               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.12.2020
            COM(2020) 802 final
            2020/0354(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na zasedáních smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat v rámci zasedání smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

               Dohoda o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „dohoda“) je první závaznou mezinárodní dohodou, která se zaměřuje konkrétně na nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov.

               Jejím hlavním cílem je předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN tím, že zabrání plavidlům provádějícím rybolov NNN ve využívání přístavů a v uvádění jejich úlovků na trhy. Dohoda tak snižuje motivaci těchto plavidel pokračovat v provozu a zároveň blokuje pronikání produktů rybolovu NNN na vnitrostátní a mezinárodní trhy. Účinné provádění dohody v konečném důsledku přispívá k dlouhodobému zachování a udržitelnému využívání živých mořských zdrojů a mořských ekosystémů. Ustanovení dohody se vztahují na rybářská plavidla, která chtějí vplout do přístavu státu, jenž je jiný než jejich stát vlajky.

               Dohoda byla sjednána v rámci Organizace pro výživu a zemědělství (FAO), jejímž je Evropská unie členem. Konference FAO ji schválila na svém třicátém šestém zasedání dne 22. listopadu 2009 prostřednictvím rezoluce č. 12/2009 podle čl. XIV odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Vstoupila v platnost dne 5. června 2016 a nyní
                  1
                má 67 smluvních stran.

               Evropská unie patřila v roce 2011 mezi první smluvní strany dohody
                  2
               .

               2.2.Zasedání smluvních stran

               Zasedání smluvních stran je rozhodovacím orgánem v rámci dohody, který se schází každé dva roky nebo častěji, pokud se tak rozhodne
                  3
               .

               Ustanovení čl. 24 odst. 2 dohody rovněž stanoví, že po uplynutí čtyř let od vstupu dohody v platnost FAO svolá zasedání stran za účelem přezkumu a posouzení účinnosti této dohody, pokud jde o dosažení jejích cílů
                  4
               . Strany se pak podle potřeby dohodnou na konání dalších zasedání.

               Zvláštní zasedání smluvních stran se mohou konat i v jiných termínech, které strany považují za nezbytné, nebo na písemnou žádost kterékoli ze stran
                  5
               .

               2.3.Rozhodnutí vzešlá ze zasedání smluvních stran

               Zasedání smluvních stran má pravomoc přijímat opatření k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, která jsou pro smluvní strany závazná.

               Strany v zásadě přijímají rozhodnutí o podstatných otázkách na základě konsensu, avšak pokud předseda rozhodne, že veškeré úsilí o dosažení konsensu bylo vyčerpáno, přijímá se rozhodnutí prostou většinou odevzdaných hlasů
                  6
               .

               Změny jednacího řádu zasedání smluvních stran mohou být přijaty na základě konsensu a nelze-li konsensu dosáhnout, rozhodnutí se přijímá dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů za předpokladu, že tuto většinu tvoří více než polovina všech stran
                  7
               . Unie má právo účasti a hlasovací práva.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Navrhuje se, aby postoj, který má být jménem Unie na zasedáních smluvních stran zaujat, byl stanoven na základě dvouúrovňového přístupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté pro každé zasedání upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.

               Tento přístup je v současnosti uplatňován také v regionálních organizacích pro řízení rybolovu a v postoji, který má být jménem Unie na těchto zasedáních zaujat.

               Toto rozhodnutí zahrnuje zásady a směry společné rybářské politiky (SRP) stanovené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  8
                a inspiruje se systémem Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu zavedeným nařízením (ES) č. 1005/2008. Zohledňuje ustanovení nařízení Rady (ES) 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
                  9
               , nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva
                  10
               , nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1241 ze dne 20. června 2019 o zachování rybolovných zdrojů a ochraně mořských ekosystémů pomocí technických opatření
                  11
                a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 404/2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
                  12
               .

               Toto rozhodnutí rovněž zohledňuje mezinárodní závazky EU podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS), Dohody Organizace spojených národů o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dohoda OSN o rybích populacích), Dohody Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři ze dne 24. listopadu 1993, jakož i dalších příslušných multilaterálních a bilaterálních dohod.

               Toto rozhodnutí odráží cíle stanovené ve sdělení Komise o vnější dimenzi SRP
                  13
                a souvisejících závěrech Rady, v závěrech Rady o oceánech a mořích
                  14
               , v závěrech Rady
                  15
                o společném sdělení vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise o „mezinárodní správě oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů“
                  16
               , a to i ve vztahu ke spolupráci s třetími zeměmi při provádění dohody o opatřeních přístavních států. Zohledňuje rovněž aspekty rybolovu NNN v rámci strategie EU pro námořní bezpečnost
                  17
                a jejího revidovaného prováděcího akčního plánu
                  18
               .

               V neposlední řadě je inspirováno prohlášením Komise ve sdělení o Zelené dohodě
                  19
               , že bude uplatňovat nulovou toleranci vůči nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, což je cíl, který byl poté znovu potvrzen ve dvou sděleních Komise „Strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030“
                  20
                a „Od zemědělce ke spotřebiteli“ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy“
                  21
               .

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               „Akty s právními účinky“ zahrnují akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  22
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Zasedání smluvních stran je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu.

               Akty, které se mají na zasedání smluvních stran přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty vzešlé ze zasedání smluvních stran budou závazné podle mezinárodního práva a mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně:

               ·nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
                  23
               ,

               ·nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
                  24
               ,

               ·nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva
                  25
               ,

               ·nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1241 ze dne 20. června 2019 o zachování rybolovných zdrojů a ochraně mořských ekosystémů pomocí technických opatření
                  26
               ,

               ·prováděcího nařízení Komise (EU) č. 404/2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
                  27
               .

               Zamýšlené akty však nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají rybolovu. Právním základem, který stanoví zásady, jež se mají v tomto stanovisku odrážet, je nařízení (EU) č. 1380/2013.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               2020/0354 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na zasedáních smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „dohoda“), sjednaná pod záštitou Organizace pro výživu a zemědělství (FAO), jejímž je Unie členem, byla Unií schválena rozhodnutím Rady (EU) 2011/443
                  28
               . Dohoda vstoupila v platnost dne 5. června 2016.

               (2)Zasedání smluvních stran je rozhodovacím orgánem v rámci dohody a má pravomoc přijímat opatření k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, která jsou pro smluvní strany závazná. Schází se každé dva roky nebo častěji, pokud tak rozhodne.

