               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.2.2016
            COM(2016) 90 final
            2016/0054(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu, jménem Evropské unie a jejích členských států, protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Přiložený návrh představuje právní nástroj k podpisu a prozatímnímu uplatňování protokolu o přistoupení k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dále jen „protokol“).

               Podle aktu o přistoupení Chorvatské republiky se Chorvatsko zavázalo přistoupit k mezinárodním dohodám podepsaným nebo uzavřeným Evropskou unií a jejími členskými státy prostřednictvím protokolu k uvedeným dohodám.

               Dohoda o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé (dále jen „dohoda“), byla podepsána v Bruselu dne 11. října 2004 a vstoupila v platnost 1. října 2010.

               Rozhodnutím Rady ze dne 14. září 2012
                  1
                byla Komise pověřena, aby zahájila jednání s dotčenými třetími zeměmi s cílem uzavřít příslušné protokoly. Jednání s Republikou Tádžikistán byla úspěšně uzavřena parafováním protokolu.

               Navržený protokol zahrnuje Chorvatskou republiku jako smluvní stranu dohody a zavazuje EU k vypracování závazného znění dohody v chorvatském jazyce.

               Komise považuje výsledky jednání za uspokojivé a žádá Radu, aby schválila podpis protokolu jménem Evropské unie a jejích členských států.

               2016/0054 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu, jménem Evropské unie a jejích členských států, protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 209 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na akt o přistoupení Chorvatské republiky, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatské republiky přistoupí Chorvatská republika k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé, (dále jen „dohoda“) prostřednictvím protokolu k uvedené dohodě. V souladu s čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení se na toto přistoupení použije zjednodušený postup, podle něhož protokol uzavírá Rada, jednající jednomyslně jménem členských států, a dotčené třetí země.

               (2)Dne 14. září 2012 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s dotčenými třetími zeměmi
                  2
               . Jednání s Republikou Tádžikistán byla úspěšně uzavřena parafováním protokolu.

               (3)Protokol by měl být podepsán jménem Unie a jejích členských států s výhradou jeho pozdějšího uzavření,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis, jménem Unie a jejích členských států, protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, se schvaluje s výhradou uzavření uvedeného protokolu.

               Znění protokolu je připojeno k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné k podpisu protokolu jménem Unie a jejích členských států.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se povoluje zahájení jednání o úpravě podepsaných nebo uzavřených dohod mezi Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy a s jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dokument Rady 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se povoluje zahájení jednání o úpravě podepsaných nebo uzavřených dohod mezi Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy a s jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dokument Rady 13351/12 LIMITED).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.2.2016
            COM(2016) 90 final
            PŘÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu, jménem Evropské unie a jejích členských států, protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii

               PROTOKOL
               K DOHODĚ O PARTNERSTVÍ A SPOLUPRÁCI, KTEROU SE ZAKLÁDÁ PARTNERSTVÍ MEZI EVROPSKÝMI SPOLEČENSTVÍMI
                  A JEJICH ČLENSKÝMI STÁTY NA JEDNÉ STRANĚ
                  A REPUBLIKOU TÁDŽIKISTÁN NA STRANĚ DRUHÉ,
                  S OHLEDEM NA PŘISTOUPENÍ

               CHORVATSKÉ REPUBLIKY

               K EVROPSKÉ UNII

               BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               BULHARSKÁ REPUBLIKA,

               ČESKÁ REPUBLIKA,

               DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,

               ESTONSKÁ REPUBLIKA,

               IRSKO,

               ŘECKÁ REPUBLIKA,

               ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,

               CHORVATSKÁ REPUBLIKA,

               ITALSKÁ REPUBLIKA,

               KYPERSKÁ REPUBLIKA,

               LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,

               LITEVSKÁ REPUBLIKA,

               LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,

               MAĎARSKO,

               REPUBLIKA MALTA,

               NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               RAKOUSKÁ REPUBLIKA,

               POLSKÁ REPUBLIKA,

               PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,

               RUMUNSKO,

               REPUBLIKA SLOVINSKO,

               SLOVENSKÁ REPUBLIKA,

               FINSKÁ REPUBLIKA,

               ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,

               strany Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, dále jen „členské státy“,

               EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“, a

               EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII

                  na jedné straně,

               A

               REPUBLIKA TÁDŽIKISTÁN

                  na straně druhé

               dále jen „smluvní strany“,

               VZHLEDEM K TOMU, že Dohoda o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně  a Republikou Tádžikistán na straně druhé, (dále jen „dohoda“) byla podepsána v Lucemburku dne 11. října 2004,

               VZHLEDEM K TOMU, že smlouva o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii byla podepsána v Bruselu dne 9. prosince 2011,

               VZHLEDEM K TOMU, že podle čl. 6 odst. 2 Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii přistoupí Chorvatská republika k uvedené dohodě uzavřením protokolu k uvedené dohodě,

               S OHLEDEM NA přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii dne 1. července 2013,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Chorvatská republika tímto přistupuje jako smluvní strana k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Tádžikistán na straně druhé. Chorvatská republika stejným způsobem jako ostatní členské státy Unie přijme a vezme na vědomí znění dohody, jakož i společná prohlášení, prohlášení a výměny dopisů připojené k závěrečnému aktu podepsanému téhož dne.

