				|

		52014PC0538

			Návrh PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY, kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů /* COM/2014/0538 final - 2014/0247 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Zdanění energetických produktů a
elektřiny je v Unii upraveno směrnicí Rady 2003/96/ES[1] (dále jen
„směrnice o zdanění energie“ nebo „směrnice“).
Podle čl. 19 odst. 1
směrnice může Rada kromě ustanovení zejména článků 5,
15 a 17 jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli
členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z
důvodu některé zvláštní politiky.
Cílem tohoto návrhu je povolit Německu
uplatňování snížené sazby daně na elektřinu dodávanou přímo
plavidlům v kotvištích přístavů (dále jen „pobřežní
elektřina“). Tato výjimka má poskytnout ekonomickou pobídku k využívání
pobřežní elektřiny s cílem snížit znečištění ovzduší v
přístavních městech.
Žádost a její obecné souvislosti
Dne 12. července 2011 přijala
Rada prováděcí rozhodnutí Rady 2011/445/EU, kterým se v souladu
s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje
uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo
plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní
elektřina“)[2].
Použitelnost uvedeného rozhodnutí končí dne 16. července 2014.
Dopisem ze dne 26. února 2014 požádaly
německé orgány o nové rozhodnutí o povolení, které umožní Německu
nadále uplatňovat snížení daně. Německo požádalo o povolení
snížit daň na dobu šesti let.
Pomocí požadovaného opatřením hodlá
Německo pokračovat v poskytování pobídky k využívání pobřežní
elektřiny, o níž se usuzuje, že je méně znečišťující
alternativou výroby elektřiny na palubě plavidel v kotvištích přístavů.
Nebude-li opatření povoleno, bude se muset pobřežní elektřina
zdaňovat podle obecné vnitrostátní sazby daně z elektřiny,
která činí 20,50 EUR/MWh.
Na druhou stranu čl. 14
odst. 1 písm. c) směrnice o zdanění energie ukládá
členským státům povinnost osvobodit od daně energetické
produkty používané jako pohonné hmoty nebo paliva pro lodě pro plavbu
ve vodách EU. Toto osvobození od daně se vztahuje rovněž
na energetické produkty používané k výrobě elektřiny
na palubě lodí v kotvištích přístavů. Členské
státy mohou také od daně osvobodit energetické produkty používané
loděmi pro plavbu po vnitrozemských cestách
podle čl. 15 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
mezi něž patří i energetické produkty k výrobě elektřiny
na palubě. Z tohoto důvodu ve většině
případů nemá daňový systém vycházející ze směrnice o zdanění
energie vliv na náklady na výrobu elektřiny na palubě
lodě v kotvišti přístavu, ačkoli by tato produkce mohla mít
nepříznivý vliv na zdraví a životní prostředí tím,
že zhoršuje kvalitu ovzduší a zvyšuje hladinu hluku
v přístavech.
Německo si přeje na pobřežní
elektřinu i nadále uplatňovat sníženou sazbu ve výši 0,50 EUR/MWh,
čímž by dodrželo minimální sazbu daně z elektřiny stanovenou ve
směrnici 2003/96/ES. Snížená sazba daně z elektřiny se má vztahovat
na všechny dodávky pobřežní elektřiny ve vodách EU i na
vnitrozemských vodních cestách s výjimkou soukromých rekreačních plavidel.
Podle výpočtů německých orgánů činily v tříletém
období uplatňování daného opatření průměrné roční daňové
výdaje přibližně 2,2 milionu EUR. Podle odhadů spolkové vlády lze
očekávat, že v průběhu příštích šesti let se tyto
hypotetické rozpočtové výdaje budou postupně navyšovat na 3
až 4 miliony EUR ročně.
Snížením daně Německo zamýšlí
provozovatelům plavidel i nadále poskytovat pobídku k využívání
pobřežní elektřiny za účelem snížení emisí přenášených
vzduchem a hluku z plavidel v kotvištích a rovněž emisí CO2.
Uplatňování snížené sazby daně by posílilo konkurenceschopnost
pobřežní elektřiny ve vztahu k spalování ropných paliv na
palubě, které je od daně zcela osvobozeno.
Německé orgány informovaly Komisi,
že v současnosti má ze všech německých námořních
přístavů zařízení pro poskytování pobřežní elektřiny s
vyšším elektrickým zatížením jen přístav Lübeck. Kromě zařízení
přímo na pobřeží nabízí přístav i tzv. energetické čluny
(„power barges“), tj. plovoucí zařízení pro kombinovanou výrobu tepla
a elektrické energie spalující zkapalněný zemní plyn. Výstavba
zařízení pro dodávky statické pobřežní elektřiny v přístavu
Hamburk se plánuje na květen 2014 a jeho součástí budou i zařízení
pro pobřežní elektřinu v terminálu ALTONA, jež bude sloužit
dvěma terminálům pro výletní lodě. Existují rovněž plány
na poskytování energetických člunů v terminálu HafenCity.
V případě vnitrozemských
přístavů jsou zařízení pro pobřežní elektřinu více
rozšířena a existují plány na jejich další rozvoj.
Německo má za to, že toto opatření
je v souladu s doporučením Komise 2006/339/ES o podpoře
využívání pobřežní elektrické energie loděmi v kotvištích
přístavů EU ([3])
a se sdělením Komise o strategických cílích a doporučeních pro
politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018 ([4]). V této
souvislosti se poznamenává, že od června 2011 budou mít členské státy
bezpodmínečnou povinnost vyhovět normám kvality ovzduší pro
příslušné znečišťující látky, jako jsou částice ([5]). Po členských
státech se vyžaduje, aby tam, kde je to příslušné, nalezly řešení
problémů, jako jsou emise z lodí v kotvištích přístavů, a lze
předpokládat, že v přístavech s těmito problémy bude využívání
pobřežní elektřiny podporováno jako součást celkové strategie
pro kvalitu ovzduší.
Argumenty německých orgánů
týkající se dopadu opatření na vnitřní trh
Německé orgány uvádějí, že
opatření nepostihne řádné fungování vnitřního trhu a nepovede k
narušení hospodářské soutěže. V Německu lze daňové
zvýhodnění poskytovat jak ve formě snížení sazby daně vybírané
při dodání, tak i v podobě vrácení daně. Uplatní-li se snížení
daně při dodání, nemusel by poskytovatel elektřiny přenést
daňovou výhodu či pouze její část na konečného
spotřebitele, tedy na provozovatele lodi. Podle německých orgánů
nicméně bývá daňové zvýhodnění obvykle přeneseno. Avšak
i v případech, kdy je snížení daně zcela přeneseno na
provozovatele lodí, kteří pobřežní elektřinu získávají při
minimální sazbě daně uvedené ve směrnici 2003/96/ES,
nebudou ve skutečnosti hospodářsky zvýhodněni oproti
subjektům, které si na palubě vyrábějí vlastní elektřinu,
neboť tato elektřina je od daně osvobozena. Náhrada
elektřiny z vlastní výroby za pobřežní elektřinu zdaněnou
použitelnou minimální sazbou by podle německých orgánů nevedla
celkovému nákladovému zvýhodnění.
Německé orgány informovaly Komisi, že
v tomto okamžiku nemají údaje o počtu provozovatelů lodí,
kteří využívají zařízení pro pobřežní elektřinu a
kvůli krátké době uplatňování daného opatření nemohou
poskytnout úplné posouzení trendu v oblasti využívání pobřežní
elektřiny. Na základě dostupných informací se domnívají, že
došlo ke značnému zvýšení používání pobřežní elektřiny, a
to zejména u lodí v kotvištích v přístavech na vnitrozemských
vodních cestách.
Platné předpisy vztahující se na
oblast návrhu
Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne
27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových
předpisů Společenství o zdanění energetických produktů
a elektřiny, zejména čl. 14 odst. 1 písm. c) a
čl. 15 odst. 1 písm. f).