               (3)Ustanovení čl. 24 odst. 2 dohody rovněž stanoví, že po uplynutí čtyř let od vstupu dohody v platnost FAO svolá zasedání stran za účelem přezkumu a posouzení účinnosti dohody, pokud jde o dosažení jejích cílů. Strany se pak podle potřeby dohodnou na konání dalších zasedání. Zvláštní zasedání smluvních stran se mohou konat i v jiných termínech, které strany považují za nezbytné, nebo na písemnou žádost kterékoli ze stran.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedání smluvních stran dohody v případě prvního zasedání za účelem přezkumu dohody
                  29
               , jak je stanoveno v čl. 24 odst. 2 dohody, a tří následných zasedání smluvních stran pořádaných jednou za dva roky a v rámci jakýchkoli souvisejících jednání mezi těmito zasedáními, jež se uskuteční po přijetí tohoto postoje, neboť opatření stanovená dohodou budou pro Unii závazná a rozhodujícím způsobem budou moci ovlivnit obsah právních předpisů Unie, tj. nařízení Rady (ES) č. 1005/2008
                  30
                a (ES) č. 1224/2009
                  31
               , nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403
                  32
                a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 404/2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
                  33
               .

               (5)Vzhledem k tomu, že je třeba, aby postoj Unie zohledňoval nový vývoj na základě příslušných informací předložených před zasedáními smluvních stran nebo v jejich průběhu, měly by rovněž být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvenou v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie pro první zasedání za účelem přezkumu dohody, jak je stanoveno v čl. 24 odst. 2 dohody, jakož i tři následující zasedání smluvních stran pořádaná každé dva roky a všechna související zasedání.

               (6)Hlavním cílem dohody je předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného (NNN) rybolovu tím, že zabrání plavidlům provádějícím rybolov NNN ve využívání přístavů a v uvádění jejich úlovků na trhy. Dohoda tak snižuje motivaci těchto plavidel pokračovat v provozu a zároveň blokuje pronikání produktů rybolovu NNN na vnitrostátní a mezinárodní trhy.

               (7)Rybolov NNN představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro udržitelné využívání živých vodních zdrojů a ohrožuje samotnou podstatu společné rybářské politiky Unie a mezinárodních snah o podporu lepší správy oceánů.

               (8)Zasedání smluvních stran dohody je odpovědné za přijetí opatření určených k zajištění provádění dohody, a tím k zajištění dlouhodobého zachování a udržitelného využívání živých mořských zdrojů a mořských ekosystémů. Unie by měla na těchto zasedáních hrát aktivní, účinnou a konstruktivní úlohu s cílem zajistit provádění dohody a podpořit mezinárodní spolupráci v oblasti rybolovu NNN,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie na zasedáních smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, je stanoven v příloze I

               Tento postoj je stanoven pro první zasedání za účelem přezkumu dohody, jak je stanoveno v čl. 24 odst. 2 dohody, jakož i pro tři následující zasedání smluvních stran pořádaná jednou za dva roky a jakákoli související jednání mezi těmito zasedáními.

               Článek 2

               Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat na zasedáních smluvních stran dohody uvedených v čl. 1 odst. 2, se provádí v souladu s přílohou II.

               Článek 3

               Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději pro zasedání smluvních stran dohody po třetím zasedání pořádaném jednou za dva roky a uvedeném v čl. 1 odst. 2.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                        Za Radu

                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        říjen 2020;
                  http://www.fao.org/port-state-measures/background/parties-psma/en/

                     (2)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2011/443 ze dne 20. června 2011 o schválení dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu jménem Evropské unie (Úř. věst. L 191, 22.7.2011, s. 1).

                     (3)

                        Článek 5.1 jednacího řádu zasedání smluvních stran.

                     (4)

                        Toto zasedání, jež měla pořádat EU, se mělo konat v roce 2020, ale vzhledem k pandemii COVID-19 bylo odloženo na rok 2021.

                     (5)

                        Článek 5.2 jednacího řádu zasedání smluvních stran.

                     (6)

                        Články 7.2 a 7.3 jednacího řádu zasedání smluvních stran.
                        Ustanovení čl. XVII.3 písm. a) Obecných pravidel organizace.

                     (7)

                        Článek 13 jednacího řádu zasedání smluvních stran.

                     (8)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (9)

                        Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.

                     (10)

                        Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81.

                     (11)

                        Úř. věst. L 198, 25.7.2019, s. 105.

                     (12)

                        Úř. věst. L 112, 30.4.2011, s. 1.

                     (13)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (14)

                        14249/19, 19.11.2019.

                     (15)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (16)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (17)

                        Dokument Rady Evropské unie 11205/14 ze dne 24. června 2014.

                     (18)

                        Dokument Rady Evropské unie 10494/18 ze dne 26. června 2018.

                     (19)

                        COM (2019) 640 final, 11.12.2019.

                     (20)

                        COM (2020) 380 final, 20.5.2020.

                     (21)

                        COM (2020) 381 final, 20.5.2020.

                     (22)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (23)

                        Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.

                     (24)

                        Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.

                     (25)

                        Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81.

                     (26)

                        Úř. věst. L 198, 25.7.2019, s. 105.

                     (27)

                        Úř. věst. L 112, 30.4.2011, s. 1.

                     (28)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2011/443 ze dne 20. června 2011 o schválení dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu jménem Evropské unie (Úř. věst. L 191, 22.7.2011, s. 1).

                     (29)

                        V současné době je plánováno na období od 31. května do 4. června 2021.

                     (30)

                        Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.

                     (31)

                        Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.

                     (32)

                        Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81.