               ČLÁNEK 2

               V přiměřené lhůtě po parafování tohoto protokolu sdělí Unie chorvatské jazykové znění dohody svým členským státům a Republice Tádžikistán . S výhradou vstupu tohoto protokolu v platnost se chorvatské jazykové znění stává platným za stejných podmínek jako anglické, bulharské, české, dánské, estonské, finské, francouzské, italské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, německé, nizozemské, polské, portugalské, rumunské, řecké, slovenské, slovinské, španělské, švédské a tádžické znění uvedené dohody.

               ČLÁNEK 3

               Tento protokol je nedílnou součástí dohody.

               ČLÁNEK 4

               1.
                     Protokol schvalují smluvní strany v souladu se svými vlastními postupy. Strany si vzájemně oznámí dokončení postupů potřebných k tomuto účelu. Listina o schválení se uloží u generálního sekretariátu Rady Evropské unie.

               2.
                     Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni uložení poslední listiny o schválení.

               ČLÁNEK 5

               Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a tádžickém, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci

               k tomuto protokolu své podpisy.

               V … dne … roku …

               ZA EVROPSKOU UNII, EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII A ČLENSKÉ STÁTY

               ZA REPUBLIKU TÁDŽIKISTÁN


Důležité právní upozornění

|

52007PC0596

Návrh rozhodnutí Rady o postoji, který má Společenství zaujmout k návrhu na změnu Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluvy TIR z roku 1975)  /* KOM/2007/0596 konecném znení - ACC 2007/0208 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 15.10.2007KOM(2007) 596 v konečném znění2007/0208 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo postoji, který má Společenství zaujmout k návrhu na změnu Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluvy TIR z roku 1975)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Celní úmluva o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975 byla schválena jménem Evropského hospodářského společenství nařízením Rady (EHS) č. 2112/78. Úmluva vstoupila ve Společenství v platnost dne 20. června 1983. Účelem navrhovaného rozhodnutí je provést změny v článku 13 přílohy 8 Úmluvy TIR. Tyto změny se týkají finančních ustanovení týkajících se fungování výkonné rady TIR a sekretariátu TIR Evropské hospodářské komise OSN. |120 | Obecné souvislosti Úmluvou TIR, již spravuje Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů (EHK OSN) se sídlem v Ženevě, byl zaveden tranzitní celní režim pro mezinárodní přepravu zboží po silnici. Díky této úmluvě může zboží, u něhož jsou pozastavena cla a poplatky, překračovat hranice za minimálních zásahů celních orgánů během cesty. Tím, že systém TIR uvolňuje tradiční překážky mezinárodního pohybu zboží, podporuje rozvoj mezinárodního obchodu; tím, že zkracuje prodlevy v dopravě, umožňuje dosahovat výrazných úspor v dopravních nákladech. Nejdůležitější výhodou systému je to, že Úmluva TIR nabízí prostřednictvím řetězu mezinárodních záruk poměrně snadný přístup k požadovaným zárukám. V průběhu posledních měsíců se partnerství veřejného a soukromého sektoru zřízené celními orgány a záruční sdružení potýkaly v rámci systému TIR s vážnými problémy, zejména pokud jde o financování výkonné rady TIR a sekretariátu TIR. Kvůli posílení systému TIR a partnerství veřejného a soukromého sektoru se oba partneři rozhodli podniknout všechny nutné kroky a Úmluvu TIR pozměnit nahrazením slova „dávka“ slovem „částka“ a jasným popisem postupu, jímž se tato částka stanoví. Dalším nutným opatřením bylo vytvoření procedurální dohody mezi EHK OSN a IRU. Tato opatření jistě zajistí průhledný systém financování sekretariátu EHK OSN a výkonné rady TIR. |139 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Navrhované rozhodnutí je s v souladu se společnou politikou v oblasti obchodu a dopravy. Systém TIR, který usnadňuje silniční dopravu, umožňuje převážet zboží přes území 66 smluvních stran za minimálních zásahů celních orgánů a nabízí prostřednictvím řetězu mezinárodních záruk poměrně snadný přístup k požadovaným zárukám. Zjednodušení, jichž se prostřednictvím Úmluvy TIR docílilo, jsou v souladu s revidovanou lisabonskou strategií. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Návrh byl konzultován s Mezinárodní unií silniční dopravy, všemi záručními sdruženími a celními orgány smluvních stran Úmluvy TIR. Tyto konzultace proběhly na schůzích Výboru pro celní kodex a na zasedáních pracovní skupiny pro celní otázky přepravy. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Kladné stanovisko. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Pravidla financování výkonné rady TIR a sekretariátu TIR musí být jasně stanovena v Úmluvě TIR. Zavedením těchto změn je zajištěna trvalá udržitelnost systému TIR a existence orgánů TIR je nadále možná. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření Tyto změny se týkají terminologických změn v článku 13 přílohy 8, konkrétně nahrazení slova „dávka“ slovem „částka“. Zároveň je podán jasný popis toho, jak vytvořit a naplnit postup pro výpočet částky za jeden karnet TIR. |310 | Právní základ Ustanovení článku 133 a čl. 300 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: |331 | Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. Provádí se jím změna mezinárodní dohody, jež se sama o sobě zásadou proporcionality řídí. |332 | Návrh požaduje terminologické změny v článku 13 přílohy 8 Úmluvy TIR. Cílem těchto změn je zároveň jasně vymezit mechanismus financování orgánů TIR a pravidla budoucí spolupráce veřejných a soukromých partnerů v tomto ohledu. |Volba nástrojů |341 | Navrhované nástroje: rozhodnutí |342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů: Mezinárodní dohody a změny těchto dohod se do právního řádu Společenství obvykle zavádějí formou rozhodnutí. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1.  2007/0208 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo postoji, který má Společenství zaujmout k návrhu na změnu Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluvy TIR z roku 1975)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 této smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) Celní úmluva o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975 byla jménem Společenství schválena nařízením Rady (EHS) č. 2112/78 ze dne 25. července 1978[1] a vstoupila ve Společenství v platnost dne 20. června 1983[2].(2) V lednu 2007 správní výbor Úmluvy TIR rozhodl, že kvůli účinné spolupráci v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru by se v Úmluvě TIR měly provést některé změny, které zajistí průhledný systém financování sekretariátu EHK OSN a výkonné rady TIR. Tyto změny se týkají jazykových úprav a jasného popisu postupu pro výpočet částky za jeden karnet TIR.(3) Všechny členské státy vyjádřily k návrhu změn kladné stanovisko. Předloha vytvořená správním výborem Úmluvy TIR již byla projednána ve Výboru pro celní kodex a předběžně schválena.(4) K pozměňovacímu návrhu by mělo být vydáno stanovisko Společenství,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Stanovisko Společenství v rámci správního výboru vychází z pozměňovacích návrhů připojených k tomuto návrhu.ČlánekToto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHADosavadní znění čl. 13 odst. 1 přílohy 8 se nahrazuje tímto:„1. Činnost výkonné rady TIR a sekretariátu TIR je až do okamžiku, kdy jsou získány další zdroje financí, financována z částky za každý karnet TIR, který vydala mezinárodní organizace uvedená v článku 6. Tuto částku schválí správní výbor.“Doplňuje se nová vysvětlivka, která zní:„8.13.1-3 ČástkaČástka uvedená v odstavci 1 vychází a) z rozpočtu a plánu výdajů výkonné rady TIR a sekretariátu TIR, které schválil správní výbor, a b) z počtu karnetů TIR, jež se podle odhadu mezinárodní organizace mají vydat.“Dosavadní znění čl. 13 odst. 2 přílohy 8 se nahrazuje tímto:„2. Postup, jímž se financování činnosti výkonné rady TIR a sekretariátu TIR provádí, schvaluje správní výbor.“Doplňuje se nová vysvětlivka, která zní:„8.13.2 Po konzultaci s mezinárodní organizací uvedenou v článku 6 je postup uvedený v odstavci 2 upraven v dohodě mezi EHK OSN, pověřenou smluvními stranami a jednající jejich jménem, a mezinárodní organizací uvedenou v článku 6. Tuto dohodu schválí správní výbor.“[1] Úř. věst. L 252, 14.9.1978.[2] Úř. věst. L 31, 2.2.1983, s. 13.