Posouzení opatření podle
článku 19 směrnice 2003/96/ES
Důvody zvláštní politiky
Ustanovení čl. 19 odst. 1
prvního pododstavce směrnice zní takto:
„Kromě
ustanovení předchozích článků, zejména článků 5,
15 a 17, může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit
kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo
snížení z důvodu některé zvláštní politiky.“
Prostřednictvím dotyčného snížení
daně sledují německé orgány cíl spočívající v další podpoře
způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích
přístavů, který je méně škodlivý pro životní prostředí, což
by mělo zlepšit kvalitu místního ovzduší. Jak Německo uvedlo, Komise
již využívání pobřežní elektřiny vlastně doporučila jako
alternativu výroby elektřiny na palubě plavidel
v kotvištích, a tím uznala její výhody pro oblast životního
prostředí ([6]).
Bez tohoto opatření bude v Německu nutno elektřinu
dodávanou plavidlům v kotvištích zdanit sazbou 20,50 EUR/MWh .
Požadované snížení představuje další pobídku k využívání této technologie
se zdaněním na úrovni 20 EUR/MWh, a přispívá tak k udávanému cíli
politiky.
Komise rovněž bere na vědomí, že v
současnosti je významnou překážkou pro širší využívání pobřežní
elektřiny takřka zcela chybějící nezbytná pobřežní
infrastruktura v přístavech a že k dosažení politického cíle, jímž je
dotyčné osvobození od daně, tak budou pravděpodobně
nezbytné další iniciativy zaměřené zejména na vybudování této
infrastruktury. Podle informací poskytnutých německými orgány,
námořní plavidla požadují zařízení, která jsou schopna snášet vysoké
elektrické zatížení, přičemž v současnosti se tato
zařízení nacházejí pouze v přístavu Lübeck. Existují plány
na výstavbu daných zařízení i v přístavu Hamburk. Ve větším
počtu lze zařízení pro pobřežní elektřinu najít ve
vnitrozemských přístavech, v nichž mají plavidla na elektrické zatížení
menší požadavky.
Pokud jde o povahu sledovaného cíle politiky,
upozorňuje Komise na skutečnost, že podpora pobřežní
elektřiny je vlastně společným politickým cílem, který by
měla sledovat celá Unie. Jednoznačně se to uvádí
ve sdělení Komise – Integrovaná námořní politika pro Evropskou
unii ([7])
a v doprovodném pracovním dokumentu jejích útvarů ([8]). Toto opatření je
v souladu s návrhem Komise na směrnici o zavádění infrastruktury
pro alternativní paliva, který se věnuje problematice instalace
zařízení pro dodávky pobřežní elektřiny v přístavech,
pokud to bude nákladově efektivní a bude to mít přínos pro životní
prostředí ([9]).
Komise navrhla pro pobřežní
elektřinu dodávanou plavidlům v kotvištích přístavů
osvobození od zdanění energie ve svém návrhu na revizi
směrnice o zdanění energie ([10]).
Návrh Komise však dosud nepřijala Rada. Hospodářským subjektům
v Německu a německým orgánům by ve věci
daňových opatření uplatňovaných za účelem podpory používání
pobřežní elektřiny měla být v tomto mezidobí dána právní
jistota. V současné době je jediná možnost, jak zavést ve vztahu
k pobřežní elektřině příznivější daňové zacházení,
stanovena v článku 19. Cílem tohoto článku je nicméně reagovat
na zvláštní situace v jednotlivých členských státech, které nejsou v
samotné směrnici zohledněny. Odchylku na základě
článku 19, která sleduje politický cíl spočívající
v podpoře pobřežní elektřiny, lze proto udělit pouze
jako přechodné opatření, než tento cíl zohlední Rada v rámci revize
směrnice 2003/96/ES.
Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
Požadované opatření se týká
především politiky EU v oblasti životního prostředí. Jelikož
pomůže omezit spalování ropných paliv na palubě plavidel v
přístavech, přispěje k cíli zlepšení kvality místního ovzduší.
Opatření by také v omezeném rozsahu mohlo vést ke snížení emisí CO2,
přestože význam tohoto dopadu bude záviset na zdroji elektřiny, která
bude plavidlům dodávána ([11]).
Pro ilustraci rozsahu tohoto problému v oblasti životního prostředí udává
Německo jako příklad přístav Lübeck-Travemünde, v němž
90 % emisí oxidu siřičitého a 80 % emisí oxidu dusíku
pochází z lodí. Na základě roční spotřeby elektrické
energie na úrovni 5 584 MWh poskytly německé orgány následující
srovnání mezi odhadovanými ročními emisemi vznikajícím v důsledku
využívání pobřežní elektřiny v přístavu Lübeck a emisemi
z používání lodního plynového oleje využívaného k výrobě
elektřiny na palubě, které splňují mezní hodnoty obsahu
síry stanovené ve směrnici EU o síře ([12]):
   || NOx || SO2 || CO2
 Zelená elektřina z vodní energie || 0,078 t || 0,056 t || 0 t
 Lodní plynový olej || 3,571 t || 6,026 t || 4251,9 t
V odhadech hamburských přístavních
orgánů se uvádí, že plánovaná zařízení pro pobřežní
elektřinu by měly oproti používání lodního plynového oleje v
terminálu Altona ročně snížit emise NOx přibližně o 39
tun neboli o 74 %, emise SO2 přibližně o
1,1 tuny neboli o 62 % a emise jemných částic
přibližně o 0,5 tuny neboli o 5 %. Budou-li uvedená
zařízení provozována s využitím běžné německé skladby
zdrojů energie, mělo by to vést ke snížení emisí CO2 o
přibližně 1 050 tun neboli o 19 % ročně. Plánované dodávky
elektřiny z obnovitelných zdrojů by v závislosti na
výkonnosti zařízení pro výrobu elektřiny mohly vést k mnohem
větším snížením emisí CO2 o 3 354 tun
ročně. Omezení emisí látek znečišťujících ovzduší díky
využívání energetických člunů spalujících zkapalněný zemní plyn,
které dodávají elektřinu výletním lodím v terminálu Hafencity, mělo
vést ke snížení emisí NOx o 51 tun neboli o 73 %. Po odečtení
pěti tun ročních emisí NOx z energetických člunů je
výsledkem celkové snížení emisí o 46 tun ročně. Ročně
by měly být emise SOx sníženy o 1,5 tuny neboli o 58 % a emise
jemných částic o 0,7 t neboli o 48 %, aniž by vznikly
dodatečné emise z energetických člunů. Pokud by se namísto
lodního plynového oleje využil zkapalněný zemní plyn, emise CO2
by se měly snížit o 1 824 tun neboli o 26 % ročně. V odhadech
byly zohledněny i zbytkové emise z pomocných kotlů (pro teplo na palubě).
V této souvislosti je třeba
připomenout, že nepříznivé konkurenční postavení pobřežní
elektřiny je dáno skutečností, že na její alternativu, tedy
elektřinu vyráběnou na palubě plavidel po dobu jejich přítomnosti
v námořních přístavech, se v současné době vztahuje plné a
čisté osvobození od daně, přičemž dané osvobození platí
nejen pro ropná paliva spalovaná za účelem výroby elektřiny (což
odpovídá běžné situaci podle čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96/ES),
ale i pro samotnou elektřinu, jež je na palubách plavidel vyráběna
(viz čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/96/ES). Ačkoliv
posledně uvedené osvobození od daně lze jako takové stěží
pokládat za opatření, které je v souladu s cíli Unie v oblasti životního
prostředí, je odrazem praktických aspektů. Zdanění
elektřiny vyráběné na palubě by totiž vyžadovalo prohlášení
majitele (který je často usazen ve třetí zemi) nebo provozovatele
plavidla o množství spotřebované elektřiny. V prohlášení by musel být
dále uveden podíl elektřiny spotřebované v teritoriálních vodách
členského státu, v němž má být daň uhrazena. To by
znamenalo velkou administrativní zátěž pro majitele lodí, kteří by
museli takováto prohlášení vydat pro každý členský stát, jehož
teritoriálních vod se to týká. Za této situace může být