                     (33)

                        Úř. věst. L 112, 30.4.2011, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.12.2020
            COM(2020) 802 final
            PŘÍLOHY

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na zasedáních smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

               PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie na zasedáních smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

                1. ZÁSADY

               V rámci Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu dodržuje Unie mimo jiné tyto zásady:

               a)zajistí, aby opatření přijatá v rámci dohody byla v souladu se samotnou dohodou a s mezinárodním právem, a zejména s mezinárodními závazky Unie podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS)
                  1
               , Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 (UNFSA)
                  2
                a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993
                  3
               ;

               b)jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky, jak jsou stanoveny v nařízení (EU) č. 1380/2013, a v souladu s ustanoveními systému Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu zavedeného nařízením (ES) č. 1005/2008;

               c)jedná v souladu se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
                  4
                a usiluje o to, aby se vnější rozměr řídil stejnými zásadami, a prosazuje stejné normy řízení a kontroly rybolovu, jaké se uplatňují ve vodách Unie; prosazuje rovné podmínky, mimo jiné na podporu transparentního obchodu s produkty rybolovu, na nějž se vztahují normy, jež jsou přísně dodržovány a kontrolovány; podporuje iniciativy, které se zaměřují na roli přístavních států a států vlajky v boji proti nezákonnému, neregulovanému a nehlášenému rybolovu;

               d)jedná v souladu se závěry Rady o oceánech a mořích
                  5
                a se závěry Rady
                  6
                o společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise „Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů“
                  7
                a prosazuje opatření na podporu a posílení účinného provádění dohody o opatřeních přístavních států, čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech jejích dimenzích;

               e)uplatňuje přístup nulové tolerance k rybolovu NNN, zejména s ohledem na to, že politické a socioekonomické podmínky vyplývající z onemocnění COVID-19 mohly vytvořit příznivé prostředí pro bezohledné aktéry, aby prováděli rybolov NNN nebo usnadňovali obchod v této oblasti, což ještě více vyžaduje přijetí drastických opatření podle této dohody.

               2. SMĚRY

               Unie usiluje o vypracování a podporu přijetí níže uvedených opatření a směrů s cílem zajistit všeobecnou účast na dohodě a její účinné provádění:

               a)zajišťuje soudržnost s ostatními politikami Unie, zejména v oblasti vnějších vztahů, životního prostředí, obchodu, zaměstnanosti, rozvoje, výzkumu a inovací, a usiluje o soulad a součinnost s politikami Unie v rámci dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi;

               b)podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu (RFMO) a regionálních rybolovných organizací, a koordinaci těchto organizací s dohodou;

               c)podporuje přijetí celosvětových programů rozvoje kapacit s cílem pomoci rozvojovým státům při přípravě na provádění dohody nebo při jejím provádění, přičemž v případě potřeby zajišťuje doplňkovost s pomocí třetím zemím poskytovanou Unií v boji proti rybolovu NNN;

               d)podporuje opatření posilující spolupráci mezi dohodou a jinými světovými a regionálními organizacemi, případně v rámci jejich oblasti působnosti, jakož i se státy, které nejsou stranami dohody, je-li to žádoucí a použitelné;

               e)podporuje opatření na podporu ratifikace dohody třetími stranami, mimo jiné prostřednictvím zvyšování povědomí a budování kapacit na celosvětové úrovni s cílem zajistit, aby státy chápaly jak přínosy dohody, tak požadavky jejího provádění, pokud se stanou smluvní stranou;

               f)podporuje opatření rozvíjející a prosazující využívání nástrojů (technologií, systémů výměny informací, registrů atd.) na podporu a usnadnění provádění dohody a zajištění toho, aby byly kompatibilní s nástroji vyvinutými v rámci Unie pro řešení podobných účelů;

               g)podporuje opatření zaměřená na posílení transparentnosti, dialogu a spolupráce s příslušnými zúčastněnými stranami, mimo jiné rybáři, rybářským průmyslem, organizacemi občanské společnosti, vědci a akademickou obcí, v záležitostech souvisejících s prováděním dohody a případně opatření zaměřená na jejich lepší zapojení a podílení se na práci související s prováděním dohody, a to v souladu s běžnou praxí přijatou v jiných mnohostranných dohodách.

               PŘÍLOHA II

               Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat na zasedáních smluvních stran Dohody o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

               Před každým zasedáním smluvních stran dohody, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí, která mají pro Unii právní účinky, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem na základě uvedených údajů Komise předá Radě s dostatečným předstihem před každým zasedáním rady smluvních stran dohody písemný dokument, ve kterém jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.

               Nelze-li v průběhu zasedání smluvních stran dohody, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.

                     (1)

                        Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 3.

                     (2)

                        Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 16.

                     (3)

                        Úř. věst. L 177, 16.7.1996, s. 26.

                     (4)

                        Dokument 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (5)

                        14249/19, 19.11.2019.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.12.2020
            COM(2020) 801 final
            2020/0355(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o předložení návrhu rozhodnutí výkonného orgánu o metodice úprav s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie s ohledem na 41. zasedání výkonného orgánu Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států jménem Evropské unie a o postoji, který má být jménem Evropské unie na tomto zasedání zaujat

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh rozhodnutí Rady se týká předložení návrhu rozhodnutí výkonného orgánu o metodice úprav tabulek 2 až 6 přílohy II Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu (dále jen „Göteborský protokol“) v pozměněném znění z roku 2012 podle Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států (dále jen „úmluva o ovzduší“) jménem Evropské unie s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie. Návrh rozhodnutí výkonného orgánu by byl předložen k 41. zasedání výkonného orgánu úmluvy o ovzduší.

               Tento návrh rozhodnutí Rady se vztahuje rovněž na vyjednávací postoj Evropské unie k rozhodnutí výkonného orgánu v souvislosti s připomínkami ostatních stran k návrhu EU.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Úmluva o ovzduší a Göteborský protokol (ve znění z roku 2012)

               Úmluva o ovzduší přijatá v roce 1979 je nejpokročilejší regionální dohodou o životním prostředí zabývající se kvalitou a znečištěním ovzduší.

               Na základě úmluvy o ovzduší byl v listopadu 1999 schválen původní Göteborský protokol. V roce 2012 byl Göteborský protokol pozměněn. Pozměněné znění vstoupilo v platnost dne 7. října 2019. Pozměněný protokol tvoří základ pro závazky ke snížení emisí v letech 2020 až 2029 podle směrnice (EU) 2016/2284 o snížení národních emisí některých látek znečišťujících ovzduší, kterou byla zrušena směrnice 2001/81/ES o národních emisních stropech.

               Evropská unie je smluvní stranou úmluvy o ovzduší
                  1
                a Göteborského protokolu ve znění z roku 2012
                  2
               . Smluvními stranami úmluvy o ovzduší jsou rovněž všechny členské státy; 21 členských států je smluvní stranou původního Göteborského protokolu
                  3
                a jeho změnu z roku 2012
                  4
                přijalo zatím 17 členských států.

