda o přidružení“), o změně některých protokolů k této dohodě.

               V návaznosti na jednání se Evropská unie a Marocké království dohodly takto:

               Tato dohoda se uzavírá, aniž by tím bylo dotčeno stanovisko Evropské unie ohledně statusu Západní Sahary a postoj Marockého království k tomuto regionu.

               Obě strany znovu potvrzují svoji podporu procesu OSN a podporují úsilí generálního tajemníka o nalezení konečného politického řešení v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů a na základě rezolucí Rady bezpečnosti.

               Evropská unie a Marocké království se dohodly začlenit zde níže uvedené společné prohlášení za protokol č. 4 k dohodě o přidružení.

               „Společné prohlášení o provádění protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé („dohoda o přidružení“)

               1.
                     Produkty pocházející ze Západní Sahary, které podléhají kontrole marockých celních orgánů, využívají stejných obchodních preferencí, jaké Evropská unie udělila na produkty, na něž se vztahuje dohoda o přidružení.

               2.
                     Protokol č. 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu produktů uvedených v odstavci 1, včetně důkazů o původu
                  2
               .

               3.
                     Zajištěním uplatňování protokolu č. 4 na tyto produkty jsou pověřeny celní orgány členských států Evropské unie a Maroka.“

               Evropská unie a Marocké království znovu potvrzují svůj závazek uplatňovat protokoly v souladu s ustanoveními dohody o přidružení týkajícími se dodržování základních svobod a lidských práv.

               Začlenění tohoto společného prohlášení vychází z dlouhodobého privilegovaného partnerství mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, které bylo stvrzeno zejména udělením rozšířeného statusu Maroku, jakož i ze společného cíle obou stran toto partnerství prohloubit a rozšířit.

               V tomto duchu partnerství a s cílem umožnit stranám posoudit dopad této dohody zvláště na udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o výhody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů na příslušných územích, se Evropská unie a Maroko dohodly na vzájemné výměně informací v rámci Výboru pro přidružení, která proběhne nejméně jednou ročně.

               Specifické postupy pro posuzování budou stanoveny později, aby je mohl schválit Výbor pro přidružení nejpozději dva měsíce poté, co tato výměna dopisů vstoupí v platnost.

               Od data podpisu schváleného Radou Evropské unie je možné tuto výměnu dopisů prozatímně uplatňovat, a to vyjádřením vzájemného souhlasu výměnou oznámení mezi stranami.

               Tato dohoda ve formě výměny dopisů vstupuje v platnost dnem poté, co obě strany oznámí, že byly dokončeny vnitřní postupy nutné pro její přijetí.

               Byl bych Vám vděčen, kdybyste mi mohl potvrdit souhlas Vaší vlády s výše uvedeným.

               S úctou “

               Jsem oprávněn potvrdit, že moje vláda souhlasí s obsahem Vašeho dopisu.

               S úctou

               Za Marocké království

                     (1)

                        Za uplatňování ustanovení protokolu č. 4 na produkty uvedené v odstavci 1 jsou odpovědné marocké celní orgány.

                     (2)

                        Za uplatňování ustanovení protokolu č. 4 na produkty uvedené v odstavci 1 jsou odpovědné marocké celní orgány.