odůvodněné nepenalizovat méně znečišťující alternativu
v podobě pobřežní elektřiny tím, že bude Německu povoleno
uplatňovat sníženou sazbu daně.
Co se týká elektřiny spotřebované
plavidly v kotvištích přístavů na vnitrozemských vodních cestách,
osvobození elektřiny vyráběné na palubě je na rozdíl od situace
v námořních přístavech pro členské státy pouze nepovinné
(čl. 15 odst. 1 písm. f)). Členským státům proto
žádná právní překážka nebrání v tom, aby s pobřežní elektřinou a
výrobou elektřiny na palubě v přístavech na vnitrozemských
vodních cestách zacházely stejně. Možnost, kterou nabízí čl. 15
odst. 1 písm. f) směrnice, a to nezdaňovat elektřinu
vyráběnou na palubě, je ze strany zákonodárce opět
vysvětlena praktickými aspekty a současně je úzce spojena s
volitelnými daňovými výhodami pro plavbu po vnitrozemských vodních vodách.
Většina členských států (mezi nimi i Německo) se rozhodla
paliva používaná pro tyto účely nezdaňovat. Pokud se týká Rýna a jeho
přítoků, je toto osvobození od daně součástí mezinárodní
dohody ([13]),
kterou Německo ratifikovalo. Považuje se také za nepraktické zdaňovat
zvlášť vstupní palivo pro výrobu elektřiny na palubě ([14]), protože by to
přinejmenším předpokládalo rozlišování mezi palivem používaným pro
výrobu elektřiny a pro plavbu. Závěrem je nutno dodat, že při
rozhodování, zda rozšířit osvobození od daně vztahující se na
námořní dopravu i na paliva používaná pro plavbu po vnitrozemských vodních
cestách, vezmou členské státy v úvahu řadu hledisek, včetně
širších cílů vnitrostátní dopravní politiky, jako jsou ohledy na životní
prostředí, které je mohou vést k tomu, že paliva používaná pro tyto
účely nezdaní.
V této fázi se proto považuje za
odůvodněné zachovat v Německu možnost spočívající v
osvobození pobřežní elektřiny v přístavech na vnitrozemských
vodních cestách.
Vnitřní trh a korektní
hospodářská soutěž
Z hlediska vnitřního trhu a korektní
hospodářské soutěže by požadované opatření snížilo stávající
narušení mezi oběma konkurenčními zdroji elektřiny pro lodě
v kotvištích, tj. výrobou elektřiny na palubě a pobřežní
elektřinou, které je způsobeno osvobozením ropných paliv od
daně.
Pokud jde o hospodářskou soutěž mezi
provozovateli plavidel, je nutno za prvé zopakovat, že dle informací, jež má
Komise k dispozici, v současnosti pobřežní elektřinu
využívá komerčně velmi málo plavidel. Za druhé, i kdyby toto
opatření zajistilo dopravním společnostem výhodu v tom, že by mohly
nakupovat elektřinu při nižších nákladech ve srovnání se
společnostmi působícími v jiných odvětvích, neočekává se,
že by zkoumané opatření významně změnilo situaci v oblasti
hospodářské soutěže v odvětví dopravy. Ačkoliv přesné
odhady nákladů závisí v rozhodující míře na vývoji ceny ropy, a
jsou proto velmi obtížné, z dostupných informací ([15]) a údajů
poskytnutých Německem vyplývá, že celkově by ve většině
případů ani úplné osvobození od daně nesnížilo provozní náklady
na pobřežní elektřinu pod úroveň nákladů na výrobu
elektřiny na palubě, a v žádném případě by proto pro
provozovatele plavidel používajících pobřežní elektřinu
nepředstavovalo významnou soutěžní výhodu oproti provozovatelům
využívajícím výrobu elektřiny na palubě. V daném případě
lze významné narušení výše uvedeného druhu očekávat o to méně,
jelikož Německo dodrží minimální úroveň zdanění stanovenou ve
směrnici 2003/96/ES.
Pokud se jedná o hospodářskou soutěž
mezi přístavy, kdy (jak bylo uvedeno výše) se navzdory snížení daně
používání pobřežní elektřiny přinejmenším v krátkodobém
horizontu nestane pravděpodobně ekonomicky schůdnější než výroba
elektřiny na palubě, není rovněž pravděpodobné, že toto
snížení daně u pobřežní elektřiny významně naruší
hospodářskou soutěž mezi přístavy tím, že plavidla
přiměje ke změně trasy podle dostupnosti této možnosti.
Německé orgány zdůrazňují, že používání pobřežní
elektřiny je omezeno nejen kvůli absenci přístavních
zařízení či vyšším nákladům, ale také z důvodu
neexistence mezinárodně dohodnutých technických norem pro
připojení plavidel do rozvodné elektrické sítě.
Závěrem lze dodat, že časový
rámec navrhovaného povolení k uplatňování snížené sazby daně
do značné míry odráží časový rámec v návrhu Komise, v němž
je pobřežní elektřina od daně osvobozena na dobu osmi let.
Doba uplatňování opatření a
vývoj rámcových předpisů EU o zdanění energie
Doba uplatňování odchylky by měla
být v zásadě dostatečně dlouhá, aby provozovatele
přístavů neodradila od uskutečnění potřebných
investic. V tomto konkrétním případě by byla doba uplatňování
opatření prodloužena a míra snížení daně navýšena v rámci návrhu
Komise na přezkum směrnice o zdanění energie, ve kterém se po
nabytí účinku předpokládá povinné osvobození pobřežní
elektřiny od daně na dobu osmi let. Odchylka by přesto
neměla narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce a měla by
zohledňovat možnost, že Rada přijme na návrh Komise na změnu
směrnice o zdanění energie právní akt. Za těchto okolností se
jeví jako vhodné udělit požadované povolení nejvýše na dobu šesti let, jak
dovoluje směrnice, avšak s výhradou toho, že dříve, než skončí
takto předpokládaná doba použitelnosti, nabudou platnosti obecná
ustanovení v této věci. Tato doba zajistí právní jistotu
provozovatelům lodí a přístavů, kteří si musí naplánovat
investice do zařízení pro pobřežní elektřinu nebo do palubního
vybavení. Německým orgánům rovněž umožní shromáždit více
údajů pro opětovné posouzení daného opatření v budoucnu.
Pravidla státní podpory
Sazba daně ve výši 0,50 EUR/MWh, kterou
předpokládají německé orgány, dodržuje minimální úroveň
zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES. Opatření tak splňuje
jednu z podmínek stanovených v článku 44 nařízení
Komise (EU) č. 651/2014 ([16]),
ve kterém jsou stanoveny podmínky, za nichž je takové opatření vyňato
z oznamovací povinnosti v rámci pravidel pro státní podporu. V této fázi však
nelze zjistit, zda jsou všechny podmínky vymezené v daném nařízení
splněny a návrh prováděcího rozhodnutí Rady nebrání Komisi v tom, aby
po Německu požadovala dodržení pravidel státní podpory.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými
stranami
Tento návrh vychází z žádosti podané
Německem a týká se pouze tohoto členského státu.
Sběr a využití výsledků
odborných konzultací
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
Posouzení dopadů
Tento návrh se týká povolení pro jeden
členský stát na základě jeho žádosti.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Zásada subsidiarity
Oblast nepřímých daní, na niž se vztahuje
článek 113 SFEU, nespadá sama o sobě do výlučné pravomoci
Evropské unie ve smyslu článku 3 SFEU.
Výkon pravomocí členských států v
této oblasti je však stávajícím právem EU striktně vymezen a omezen. Podle
článku 19 směrnice 2003/96/ES může zavedení dalšího
osvobození od daně nebo snížení ve smyslu uvedeného článku povolit
členskému státu pouze Rada. Členské státy nemohou Radu nahradit.
Návrh je proto v souladu se zásadou
subsidiarity.
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou proporcionality.
Snížení daní nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení
dotyčného cíle (viz výše uvedené posouzení aspektů týkajících se vnitřního