               2.2.Výkonný orgán úmluvy o ovzduší

               Výkonný orgán je řídícím orgánem úmluvy o ovzduší; je složen ze zástupců smluvních stran úmluvy. Podle článku 10 úmluvy o ovzduší výkonný orgán přezkoumává provádění a rozvoj úmluvy o ovzduší a jejích protokolů.

               Výkonný orgán usiluje o dosažení svých rozhodnutí na základě konsensu
                  5
               .

               2.3.Zamýšlený akt výkonného orgánu

               Evropská unie a její členské státy by měly předložit návrh rozhodnutí výkonného orgánu, kterým se stanoví metodika úprav tabulek 2 až 6 přílohy II Göteborského protokolu v pozměněném znění z roku 2012 s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je zajistit, aby přezkum souladu podle pozměněného protokolu probíhal na základě správných čísel pro Evropskou unii. V tabulkách 2 až 6 přílohy II jsou uvedeny národní úrovně emisí členských států za rok 2005 (referenční rok) a národní závazky ke snížení emisí od roku 2020 a dále pro jednotlivé znečišťující látky (pro oxid siřičitý, oxidy dusíku, amoniak, těkavé organické sloučeniny a jemné částice). Všechny tabulky rovněž obsahují řádek uvádějící celkové hodnoty za EU (součet referenčních hodnot členských států EU vyjádřených v kilotunách emisí v roce 2005, jakož i součet závazků členských států EU ke snížení emisí vyjádřený jako celková změna v % ve srovnání se součtem referenčních hodnot členských států EU). V současnosti je hodnota EU v těchto tabulkách součtem EU-27 (2013), který odráží složení Evropské unie v době změny protokolu v roce 2012. Příloha II proto vyžaduje opravu.

               Výkonný orgán na svém 36. zasedání došel k závěru, že stávající pravidla zatím nestanovují metodiku pro tento zvláštní případ technických úprav. Podobné rozhodnutí výkonného orgánu týkající se možnosti úpravy emisních stropů Evropské unie v původním Göteborském protokolu bylo přijato v roce 2017
                  6
                na základě návrhu Evropské unie reagujícího na žádost výkonného orgánu z jeho 36. zasedání. Vzhledem k tomu, že pozměněný Göteborský protokol v té době ještě nenabyl platnosti, rozhodnutí výkonného orgánu z roku 2017 se na něj nevztahovalo.

               Rozhodnutí výkonného orgánu o metodice úpravy hodnot Evropské unie v tabulkách 2 až 6 přílohy II pozměněného Göteborského protokolu je třeba přijmout pokud možno na předběžně stanoveném dodatečném zasedání výkonného orgánu v květnu 2021 a nejpozději během zasedání výkonného orgánu v prosinci 2021, aby bylo možné požádat o úpravu tabulek před zahájením prvního přezkumu souladu údajů za rok 2020 (očekáváného ve 2. čtvrtletí 2022).

               Zamýšlený akt se použije ode dne přijetí rozhodnutí výkonného orgánu. Zamýšlený akt po svém přijetí umožní Evropské unii předložit technické aktualizace, které jsou nezbytné pro zohlednění změn ve složení Evropské unie. Úlohu předložit sekretariátu úmluvy o ovzduší úpravy, které mají zohlednit změny ve složení Unie, zajistí jménem Evropské unie Komise.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Evropská unie by měla předložit návrh rozhodnutí, které má přijmout výkonný orgán úmluvy o ovzduší (viz návrh k předložení v příloze I).

               Cílem tohoto návrhu je přijmout metodiku, která umožní technické úpravy referenčních hodnot emisí Evropské unie a závazků ke snížení emisí v tabulkách 2 až 6 přílohy II pozměněného Göteborského protokolu, aby bylo zajištěno, že hodnoty pro Evropskou unii v těchto tabulkách budou správně odrážet součet referenčních hodnot emisí a závazků ke snížení emisí jejích členských států v návaznosti na změny ve složení Evropské unie. Možnost úpravy těchto tabulek s ohledem na zvláštní okolnosti změn ve složení Evropské unie je nezbytná pro správnost přezkumu dodržování závazků Evropské unie podle pozměněného Göteborského protokolu.

               Pokud ostatní smluvní strany navrhnou změny navrhovaného rozhodnutí výkonného orgánu, které by mohly dosáhnout stejných cílů jako návrh Evropské unie, mohly by být tyto návrhy v zásadě Evropskou unií podpořeny.

               Návrhy na úpravu národních emisních stropů nebo národních závazků členských států ke snížení emisí (politický dopad) nebudou podpořeny, ale budou předmětem samostatné diskuse, zejména s ohledem na probíhající přezkum pozměněného Göteborského protokolu.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  7
               .

               4.1.2.Uplatnění na stávající případ

               Výkonný orgán je orgán zřízený dohodou, konkrétně úmluvou o ovzduší.

               Akt, který má výkonný orgán přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s čl. 13 odst. 5 pozměněného Göteborského protokolu.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec úmluvy o ovzduší ani Göteborského protokolu.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Evropské unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají životního prostředí.

               Hmotněprávním základem návrhu rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               neuvedeno

               2020/0355 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o předložení návrhu rozhodnutí výkonného orgánu o metodice úprav s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie s ohledem na 41. zasedání výkonného orgánu Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států jménem Evropské unie a o postoji, který má být jménem Evropské unie na tomto zasedání zaujat

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie schválila Protokol o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu v pozměněném znění přijatém v roce 2012 (dále jen „protokol“) v rámci Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, jenž vstoupil v platnost dne 7. října 2019, prostřednictvím rozhodnutí Rady (EU) 2017/1757.

               (2)Podle článku 10 úmluvy o ovzduší výkonný orgán přezkoumává provádění a rozvoj úmluvy o ovzduší a jejích protokolů a může přijímat rozhodnutí k vyjasnění provádění těchto protokolů.

               (3)Na 36. zasedání výkonného orgánu úmluvy o ovzduší vyzvaly strany úmluvy Evropskou unii a její členské státy, aby navrhly metodiku úpravy emisních stropů Evropské unie v tabulce 1 přílohy II původního Göteborského protokolu (verze z roku 1999) s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie.

               (4)Návrh rozhodnutí, který Evropská unie a její členské státy následně předložily, byl přijat na 37. zasedání výkonného orgánu úmluvy
                  8
               .