trhu a korektní hospodářské soutěže).
Volba nástrojů
Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady.
Článek 19 směrnice 2003/96
stanoví pouze tento druh opatření.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Tímto opatřením nevzniká Unii žádná
finanční ani administrativní zátěž. Návrh proto nemá žádné
důsledky pro rozpočet Unie.
2014/0247 (NLE)
Návrh
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se v souladu s článkem 19
směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu
daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích
přístavů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze
dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových
předpisů Společenství o zdanění energetických produktů
a elektřiny ([17]),
a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Prováděcím rozhodnutí
Rady 2011/445/EU se Německu v souladu s článkem 19
směrnice 2003/96/ES povolilo do 16. července 2014 uplatňovat
sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům
v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).
(2)       Dopisem ze dne 26. února 2014
Německo požádalo o povolení nadále uplatňovat sníženou sazbu
daně na elektřiny pro pobřežní elektřinu podle
článku 19 směrnice 2003/96/ES.
(3)       Cílem snížené daně,
kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je další podpora širšího využívání
pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických
potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním
ropných paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní
prostředí.
(4)       Jelikož používání
pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících
ovzduší spojených se spalováním ropných paliv na palubě plavidel v
kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v
přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření
přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního
prostředí, zdraví a klimatu.
(5)       Udělení povolení
Německu, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou
sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro větší
využívání pobřežní elektřiny, protože výroba elektřiny na
palubě bude ve většině případů i nadále
konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k
stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh
nepovede opatření během své doby platnosti pravděpodobně k
významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž
nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(6)       Z ustanovení čl. 19
odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené
na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově
omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá,
aby mohlo být opatření náležitě vyhodnoceno, ale zároveň nesmí
narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit
požadované povolení na dobu šesti let, avšak s výhradou vstupu obecných
ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než
je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení.
(7)       Aby provozovatelé
přístavů a lodí disponovali právní jistotou a aby se zabránilo potenciálnímu
zvýšení administrativní zátěže pro distributory a redistributory
elektřiny, k němuž by mohlo dojít v důsledku změn v
sazbě spotřební daně vybírané z pobřežní elektřiny,
mělo by se zajistit, aby Německo mohlo bez přerušení
uplatňovat stávající zvláštní snížení daně, jehož se týká toto
rozhodnutí. Požadované povolení by tedy mělo být uděleno
s účinkem od 17. července 2014, čímž by se plynule
navázalo na předchozí ujednání v rámci prováděcího rozhodnutí Rady
2011/445/EU.
(8)       Tímto rozhodnutím není dotčeno
uplatňování pravidel Unie v oblasti státní podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německu se povoluje uplatňovat
sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům
zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel za
předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle
článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem
oznámení.
Použije se ode dne 17. července 2014.
Jeho použitelnost končí dne 16.
července 2020.
Pokud by však Rada na základě článku 113 SFEU
stanovila obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní
elektřiny, končí použitelnost tohoto rozhodnutí dnem, k němuž
tato obecná pravidla vstoupí v platnost.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové
republice Německo.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
([1])            Směrnice
Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura
rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických
produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51).
([2])            Úř.
věst. L 191, 22.7.2011, s. 22.
([3])            Doporučení
Komise 2006/339/ES ze dne 8. května 2006 o podpoře využívání
pobřežní elektrické energie loděmi v kotvištích přístavů
Společenství (Úř. věst. L 125, 12.5.2006).
([4])            KOM(2009)
8 v konečném znění ze dne 21. ledna 2009.
([5])            Viz
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května
2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu
(Úř. věst. L 152, 11.6.2008).
([6])            Viz
poznámka pod čarou č. 3.
([7])            KOM(2007)
575 v konečném znění ze dne 10. října 2007.
([8])            SEK
(2007) 1278 v konečném znění z 10. října 2007.
([9])            COM(2013)
18 final ze dne 24. ledna 2013.
([10])           KOM(2011)
169 v konečném znění ze dne 13. dubna 2011.
([11])           Komise
již dříve odhadla, že přechod na pobřežní elektřinu povede
k průměrnému snížení emisí CO2 o 50 %, viz poznámka
pod čarou 2. Dopad dotyčného opatření se však od této
průměrné hodnoty může významně lišit, protože rozhodujícím
způsobem závisí na uhlíkové náročnosti příslušné tržní oblasti a
přesné době, kdy dojde k dodatečné poptávce po
elektřině.
([12])           Směrnice
Rady 1999/32/ES ze dne 26. dubna 1999 o snižování obsahu síry v některých
kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHS (Úř.
věst. L 121, 11.5.1999, s. 13).
([13])           Viz
článek 1 dohody ze dne 16. května 1952 mezi rýnskými pobřežními
státy a Belgií o celním a daňovém zacházení s plynovým olejem, který se
dodává lodím při plavbě po Rýnu (Bundesgesetzblatt 1953, část
II, s. 531).
([14])           Viz
čl. 21 odst. 5 druhý pododstavec směrnice 2003/96/ES.
([15])           Viz
Generální ředitelství Evropské komise pro životní prostředí, Service
Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments,
Task 2a – Shore-Side Electricity, srpen 2005,
http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analýza
nákladů je provedena pro tři přístavy – Göteborg (Švédsko),
Juneau a Long Beach (USA).
([16])           Nařízení
Komise (ES) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s
články 107 a 108 Smlouvy prohlašují určité kategorie podpory za
slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. L 187, 26.6.2014, s.
1).
([17])            Úř. věst.
L 283, 31.10.2003, s. 51.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 5.7.2017
            COM(2017) 369 final
            2017/0153(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Rakousko a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 97 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

               Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

               Panama uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 2. února 1994. Úmluva vstoupila v Panamě v platnost dne 1. května 1994.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Panamou a 26 členskými státy EU. Pouze Rakousko a Rumunsko přistoupení Panamy k úmluvě dosud nepřijaly.

               Uruguay uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 18. listopadu 1999. Úmluva vstoupila v Uruguayi v platnost dne 1. února 2000.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Uruguayí a 25 členskými státy. Pouze Dánsko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Uruguaye k úmluvě dosud nepřijaly.

               Kolumbie uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 13. prosince 1995. Úmluva vstoupila v Kolumbii v platnost dne 1. března 1996.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Kolumbií a 25 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Kolumbie k úmluvě dosud nepřijaly.

               Salvador uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 5. února 2001. Úmluva vstoupila v Salvadoru v platnost dne 1. května 2001.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Salvadorem a 25 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Salvadoru k úmluvě dosud nepřijaly.

               Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

               Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

               Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

               Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Rakousko a Rumunsko by tudíž měly učinit prohlášení, že přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru v zájmu Evropské unie přijímají.

               Přijetím ze strany Rakouska a Rumunska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Uruguayí, Kolumbií, Salvadorem a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska. Pokud jde o Panamu, stane se úmluva z roku 1980 použitelná ve vztahu ke všem členským státům EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti
                  1
               .

               Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména výslechu dítěte, lhůty pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvodů nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

               Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

               V období od června 2015 do prosince 2016 již bylo přijato deset rozhodnutí Rady za účelem přijetí přistoupení deseti třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Arménie, Korejské republiky, Kazachstánu a Peru)
                  2
               .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Tento návrh zjevně souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, jímž je ochrana práv dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

               Za zmínku stojí rovněž spojení s podporou využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                  3
                se použije také na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                  4
               .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

               Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               •Proporcionalita

               Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby Rakousko a Rumunsko přijaly přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Rakousko i Rumunsko, se kterými Komise konzultovala jejich připravenost přijmout přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k úmluvě z roku 1980, vydaly příznivé stanovisko.

               Jednání na zasedání odborníků dne 24. dubna 2017 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států vůči tomu, aby Rakousko a Rumunsko přijaly přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Vzhledem k tomu, že úmluva je již v platnosti s 26 členskými státy, pokud jde o Panamu, a s 25 členskými státy, pokud jde o Uruguay, Kolumbii a Salvador, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takových případech není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčné třetí zemi.

               Co se týče Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru, neoznámili odborníci z členských států žádné problémy při uplatňování úmluvy z roku 1980.

               •Posouzení dopadů

               Jako v případě deseti rozhodnutí Rady, která již byla přijata v letech 2015 a 2016 a která se týkají přijetí přistoupení několika třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, nebylo vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu provedeno konkrétní posouzení dopadů. Konkrétní posouzení situace Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru bylo v každém případě považováno za nadbytečné, a to s ohledem na skutečnost, že úmluva je již v platnosti s 26 či 25 členskými státy EU, a vzhledem k připravenosti Rakouska a Rumunska přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru přijmout.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Jelikož se návrh týká pouze oprávnění Rakouska a Rumunska přijmout přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak Rakousko a Rumunsko dodržují znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2017/0153 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Rakousko a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  5
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003 (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále též „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Panama uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 2. února 1994. Úmluva vstoupila v Panamě v platnost dne 1. května 1994.

               (11)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rakouska a Rumunska, již přistoupení Panamy k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Panama přijala Bulharsko, Kypr, Estonsko, Lotyšsko, Litvu, Maltu a Slovinsko. Posouzení situace v Panamě vedlo k závěru, že Rakousko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Panamy v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)Uruguay uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 18. listopadu 1999. Úmluva vstoupila v Uruguayi v platnost dne 1. února 2000.

               (13)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rakouska a Rumunska, již přistoupení Uruguaye k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Uruguay přijala Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko a Litvu. Posouzení situace v Uruguayi vedlo k závěru, že Rakousko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Uruguaye v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (14)Kolumbie uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 13. prosince 1995. Úmluva vstoupila v Kolumbii v platnost dne 1. března 1996.

               (15)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rakouska a Rumunska, již přistoupení Kolumbie k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Kolumbie přijala Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Litvu a Maltu. Posouzení situace v Kolumbii vedlo k závěru, že Rakousko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Kolumbie v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (16)Salvador uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 5. února 2001. Úmluva vstoupila v Salvadoru v platnost dne 1. května 2001.

               (17)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rakouska a Rumunska, již přistoupení Salvadoru k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Salvador přijal Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko a Litvu. Posouzení situace v Salvadoru vedlo k závěru, že Rakousko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Salvadoru v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (18)Rakousko a Rumunsko by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit své prohlášení o přijetí přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie, které přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (19)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (20)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Rakousko a Rumunsko se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Rakousko a Rumunsko uloží do dne … [dvanáct měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí] prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/…* přijímá přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

                  63.
                     Rakousko a Rumunsko uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.

               Článek 2

               Členské státy, které uložily svá prohlášení o přijetí přistoupení Panamy, Uruguaye, Kolumbie a Salvadoru k Haagské úmluvě z roku 1980 přede dnem přijetí tohoto rozhodnutí, neuloží žádná nová prohlášení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Rakousku a Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  Již bylo přijato deset rozhodnutí Rady, kterými se členské státy opravňují, aby přijaly přistoupení k úmluvě z roku 1980, pokud jde o Andorru (rozhodnutí Rady 2015/1023 přijaté dne 15. června 2015), Seychely (rozhodnutí Rady 2015/2354 přijaté dne 10. prosince 2015), Rusko (rozhodnutí Rady 2015/2355 přijaté dne 10. prosince 2015), Albánii (rozhodnutí Rady 2015/2356 přijaté dne 10. prosince 2015), Singapur (rozhodnutí Rady 2015/1024 přijaté dne 15. června 2015), Maroko (rozhodnutí Rady 2015/2357 přijaté dne 10. prosince 2015), Arménii (rozhodnutí Rady 2015/2358 přijaté dne 10. prosince 2015), Korejskou republiku (rozhodnutí Rady 2016/2313 přijaté dne 8. prosince 2016), Kazachstán (rozhodnutí Rady 2016/2311 přijaté dne 8. prosince 2016) a Peru (rozhodnutí Rady 2016/2312 přijaté dne 8. prosince 2016).

                     (3)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  Úř. věst. C […], […], s. […].

                     (6)
                  Úř. věst.: vložte prosím číslo tohoto rozhodnutí.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.3.2016
            COM(2016) 119 final
            2016/0066(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko k účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1. Souvislosti

               Agentura Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 168/2007
                  1
                (dále jen „nařízení“).

               Podle článku 2 nařízení je cílem agentury poskytovat pomoc a odborné znalosti o otázkách základních práv příslušným orgánům, subjektům, úřadům a agenturám Unie a členských států při provádění právních předpisů Unie.

               Podle čl. 28 odst. 1 nařízení se kandidátské země mohou účastnit činností agentury jako pozorovatelé. Ustanovení čl. 28. odst. 2 nařízení uvádí, že účast a její způsob stanoví rozhodnutí příslušné Rady přidružení. V rozhodnutí se uvede zejména povaha, rozsah a způsob účasti dané země na práci agentury v rámci stanoveném v článcích 4 a 5 nařízení. Na základě rozhodnutí Rady přidružení se agentura může zabývat otázkami základních práv v oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 nařízení v příslušné kandidátské zemi, a to v rozsahu nutném k postupnému dosažení jejího souladu s právem Unie.

               2. Navrhované rozhodnutí

               Komise navrhuje Radě, aby přijala rozhodnutí o postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko k otázce účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech agentury a způsobu této účasti. Navrhovaný jediný článek stanoví, že postoj Unie je stanoven v návrhu rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko (dále jen „návrh rozhodnutí“), připojeném k rozhodnutí Rady. Toto navrhované rozhodnutí je rovněž připojeno k návrhu Komise. Návrh splňuje požadavky uvedené v článku 28 nařízení.

               V souladu s jednou ze základních zásad, ze kterých nařízení vychází (podle níž činnost agentury není založena na individuálním přístupu k jednotlivým zemím, nýbrž na tematickém přístupu), může agentura na základě návrhu rozhodnutí plnit v Republice Srbsko úkoly stanovené v článcích 4 a 5 nařízení.

               V návrhu rozhodnutí se rovněž stanoví, že Republika Srbsko jmenuje do správní rady agentury pozorovatele a jeho náhradníka. Tyto osoby by měly splňovat požadavky uvedené v čl. 12 odst. 1 nařízení. Do práce správní rady se zapojí stejným způsobem jako její členové a jejich náhradníci jmenovaní členskými státy, nemají však právo hlasovat.

               Návrh rozhodnutí zahrnuje ustanovení o finančním příspěvku Republiky Srbsko a o zaměstnancích (příloha I). K návrhu rozhodnutí je připojen finanční výkaz.

               Návrh rozhodnutí je v souladu se služebním řádem úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „pracovní řád“), stanovenými nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68
                  2
               .

               2016/0066 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko k účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 352 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská rada na svém zasedání v Lucemburku v prosinci 1997 umožnila účast v agenturách Unie jako způsob urychlení předvstupní strategie. V závěrech Evropské rady se stanoví, že „agentury Unie, jejichž činností se kandidátské země budou moci účastnit, budou určovány případ od případu“.

               (2)V nařízení Rady (ES) č. 168/2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva (dále jen „nařízení“) se stanoví, že se kandidátské země mohou účastnit činností agentury jako pozorovatelé.

               (3)Republika Srbsko souhlasí se záměry a cíli agentury, jak jsou stanoveny v nařízení, i s úkoly agentury a oblastmi její činnosti ve smyslu článků 4 a 5 nařízení.

               (4)Konečným cílem Republiky Srbsko je stát se členem Evropské unie a její účast na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva pomůže Republice Srbsko tohoto cíle dosáhnout,

               ROZHODLA TAKTO:

               Jediný článek

               Postoj k účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko, je stanoven v návrhu rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko, jež je přílohou tohoto rozhodnutí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 168/2007 ze dne 15. února 2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva, Úř. věst. L 53, 22.2.2007, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1, naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s.15.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.3.2016
            COM(2016) 119 final
            PŘÍLOHA
            Rozhodnutí o účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007
            připojené k
            rozhodnutí Rady
            o postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko k účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007

               PŘÍLOHA

               Rozhodnutí o účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007

               připojené k

               rozhodnutí Rady

               o postoji Unie v Radě stabilizace a přidružení EU-Republika Srbsko k účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007

               RADA STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ EU-REPUBLIKA SRBSKO,

               s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií na jedné straně a Republikou Srbsko na straně druhé,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 168/2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva, a zejména na článek 28 uvedeného nařízení,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1) Evropská rada na svém zasedání v Lucemburku v prosinci 1997 umožnila účast v agenturách Unie jako způsob urychlení předvstupní strategie. V závěrech Evropské rady se stanoví, že „agentury Unie, jejichž činností se kandidátské země budou moci účastnit, budou určovány případ od případu“.

               (2) Republika Srbsko souhlasí se záměry a cíli Agentury Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) a s rozsahem a popisem jejích úkolů ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 168/2007.

               (3) Je vhodné, aby se agentura v oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 zabývala otázkami základních práv v Republice Srbsko v rozsahu nutném k postupnému dosažení jejího souladu s právem Unie.

               (4) Republice Srbsko by se proto měla umožnit účast jako pozorovateli na činnosti agentury a měl by se stanovit způsob této účasti, včetně ustanovení o účasti na iniciativách prováděných agenturou, o finančním příspěvku a o zaměstnancích.

               (5) V souladu s čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 82 odst. 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanoveného v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68
                  1
                může ředitel agentury výjimečně povolit zaměstnání občanů Republiky Srbsko, kteří mají plná občanská práva,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Republika Srbsko se jako kandidátská země účastní jako pozorovatel činností Agentury Evropské unie pro základní práva, zřízené nařízením Rady (ES) č. 168/2007.

               Článek 2

               1. Agentura se může v oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 zabývat otázkami základních práv v Republice Srbsko v rozsahu nutném k postupnému dosažení jejího souladu s právem Unie.

               2. Za tímto účelem může agentura v Republice Srbsko plnit úkoly stanovené v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007.

               Článek 3

               Republika Srbsko finančně přispívá na činnosti agentury uvedené v článku 4 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 v souladu s ustanoveními přílohy tohoto rozhodnutí.

               Článek 4

               1. Republika Srbsko jmenuje pozorovatele a jeho zástupce, kteří splňují požadavky uvedené v čl. 12 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 168/2007. Tyto osoby se do práce správní rady zapojí stejným způsobem jako její členové a jejich náhradníci jmenovaní členskými státy, nemají však právo hlasovat.

               2. Republika Srbsko ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 jmenuje státního úředníka jakožto národního styčného úředníka.

               3. Do čtyř měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost Republika Srbsko oznámí Evropské komisi jména, kvalifikaci a kontaktní údaje osob zmiňovaných v odstavcích 1 a 2.

               Článek 5

               Údaje poskytnuté agentuře nebo z agentury vzešlé mohou být zveřejněny a jsou přístupné veřejnosti za předpokladu, že důvěrné informace jsou v Republice Srbsko chráněny stejnou měrou jako v rámci Unie.

               Článek 6

               Agentura má v Republice Srbsko stejné postavení jako právnické osoby podle práva Republiky Srbsko.

               Článek 7

               Aby agentura a její zaměstnanci mohli vykonávat své úkoly, poskytne jim Republika Srbsko výsady a imunity rovnocenné s těmi, jež jsou obsaženy v článcích 1 až 4, 5, 6, 10 až 13, 15, 17 a 18 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie.

               Článek 8

               Smluvní strany přijmou všechna obecná nebo zvláštní opatření potřebná pro plnění svých závazků vyplývajících z tohoto rozhodnutí a oznámí je Radě pro stabilizaci a přidružení.

               Článek 9

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni přijetí.

               PŘÍLOHA I

               FINANČNÍ PŘÍSPĚVEK REPUBLIKY SRBSKO AGENTUŘE EVROPSKÉ UNIE PRO ZÁKLADNÍ PRÁVA

               1.Finanční příspěvek, který má Republika Srbsko odvádět do rozpočtu Evropské unie za svou účast na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) a který je stanoven v bodě 2, představuje plné náklady na její účast za první tři roky. Od čtvrtého roku budou částky stanovovány podle bodu 6.

               2.Finanční příspěvek Republiky Srbsko do rozpočtu Evropské unie je pro první tři roky stanoven takto:

                        Rok 1:

                        183 000 EUR

                        Rok 2:

                        186 000 EUR

                        Rok 3:

                        189 000 EUR

               3.Případná finanční podpora z programů pomoci Unie bude dohodnuta odděleně v souladu s příslušným programem Unie.

               4.Příspěvek Republiky Srbsko je spravován v souladu s finančním nařízením o souhrnném rozpočtu Evropské unie.

               5.Cestovní náklady a náklady na diety, které vzniknou v souvislosti s účastí zástupců a odborníků z Republiky Srbsko na činnosti nebo zasedáních agentury týkajících se provádění jejího pracovního programu, agentura proplatí na stejném základě a v souladu s postupy, které se v současné době uplatňují pro členské státy Evropské unie.