               (5)Metodika úpravy hodnot Evropské unie v tabulkách 2 až 6 přílohy II pozměněného Göteborského protokolu, která má za cíl zohlednit změny ve složení Evropské unie, je nutná pro správné zohlednění změn ve složení Evropské unie při přezkumu plnění povinností Evropské unie vyplývajících z pozměněného Göteborského protokolu. To se netýká úprav národních emisních stropů ani národních závazků ke snížení emisí v uvedených tabulkách.

               (6)Jakmile výkonný orgán přijme metodiku úprav, měla by Komise jménem Evropské unie předložit výkonnému tajemníkovi Evropské hospodářské komise OSN nezbytné úpravy pro provádění uvedené metodiky s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie od přijetí pozměněného Göteborského protokolu, a podobně by měla předložit všechny potřebné úpravy v případě změn ve složení Evropské unie v budoucnu.

               (7)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat ve výkonném orgánu jménem Evropské unie, neboť rozhodnutí tohoto orgánu bude pro Evropskou unii závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Na 41. zasedání výkonného orgánu úmluvy o ovzduší bude Evropská unie sledovat tento cíl: stanovit metodiku, která umožní úpravy referenčních hodnot emisí Evropské unie a závazků ke snížení emisí uvedených v tabulkách 2 až 6 přílohy II pozměněného Göteborského protokolu, aby bylo zajištěno, že hodnoty Evropské unie uvedené v těchto tabulkách budou moci být upraveny tak, aby správně odrážely celkový součet referenčních hodnot emisí a závazků ke snížení emisí jejích členských států v důsledku změn ve složení Evropské unie.

               2.
                     S ohledem na 41. zasedání výkonného orgánu úmluvy o ovzduší a za účelem dosažení cíle stanoveného v odstavci 1 předloží Evropská unie návrh požadované metodiky úprav, který je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.

               3.
                     Komise sdělí jménem Evropské unie tento návrh sekretariátu úmluvy.

               Článek 2

               Evropská unie může podpořit změny navržené jinými smluvními stranami úmluvy za předpokladu, že přispívají k dosažení cílů Evropské unie uvedených v článku 1.

               Článek 3

               Změny postoje uvedeného v článcích 1 a 2 mohou být s ohledem na vývoj na 41. zasedání výkonného orgánu úmluvy o ovzduší schváleny zástupci Evropské unie po konzultaci s členskými státy během koordinačních zasedání na místě bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 4

               Jakmile výkonný orgán úmluvy o ovzduší přijme metodiku umožňující tyto úpravy, předloží Komise jménem Evropské unie nezbytné úpravy pro provádění této metodiky.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        81/462/EHS: rozhodnutí Rady ze dne 11. června 1981 o uzavření Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, Úř. věst. L 171, 27.6.1981, s. 11.

                     (2)

                        2003/507/ES: rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2003 o přistoupení Evropského společenství k Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979, Úř. věst. L 179, 17.7.2003, s. 1; zvláštní vydání v českém jazyce: kapitola 11, svazek 47, s. 172; Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1757 ze dne 17. července 2017 o přijetí změny Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu z roku 1999 k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979 jménem Evropské unie, Úř. věst. L 248, 27.9.2017, s. 3.

                     (3)

                        Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Chorvatsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko, Španělsko a Švédsko (stav ratifikací ke dni 1. října 2020).

                     (4)

                        Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Chorvatsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Španělsko a Švédsko (stav ratifikací ke dni 1. října 2020).

                     (5)

                        Jednací řád pro zasedání výkonného orgánu Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států přijatý rozhodnutím 2010/19 a pozměněný rozhodnutím 2013/1, pravidlo 29.

                     (6)

                        Rozhodnutí výkonného orgánu 2017/3,
                  https://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/documents/2017/AIR/EB/EB_Decisions_2017_3-E.pdf

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (8)

                        Rozhodnutí 2017/3 výkonného orgánu úmluvy o ovzduší,
                  https://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/documents/2017/AIR/EB/EB_Decisions_2017_3-E.pdf

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.12.2020
            COM(2020) 801 final
            PŘÍLOHA
            návrhu rozhodnutí Rady
            o předložení návrhu rozhodnutí výkonného orgánu o metodice úprav s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie s ohledem na 41. zasedání výkonného orgánu Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států jménem Evropské unie

               Návrh Evropské unie na rozhodnutí výkonného orgánu Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států: metodika úprav tabulek 2 až 6 přílohy II Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu (dále jen „Göteborský protokol“) ve znění z roku 2012 s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie.

               Návrh rozhodnutí o úpravách přílohy II Göteborského protokolu ve znění z roku 2012 s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie

               Výkonný orgán

               připomínaje svá rozhodnutí 2013/14 a 2016/4 o dodržování Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu Evropskou unií (dále jen „Göteborský protokol“),

               vědom si skutečnosti, že čl. 13 odst. 2 Göteborského protokolu v pozměněném znění stanovuje postup, podle kterého může strana navrhnout úpravu svých závazků ke snížení emisí uvedených v příloze II Göteborského protokolu, avšak metodiky stanovené v rozhodnutích výkonného orgánu 2012/3 a 2012/12 o úpravách by se nevztahovaly na úpravu těchto závazků ke snížení emisí s cílem zohlednění změn ve složení Evropské unie,

               připomínaje své rozhodnutí 2017/3 o úpravách v rámci Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu s cílem zohlednit změny ve složení Evropské unie, které bylo přijato na základě návrhu Evropské unie a jejích členských států v reakci na žádost stran úmluvy z 36. zasedání výkonného orgánu (ECE/EB.AIR/137),

               vítaje, že dne 7. října 2019 vstoupil v platnost Protokol o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu (Göteborský protokol) ve znění z roku 2012,

               1.rozhodl v souladu s čl. 13 odst. 2 Göteborského protokolu v pozměněném znění stanovit metodiku pro úpravu referenčních hodnot emisí a závazků ke snížení emisí pro Evropskou unii uvedených v tabulkách 2 až 6 přílohy II Göteborského protokolu v pozměněném znění v případě změn ve složení Evropské unie takto:

               -referenční hodnota emisí Evropské unie v případě jednotlivých znečišťujících látek, vyjádřená v úrovních emisí z roku 2005 v kilotunách a uvedená v tabulkách 2 až 6 přílohy II Göteborského protokolu v pozměněném znění, je součtem referenčních hodnot emisí jednotlivých znečišťujících látek členských států Evropské unie, přičemž se zohlední jakékoli přistoupení k Evropské unii nebo vystoupení z ní,