               6.Po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a začátkem každého následujícího roku vyzve Komise Republiku Srbsko k poskytnutí prostředků ve výši jejího příspěvku agentuře na základě tohoto rozhodnutí. Svůj příspěvek za první kalendářní rok účasti na činnosti agentury uhradí Republika Srbsko v poměrné výši, jež bude vypočtena za dobu ode dne zahájení této účasti do konce daného roku. Příspěvek za následující roky bude stanoven podle tabulky v bodě 2. Počínaje čtvrtým rokem bude příspěvek upravován podle případného zvýšení či snížení subvence agentury tak, aby byla zachována analogie mezi příspěvkem Republiky Srbsko a rozpočtem agentury pro EU-28. Příspěvek může být přezkoumán i v následujících rozpočtových letech na základě nejnovějších statistických údajů zveřejněných Statistickým úřadem Evropské unie (Eurostatem).

               7.Tento příspěvek je vyjádřen v eurech a platí se na bankovní účet Evropské komise vedený v eurech.

               8.Republika Srbsko uhradí svůj příspěvek na základě výzvy k poskytnutí příspěvku nejpozději 30 dnů poté, co Komise tuto výzvu zaslala.

               9.V případě opožděného uhrazení příspěvku jsou Republice Srbsko účtovány ode dne splatnosti úroky z dlužné částky. Použije se úroková sazba Evropské centrální banky uplatňovaná v den splatnosti pro operace v eurech, zvýšená o 1,5 procentního bodu.

               LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ

               1.
                     RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU

                  1.1
                     Název návrhu/podnětu

                  1.2
                     Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB

                  1.3
                     Povaha návrhu/podnětu

                  1.4
                     Cíle

                  1.5
                     Odůvodnění návrhu/podnětu

                  1.6
                     Doba trvání akce a finanční dopad

                  1.7
                     Předpokládaný způsob řízení

               2.
                     SPRÁVNÍ OPATŘENÍ

                  2.1
                     Pravidla pro sledování a podávání zpráv

                  2.2
                     Systém řízení a kontroly

                  2.3
                     Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí

               3.
                     ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU

                  3.1
                     Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky

                  3.2
                     Odhadovaný dopad na výdaje

                  3.2.1
                     Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje

                  3.2.2
                     Odhadovaný dopad na prostředky agentury

                  3.2.3
                     Odhadovaný dopad na lidské zdroje agentury

                  3.2.4
                     Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem

                  3.2.5
                     Příspěvky třetích stran

                  3.3
                     Odhadovaný dopad na příjmy

               LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ

               1.RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU

               1.1
                     Název návrhu/podnětu

                  Rozhodnutí Rady o postoji Unie k účasti Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech Agentury Evropské unie pro základní práva a způsobu této účasti v rámci stanoveném v nařízení Rady (ES) č. 168/2007

               1.2
                     Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB
                  2

                  Oblast politiky:
                        33
                        „Spravedlnost a spotřebitelé“

                  Činnost:
                        33 02
                        „Práva, rovnost a občanství“

               1.3
                     Povaha návrhu/podnětu

               Návrh/podnět se týká nové akce

               1.4
                     Cíle

               1.4.1
                     Víceleté strategické cíle Komise sledované návrhem/podnětem

                  Účast Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech agentury přispěje k postupnému dosažení souladu této země s právem Unie a k její úspěšné přípravě na členství v Evropské unii.

               1.4.2
                     Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB

                  Specifický cíl:

                  Navrhované rozhodnutí umožní, aby se Republika Srbsko účastnila činností agentury jako pozorovatel a aby se agentura mohla zabývat otázkami základních práv v Republice Srbsko.

                  Příslušné aktivity ABM/ABB:

                  33 02

                        „Práva, rovnost a občanství“

               1.4.3
                     Očekávané výsledky a dopady

               Upřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové skupiny.

                  Účast Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech agentury přispěje k postupnému dosažení souladu této země s právem Unie a k její úspěšné přípravě na členství v Evropské unii.

               1.4.4
                     Ukazatele výsledků a dopadů

               Upřesněte ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu sledovat.

                  Navrhované rozhodnutí umožní, aby agentura plnila v Republice Srbsko úkoly stanovené v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 (dále jen „nařízení“).

                  Pro činnost agentury v oblasti plánování, sledování, hodnocení a podávání zpráv mají zásadní význam ukazatele výkonnosti. Pro měření celkové výkonnosti agentury se používají ukazatele stanovené v rámci pro měření výkonnosti (Performance Measurement Framework, PMF). PMF obsahuje ukazatele pro projekty popisující plánované výstupy jednotlivých intervencí, krátkodobé a dlouhodobé ukazatele a ukazatele žádoucího celkového výsledku, přičemž většina z nich se měří až po dokončení zásahu, konkrétně po ukončení plánované iniciativy. Je důležité uvést, že PMF je vázán jak na strategický plán, tak na roční pracovní programy. Rámec PMF popisuje logiku intervencí a uvádí seznam výkonnostních ukazatelů spolu s příslušným cílem, kritérii hodnocení, měřítky, zdroji a nástroji. PMF shrnuje všechny informace a údaje týkající se výkonnosti do logického rámce. PMF je uspořádán způsobem, který pomáhá analyzovat výkonnost (tj. sledování, hodnocení i podávání zpráv) na různých úrovních činnosti agentury, tj. podle projektů, činnosti, tematické oblasti, jakož i na strategické úrovni, a bude využit při sledování, jak je iniciativa prováděna. Ukazatele jsou konkrétně rozděleny podle výsledků (tj. výstup, krátkodobý dopad, dlouhodobý dopad a žádoucí celkový dopad) v závislosti na úrovni činností zobrazených v logickém modelu. Jsou stanovovány každoročně (i pro příslušnou aktivitu ABM/ABB, které se iniciativa týká) v operačních pracovních programech agentury (programovém dokumentu). Sledování a hodnocení výkonnosti jsou součástí příslušné zprávy (souhrnné výroční zprávy o činnosti).

               1.5
                     Odůvodnění návrhu/podnětu

               1.5.1
                     Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu

                  Navrhované rozhodnutí by mělo umožnit, aby se Republika Srbsko účastnila činností agentury jako pozorovatel a aby se agentura mohla v rozsahu nařízení Rady (ES) č. 168/2007 zabývat otázkami základních práv v Republice Srbsko.

               1.5.2
                     Přidaná hodnota ze zapojení EU

                  Účast Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech agentury přispěje k postupnému dosažení souladu této země s právem EU.

               1.5.3
                     Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulosti

                  Návrh nařízení Rady (ES) č. 168/2007 obsahoval posouzení dopadů, jehož předmětem byl zeměpisný rozsah činností agentury.

                  Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC), předchůdce agentury EU pro základní práva, provedlo v různých kandidátských zemích projekty PHARE (v roce 2003 v deseti kandidátských zemích, které přistoupily k EU v roce 2004, a dále v Rumunsku, Bulharsku, Turecku a Chorvatsku), které se ukázaly být velmi přínosnými jak pro kandidátské země, tak pro EUMC.

               1.5.4
                     Soulad a možná synergie s dalšími vhodnými nástroji

                  Část nákladů na účast Republiky Srbsko bude hrazena z nástroje předvstupní pomoci (NPP).

               1.6
                     Doba trvání akce a finanční dopad

               Návrh/podnět s platností od vstupu rozhodnutí v platnost (viz článek 9 rozhodnutí) do přistoupení Republiky Srbsko k EU.

               Finanční dopad od vstupu rozhodnutí v platnost do přistoupení Republiky Srbsko k EU.

               1.7
                     Předpokládaný způsob řízení
                  3

               Nepřímé řízení, při kterém jsou úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu pověřeny subjekty uvedené v článcích 208 a 209 finančního nařízení.

               2.SPRÁVNÍ OPATŘENÍ

               2.1
                       Pravidla pro sledování a podávání zpráv

               Upřesněte četnost a podmínky.

                  Práce Agentury EU pro základní práva, včetně účasti kandidátských zemí na jejích činnostech, se v souladu s rámcem stanoveným v nařízení Rady (ES) č. 168/2007 pravidelně hodnotí se zohledněním víceletého rámce agentury a programových dokumentů.

               2.2
                     Systém řízení a kontroly

               2.1.1
                     Zjištěná rizika

                  1) Znalosti pracovníků o příslušném trhu.

                  2) Zvláštní problémy při sběru údajů v oblasti základních práv z důvodu nedostatku poskytovatelů na trhu.

                  3) Dopad na proces zadávání zakázek z důvodu nedostatku poskytovatelů služeb pro sběr údajů v oblasti lidských práv.

                  4) Dopad na výsledky výzkumu z důvodu nedostatečného sběru údajů nebo nedostatku údajů.

               2.2.2
                     Předpokládané metody kontroly

                  1) Analýza příslušných znalostí, dovedností a schopností požadovaných pro provádění opatření a zjištění potřebné odborné přípravy pracovníků.

                  2) Lepší sledování činností smluvních dodavatelů, zejména pokud jsou noví v oblasti poskytování údajů o základních právech.

               2.3
                     Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí

               Upřesněte stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.

                  Pro účely boje proti podvodům, korupci a dalším nezákonným činnostem se na Agenturu EU pro základní práva bez omezení vztahují ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013.

                  Agentura přistoupí k interinstitucionální dohodě uzavřené dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o interním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a neprodleně uplatní příslušná ustanovení v rámci své strategie proti podvodům a odpovídajícího akčního plánu.

                  Rozhodnutí o financování a provádění dohod a nástrojů z nich vyplývajících výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků od agentury a u činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.

               3.ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU

               3.1
                     Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky

               Stávající rozpočtové položky

                        Okruh víceletého finančního rámce

                        Rozpočtová položka

                        Druh
                        výdaje

                        Příspěvek

                        číslo
                        název………………………...…………

                        RP/NRP
                           4

                        zemí ESVO
                           5

                        kandidátských zemí
                           6

                        třetích zemí

                        ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b) finančního nařízení

                        3

                        33 02 06

                        Agentura Evropské unie pro základní práva

                        NRP

                        NE

                        ANO

                        NE

                        ANO

               3.2
                     Odhadovaný dopad na výdaje

               3.2.1
                     Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje

               v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)

                        Okruh víceletého finančního
                        rámce

                        Číslo

                        3 ..……………………………………………………………….

                        Agentura Evropské unie pro základní práva – FRA

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        CELKEM

                        Hlava 1 – Výdaje na zaměstnance

                        Závazky

                        (1)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Platby

                        (2)

                            0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Hlava 2 – Budovy a různé provozní výdaje

                        Závazky

                        (1a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Platby

                        (2a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Hlava 3 – Provozní výdaje

                        Závazky

                        (3a)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Platby

                        (3b)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        CELKEM prostředky
                        pro Agenturu Evropské unie pro základní práva

                        Závazky

                        =1+1a +3a

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Platby

                        =2+2a

                        +3b

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               Náklady agentury budou hrazeny z účelově vázaných příjmů pocházejících z finančního příspěvku kandidátské země.

                        Okruh víceletého finančního
                        rámce

                        5

                        „Správní výdaje“

               v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        CELKEM

                        Komise

                        • Lidské zdroje

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        • Ostatní správní výdaje

                        CELKEM Komise

                        Prostředky

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        CELKEM prostředky
                        na OKRUH 5
                        víceletého finančního rámce

                        (Závazky celkem = platby celkem)

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

               v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        CELKEM

                        CELKEM prostředky
                        z OKRUHU 1 až 5
                        víceletého finančního rámce

                        Závazky

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

                        Platby

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

               3.2.2
                     Odhadovaný dopad na prostředky FRA

               Návrh/podnět vyžaduje využití operačních prostředků ve výši 0,086 milionu EUR.

               Účast Republiky Srbsko na činnostech agentury jako pozorovatele umožní, aby se agentura v oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 zabývala otázkami základních práv v této zemi v rozsahu nutném k postupnému dosažení jejího souladu s právem Unie. Úkoly, které může agentura plnit, jsou stanoveny v článku 4 nařízení Rady (ES) č. 168/2007 a oblasti činnosti jsou uvedeny ve víceletém rámci agentury v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 168/2007.

               3.2.3
                     Odhadovaný dopad na lidské zdroje FRA

               3.2.3.1
                     Shrnutí

               Návrh/podnět vyžaduje využití prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále:

               v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        CELKEM

                        Úředníci (AD)

                        Úředníci (AST)

                        Smluvní zaměstnanci

                        1

                        1

                        1

                        1

                        Dočasní zaměstnanci

                        Vyslaní národní odborníci

                        CELKEM

                        1

                        1

                        1

                        1

               3.2.3.2
                     Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů Komise

               Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů v Komisi, jak je vysvětleno dále:

               Odhad vyjádřete v celých číslech (nebo zaokrouhlete nejvýše na jedno desetinné místo)

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců)

                        XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise)

                        0,5

                        0,5

                        0,5

                        XX 01 01 02 (při delegacích)

                        XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu)

                        10 01 05 01 (v přímém výzkumu)

                        • Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)
                           7

                        XX 01 02 01 (SZ, VNO, ZAP z celkového rámce)

                        XX 01 02 02 (SZ, MZ, VNO, ZAP a MOD při delegacích)

                        XX 01 04 yy
                           8

                        – v ústředí
                           9

                        – při delegacích

                        XX 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v nepřímém výzkumu)

                        10 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v přímém výzkumu)

                        Jiné rozpočtové položky (upřesněte)

                        CELKEM

                        0,5

                        0,5

                        0,5

               XX je oblast politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.

               Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení.

               Popis úkolů:

                        Úředníci a dočasní zaměstnanci

                        Správní, finanční a právní úkoly související s účastí Republiky Srbsko jako pozorovatele na činnostech agentury

                        Externí zaměstnanci

                        Nevztahuje se na tento návrh.

               3.2.4
                     Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem

               Návrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým finančním rámcem.

               3.2.5
                     Příspěvky třetích stran

               Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího odhadu:

               v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        Celkem

                        Republika Srbsko

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Spolufinancované prostředky CELKEM

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               3.3
                     Odhadovaný dopad na příjmy

               Návrh/podnět má tento finanční dopad:

               ◻
                     dopad na vlastní zdroje

               ⌧
                     dopad na různé příjmy

               v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)

                        Příjmová rozpočtová položka:

                        Prostředky dostupné v běžném rozpočtovém roce

                        Dopad návrhu/podnětu
                           10

                        Rok
                        1

                        Rok
                        2

                        Rok
                        3

                        Článek 603.1

                        0,180

                        0,183

                        0,186

               U účelově vázaných různých příjmů upřesněte dotčené výdajové rozpočtové položky.

                  33 02 06

               Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy.

                  Viz příloha I rozhodnutí

                     (1)
                  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s.15.

                     (2)
                  ABM: řízení podle činností (activity-based management); ABB: sestavování rozpočtu podle činností (activity-based budgeting).

                     (3)
                  Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb:

                     https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx

                  .

                     (4)
                  RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky.

                     (5)
                  ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.

                     (6)
                  Kandidátské země a případně potenciální kandidátské země západního Balkánu.

                     (7)
                  SZ = smluvní zaměstnanec; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník; ZAP = zaměstnanec agentury práce; MOD = mladý odborník při delegaci.

                     (8)
                  Dílčí strop na externí zaměstnance financované z operačních prostředků (bývalé položky „BA“).

                     (9)
                  Především na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský fond.

                     (10)
                  Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 % nákladů na výběr.