               -závazky Evropské unie ke snížení emisí jednotlivých znečišťujících látek uvedené v tabulkách 2 až 6 přílohy II Göteborského protokolu v pozměněném znění jsou součtem závazků členských států Evropské unie ke snížení emisí vypočtených a) na základě závazků ke snižování emisí každého členského státu Evropské unie pro rok 2020 stanovených v tabulkách 2 až 6 přílohy II pozměněného Göteborského protokolu v porovnaní s úrovněmi emisí každého členského státu Evropské unie v roce 2005 uvedenými v týchž tabulkách a b) vyjadřují součet výsledků podle písmene a) jako procentní podíl součtu úrovní emisí členských států Evropské unie v roce 2005,

               -pro účely této metodiky se za úrovně emisí v roce 2005 považují úrovně emisí uvedené v tabulkách 2 až 6 přílohy II Göteborského protokolu v pozměněném znění, pokud pro daného signatáře nebo smluvní stranu nejsou stanoveny žádné úrovně emisí pro rok 2005 v příloze II – v takovém případě se použijí naposledy vykázané emise za rok 2005. Závazky ke snížení emisí od roku 2020 dále jsou závazky uvedené v tabulkách 2 až 6 přílohy II Göteborského protokolu v pozměněném znění, pokud pro daného signatáře nebo stranu nejsou stanoveny žádné závazky ke snížení emisí od roku 2020 v příloze II – v takovém případě Evropská unie tyto informace předloží v písemné podobě výkonnému tajemníkovi Evropské hospodářské komise OSN.

               2.rozhodl, že Evropská unie může v písemné podobě předložit úpravy s použitím výše uvedené metodiky výkonnému tajemníkovi Evropské hospodářské komise OSN, který o těchto úpravách informuje všechny smluvní strany.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.12.2020
            COM(2020) 814 final
            2020/0357(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být vyjádřen jménem Evropské unie na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.PŘEDMĚT NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie vyjádřen na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě OSN o psychotropních látkách z roku 1971. 64. zasedání Komise pro narkotika se bude konat ve dnech 12. až 16. dubna 2021.2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1 Jednotná úmluva OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971

               Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“)
                  1
                má za cíl potírat zneužívání drog prostřednictvím koordinované činnosti na mezinárodní úrovni. Existují dvě formy intervence a kontroly, které působí v součinnosti. Za prvé, jde o snahu omezit držení, užívání, šíření, dovoz, vývoz, výrobu a produkci drog a obchod s nimi výhradně na lékařské a vědecké účely. Za druhé, proti obchodu s drogami se bojuje prostřednictvím mezinárodní spolupráce s cílem odradit obchodníky s drogami.

               Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  2
                stanoví systém mezinárodní kontroly psychotropních látek. Tato úmluva byla reakcí na diverzifikaci a rozšiřování škály zneužívaných drog a u řady syntetických drog zavedla kontroly jednak podle jejich potenciálu zneužívání a jednak podle jejich terapeutické hodnoty.

               Stranami těchto úmluv jsou všechny členské státy EU, nikoli však Unie.

               2.2Komise pro narkotika

               Komise pro narkotika je komisí Ekonomické a sociální rady OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné v uvedených dvou úmluvách. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených Ekonomickou a sociální radou OSN. Dvanáct členských států je členy Komise pro narkotika s hlasovacím právem na zasedání v březnu 2021
                  3
               . Unie má v Komisi pro narkotika status pozorovatele.

               2.3Zamýšlený akt Komise pro narkotika

               Komise pro narkotika na základě doporučení Světové zdravotnické organizace (WHO), které radí její Výbor odborníků pro drogové závislosti, pravidelně mění seznamy látek připojené k úmluvám.

               Organizace WHO doporučila generálnímu tajemníkovi OSN doplnit na seznamy k úmluvám osm z jedenácti látek, které byly kriticky přezkoumány Výborem odborníků WHO pro drogové závislosti.

               Na svém 64. zasedání, jež se bude konat ve dnech od 12. do 16. dubna 2021 ve Vídni, bude Komise pro narkotika vyzvána k přijetí rozhodnutí o zařazení těchto látek na seznamy k úmluvám.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám pro všechny členské státy. V čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami
                  4
                (dále jen „rámcové rozhodnutí“), se uvádí, že pro účely rámcového rozhodnutí se „drogou“ rozumí látka uvedená v Úmluvě o omamných látkách nebo v Úmluvě o psychotropních látkách a kterákoli z látek uvedených v příloze rámcového rozhodnutí. Rámcové rozhodnutí se proto vztahuje na látky uvedené na seznamech k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla EU a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Nezáleží přitom na skutečnosti, zda dotyčná látka podléhá v Unii kontrole
                  5
               .

               Jedna z jedenácti látek, které byly přezkoumány Výborem odborníků pro drogové závislosti, podléhá kontrolním opatřením v Unii. Isotonitazen byl zahrnut do definice „drogy“ v rámcovém rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
                  6
               . Jedna z látek, MDMB-4en-PINACA, podléhá intenzivnímu sledování ze strany Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost a je rovněž předmětem zprávy o hodnocení rizik. Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost sleduje i ostatních 9 látek.

               Podle návrhu Komise k postoji Unie mají být podpořena doporučení WHO, neboť jsou v souladu se současným stavem vědeckých poznatků. Pokud jde o nové psychoaktivní látky, je jejich doplnění na seznamy k úmluvám podpořeno rovněž informacemi, jež jsou dostupné v Evropské databázi nových drog, kterou provozuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.

               Je nezbytné, aby Rada stanovila postoj Unie pro zasedání Komise pro narkotika, až bude vyzvána k rozhodnutí o zařazení látek na seznamy. Takový postoj by vzhledem k omezením daným povahou statusu Unie coby pozorovatele měl být vyjádřen členskými státy, které budou členy Komise pro narkotika v březnu 2021, jednajícími v Komisi pro narkotika společně v zájmu Unie. Unie není stranou uvedených úmluv, ale má v této oblasti výlučnou pravomoc.

               Komise proto navrhuje společný postoj Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a k Úmluvě o psychotropních látkách, který mají na 64. zasedání Komise pro narkotika vyjádřit jménem Evropské unie členské státy, které budou členy Komise pro narkotika v březnu 2021. Komise předkládá takový návrh postoje Unie již popáté
                  7
               . Rada postoje Unie
                  8
                přijala, a EU tak mohla na předchozích zasedáních Komise pro narkotika vystupovat v otázce zařazování látek na mezinárodní seznamy jednotně, protože členské státy účastnící se zasedání Komise pro narkotika hlasovaly pro zařazení látek na seznamy v souladu s přijatým postojem Unie.

               4.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               4.1Procesněprávní základ

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  9
               . Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  10
               .

               Komise pro narkotika je „orgán zřízený dohodou“ ve smyslu uvedeného článku, neboť se jedná o orgán, který byl zřízen Ekonomickou a sociální radou OSN – orgánem Organizace spojených národů – a který byl pověřen konkrétními úkoly podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.

               Rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy jsou „akty s právními účinky“ ve smyslu čl. 218 odst. 9 SFEU. Podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách se rozhodnutí Komise pro narkotika stávají automaticky závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí během stanovené lhůty Ekonomické a sociální radě OSN k přezkoumání
                  11
               . Rozhodnutí Ekonomické a sociální rady OSN v dané věci jsou konečná. Rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy mají na základě práva Unie právní účinky rovněž v právním řádu EU, a to vzhledem ke skutečnosti, že mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro oblast působnosti tohoto právního nástroje EU.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie.

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají nedovoleného obchodu s drogami.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 83 odst. 1 SFEU, který označuje nedovolený obchod s drogami za jednu z oblastí trestné činnosti se zvláštním přeshraničním rozměrem a zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby stanovily minimální pravidla pro definici trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami.

               4.3Proměnlivá geometrie

               Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím Rady 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, které v článku 1 stanoví, že „drogami“ se rozumí kterákoli z látek, na něž se vztahuje Úmluva o omamných látkách nebo Úmluva o psychotropních látkách.

               Jelikož rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy mají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Dánsko vázáno, účastní se Dánsko přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení látek na seznamy přijímána.

               4.4Závěr

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 83 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               2020/0357 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být vyjádřen jménem Evropské unie na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972
                  12
                (dále jen „Úmluva o omamných látkách“) vstoupila v platnost dne 8. srpna 1975.

               (2)Podle článku 3 Úmluvy o omamných látkách se Komise pro narkotika může rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě. Změny v seznamech může provádět pouze v souladu s doporučeními Světové zdravotnické organizace (WHO), ale může se také rozhodnout změny doporučené organizací WHO neprovést.

               (3)Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  13
                vstoupila v platnost dne 16. srpna 1976.

               (4)Podle článku 2 Úmluvy o psychotropních látkách se Komise pro narkotika může na základě doporučení WHO rozhodnout doplnit látky na seznamy obsažené v této úmluvě nebo je ze seznamů odstranit. Má široké diskreční pravomoci vzít v úvahu hospodářské, sociální, právní, správní a jiné faktory, ale nesmí jednat svévolně.

               (5)Změny seznamů připojených k oběma úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
                  14
                se vztahuje na látky uvedené na seznamech k těmto úmluvám. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla Unie a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (6)Komise pro narkotika má na svém 64. zasedání, které je předběžně naplánováno na 12. až 16. dubna 2021 ve Vídni, přijmout rozhodnutí o doplnění osmi nových látek na seznamy k uvedeným úmluvám OSN.

               (7)Unie není stranou Úmluvy o omamných látkách ani Úmluvy o psychotropních látkách. Má status pozorovatele bez hlasovacího práva v Komisi pro narkotika, kde bude dvanáct členských států členy s hlasovacím právem na zasedání v březnu 2021
                  15
               . Je proto nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách, neboť rozhodnutí o doplnění nových látek na seznamy připojené k úmluvám spadají do výlučné pravomoci Unie.

               (8)WHO doporučila doplnit jednu novou látku na seznam I k Úmluvě o omamných látkách a čtyři nové látky na seznam II a tři nové látky na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (9)Všechny látky přezkoumané Výborem odborníků WHO pro drogové závislosti (dále jen „výbor odborníků“) a doporučené WHO k zařazení na seznamy, jsou sledovány Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost jako nové psychoaktivní látky za podmínek stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006
                  16
               .

               (10)Podle hodnocení výboru odborníků je látka isotonitazen (chemický název: N,N-diethyl-2-[[4-(1-methylethoxy)fenyl]methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin) syntetickým opioidním analgetikem a je velmi podobná látkám etonitazen a klonitazen, které obě podléhají mezinárodní kontrole podle Úmluvy o omamných látkách z roku 1961. Isotonitazen nemá žádné terapeutické použití a není ani registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že isotonitazen je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl isotonitazen zařazen na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (11)Isotonitazen byl zahrnut do definice „drogy“ podle rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV prostřednictvím směrnice Komise v přenesené pravomoci
                  17
               .

               (12)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění isotonitazenu na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (13)Podle hodnocení výboru odborníků je látka MDMB-4en-PINACA (chemický název: methyl-3,3-dimethyl-2-(1-(pent-4-en-1-yl)-1H-indazol-3-karboxamido)butanoát) syntetickým kanabinoidem. Látka MDMB-4en-PINACA nemá žádné terapeutické použití a není ani registrována jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že látka MDMB-4en-PINACA je nebo by pravděpodobně mohla být zneužívána a že by mohla představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka MDMB-4en-PINACA zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (14)Látka MDMB-4en-PINACA byla zjištěna ve dvaceti členských státech a podléhá kontrole ve čtrnácti členských státech. Je spojována s devíti úmrtími; je spojována rovněž s jedenácti případy nefatální intoxikace. Látka MDMB-4en-PINACA je v současné době předmětem důkladného šetření, na jehož základě o ní bude Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost vypracována zpráva o hodnocení rizik.

               (15)Členské státy by proto měly zaujmout postoj za účelem doplnění látky MDMB-4en-PINACA na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.

               (16)Podle hodnocení výboru odborníků je látka CUMYL-PeGACLONE (chemický název: 2-(1-methyl-1-fenylethyl)-5-pentyl-pyrido[4,3-b]indol-1-on) syntetickým kanabinoidem. Nezdá se, že by látka CUMYL-PeGACLONE byla povolena pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byla registrována jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že látka CUMYL-PeGACLONE je nebo by pravděpodobně mohla být zneužívána a že by mohla představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka CUMYL-PeGACLONE zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (17)Látka CUMYL-PeGACLONE byla zjištěna v jedenácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně pěti členských státech. Je spojována s nejméně třemi úmrtími a byla zjištěna v šesti biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi.

               (18)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky CUMYL-PeGACLONE na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (19)Podle hodnocení výboru odborníků je látka flubromazolam (chemický název: 8-brom-6-(2-fluorfenyl)-1-methyl-4H-[1,2,4]triazolo[4,3-a][1,4]benzodiazepin) látkou typu benzodiazepin. Flubromazolam byl zkoumán z hlediska svých anxiolytických vlastností a snížených sedativních, hypnotických a ataktických vedlejších účinků, avšak nezdá se, že by byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že flubromazolam je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl flubromazolam zařazen na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (20)Flubromazolam byl zjištěn v patnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně sedmi členských státech. Je spojován se dvěma úmrtími a sedmi případy nefatální intoxikace; byl rovněž zjištěn ve 44 biologických vzorcích souvisejících s úmrtími.

               (21)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění flubromazolamu na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (22)Podle hodnocení výboru odborníků je látka klonazolam (známá rovněž jako klonitrazolam; chemický název: 6-(2-chlorfenyl)-1-methyl-8-nitro-4H-[1,2,4]triazolo[4,3-a][1,4]benzodiazepin) látkou typu benzodiazepin. Nezdá se, že by klonazolam byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že klonazolam je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl klonazolam zařazen na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (23)Klonazolam byl zjištěn v patnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně čtyřech členských státech. Je spojován se dvěma úmrtími a pěti případy nefatální intoxikace.

               (24)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění klonazolamu na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (25)Podle hodnocení výboru odborníků je látka diklazepam (známá rovněž jako Ro 5-3448; chemický název: 7-chlor-5-(2-chlorfenyl)-1-methyl-1,3-dihydro-2H-1,4-benzodiazepin-2-on) látkou typu benzodiazepin. Nezdá se, že by diklazepam byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že diklazepam je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl diklazepam zařazen na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (26)Diklazepam byl zjištěn v šestnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně osmi členských státech. Je spojován se dvěma úmrtími; byl rovněž zjištěn v osmi biologických vzorcích souvisejících s úmrtími.

               (27)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění diklazepamu na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (28)Podle hodnocení výboru odborníků je látka 3-MeO-PCP (chemický název: 1-[1-(3-methoxyfenyl)cyklohexyl]piperidin) látkou typu disociativum. Nezdá se, že by látka 3-MeO-PCP byla povolena pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byla registrována jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že látka 3-MeO-PCP je nebo by pravděpodobně mohla být zneužívána a že by mohla představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka 3-MeO-PCP zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (29)Látka 3-MeO-PCP byla zjištěna v osmnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně osmi členských státech. Je spojována s nejméně sedmi úmrtími a pěti případy nefatální intoxikace; byla rovněž zjištěna v osmnácti biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi.

               (30)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky 3-MeO-PCP na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (31)Podle hodnocení výboru odborníků je látka difenidin (chemický název: 1-(1,2-difenylethyl)piperidin) látkou typu disociativum. Nezdá se, že by difenidin byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že difenidin je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl difenidin zařazen na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (32)Difenidin byl zjištěn v sedmnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně osmi členských státech. Je spojován s nejméně dvěma případy nefatální intoxikace a byl zjištěn v pěti biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi.

               (33)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění difenidinu na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (34)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika, protože rozhodnutí o zařazení osmi látek na různé seznamy mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah práva Unie, zejména rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV.

               (35)Postoj Unie mají vyjádřit členské státy, které jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně.

               (36)Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, a tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (37)Irsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, a tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 64. zasedání Komise pro narkotika konaném ve dnech 12. až 16. dubna 2021, kdy bude tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí o doplnění látek na seznamy připojené k Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, které jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (2)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (3)

                        Belgie, Česká republika, Francie, Chorvatsko, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Španělsko a Švédsko.

                     (4)

                        Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zahrnout do definice drogy nové psychoaktivní látky a zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (Úř. věst. L 305, 21.11.2017, s. 12).

                     (5)

                        Viz příloha rámcového rozhodnutí.

                     (6)

                        Směrnice Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/1687 ze dne 2. září 2020, kterou se mění příloha rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV, pokud jde o zahrnutí nové psychoaktivní látky N,N-diethyl-2-[[4-(1-methylethoxy)fenyl]methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin (isotonitazen) do definice drogy (Úř. věst. L 379, 13.11.2020, s. 55).

                     (7)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final.

                     (8)

                        Přijato Radou dne 7. března 2017, 27. února 2018, 5. března 2019 a 11. února 2020.

                     (9)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (10)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (11)

                        Ustanovení čl. 3 odst. 7 Úmluvy o omamných látkách, ustanovení čl. 2 odst. 7 Úmluvy o psychotropních látkách.

                     (12)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (13)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (14)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).

                     (15)

                        Belgie, Česká republika, Francie, Chorvatsko, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Španělsko a Švédsko.

                     (16)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1).

                     (17)

                        Směrnice Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/1687 ze dne 2. září 2020, kterou se mění příloha rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV, pokud jde o zahrnutí nové psychoaktivní látky N,N-diethyl-2-[[4-(1-methylethoxy)fenyl]methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin (isotonitazen) do definice drogy (C(2020) 5897 final, Úř. věst. L 379, 13.11.2020, s. 55).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.12.2020
            COM(2020) 814 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být vyjádřen jménem Evropské unie na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               PŘÍLOHA

               Postoj, který mají vyjádřit členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, jednající společně v zájmu Unie, na 64. zasedání Komise pro narkotika předběžně naplánovaném na 12. až 16. dubna 2021, pokud jde o změny v rozsahu kontroly látek:

               1)Látka isotonitazen má být zařazena na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               2)Látka MDMB-4en-PINACA má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               3)Látka CUMYL-PeGACLONE má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               4)Látka flubromazolam má být zařazena na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               5)Látka klonazolam má být zařazena na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               6)Látka diklazepam má být zařazena na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.

               7)Látka 3-MeO-PCP má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               8)Látka difenidin má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.