|

52010PC0266

Návrh rozhodnutí Rady o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o bezpečnosti civilního letectví  /* KOM/2010/0266 konecném znení - NLE 2010/0143 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 21.5.2010KOM(2010)266 v konečném znění2010/0143 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o bezpečnosti civilního letectvíDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Úvod1.1. Komise požádala Radu dne 4. srpna 2009 o zmocnění k vedení vyjednávání s Brazilskou federativní republikou o vzájemném uznávání certifikačních nálezů v oblasti bezpečnosti civilního letectví a slučitelnosti s životním prostředím[1].1.2. Rada toto zmocnění udělila dne 9. října 2009 a uložila Komisi vést uvedená jednání v souladu se souborem směrnic pro jednání a jmenovala zvláštní výbor, aby jí byl v tomto úkolu nápomocen.1.3. Zmocnění udělené Komisi předpokládalo, že se dohoda o vzájemném uznávání nálezů zaměří především na certifikaci výrobků, částí a zařízení letecké techniky. Zmocnění také potvrdilo, že po procesu budování důvěry se dohoda může vztahovat i na schvalování organizací a personálu podílejících se na údržbě uvedených výrobků, částí a zařízení letecké techniky a dohled nad nimi. Z tohoto důvodu by dohoda mezi EU a Brazilskou federativní republikou měla zajistit, aby:a) výrobkům zkonstruovaným, vyrobeným, upraveným nebo opraveným pod regulační kontrolou jedné strany byla snadno vystavena nezbytná schválení pro registraci nebo provoz pod regulační kontrolou druhé strany;b) letadla zaregistrovaná nebo provozovaná pod regulační kontrolou jedné strany mohla být udržována organizacemi pod regulační kontrolou druhé strany.1.4. Primárními cíli uvedené dohody by bylo usnadnit obchod zbožím a službami v rozsahu, na který se dohoda vztahuje, omezit v nejvyšší možné míře dvojí provádění hodnocení, zkoušek a kontrol na významné regulatorní rozdíly a spoléhat se na certifikační systém každé ze stran při kontrole souladu s požadavky druhé strany.1.5. K dosažení těchto cílů byly ve směrnicích pro jednání vytyčeny tyto prostředky:-  postupné sbližování požadavků a regulačních procesů obou stran,-  udržování důvěry v certifikační systémy obou stran vycházející ze zkušeností získaných ze spolupráce mezi Úřadem pro civilní letectví (ANAC) Brazilské federativní republiky a Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví, aby příslušné orgány všech členských států mohly provádět jménem úřadu ANAC úkoly, které musejí provést v rámci provádění nařízení (ES) č. 216/2008,-  umožnění kterékoli straně, aby se ujistila, že orgány podílející se na regulačním procesu druhé strany jsou schopny uspokojivým způsobem provádět hodnocení souladu a regulační dohled v míře nezbytné pro vydávání jejích vlastních schválení,-  posilování spolupráce zabezpečováním pravidelných konzultací stran a zajištění, aby dohoda uspokojivě fungovala, zejména zaváděním vhodných mechanismů spolupráce při vzájemném ověřování trvající připravenosti a schopnosti regulačních orgánů, které se podílejí na provádění dohody,-  vytvoření systému průběžného sledování fungování dohody, a zejména jejích příloh, jež jsou její nedílnou součástí, a umožnění, aby dohoda byla účinně spravována společným výborem složeným ze zástupců obou stran, jemuž je uloženo nacházet a navrhovat včasná řešení všech problémů vyvstávajících v souvislosti s prováděním dohody.2. Proces vyjednávání2.1. Vyjednávání s Brazílií se soustřeďovalo na to, jak umožnit vzájemné uznávání schválení osvědčujících letovou způsobilost letadel, částí a zařízení do letadel zabudovaných, a dále schválení certifikujících organizace, které se podílejí na konstrukci, výrobě a údržbě letadel. Tato schválení by vydávala každá ze stran při uplatňování určitých postupů týkajících se letové způsobilosti a údržby. Během jednání se obě strany rozhodly stanovit podrobnosti těchto postupů v samostatných přílohách dohody.2.2. V rámci vyjednávání, která byla zahájena ve dnech 14. a 15. prosince 2009 v Bruselu, a jako součást procesu budování důvěry, provedla EASA ve dnech 22. až 26. února 2010 inspekční prohlídku úřadu ANAC a brazilského leteckého průmyslu. Mezi hlavní oblasti bezpečnosti, na které se prohlídka zaměřila, patřily schvalování návrhů, schvalování osvědčení a povolení výroby. Kromě toho prohlídka zahrnovala obecné posouzení systému schvalování údržby používaného v Brazilské federativní republice. Součástí inspekční prohlídky bylo i posouzení na základě návštěvy brazilského leteckého průmyslu, jakým způsobem úřad ANAC provádí nad brazilským leteckým průmyslem dohled. Inspekční prohlídka splnila svůj cíl, neboť poskytla lepší představu o organizaci a fungování úřadu ANAC i o brazilském regulačním rámci týkajícím se bezpečnosti civilního letectví včetně certifikačních činností týkajících se konstrukce, výroby a údržby výrobku a schvalování organizací. Z inspekční prohlídky vyplývá, že brazilský systém poskytuje stejnou nezávislou úroveň ověřování souladu, jaká je dána evropskými právními předpisy (nařízení 216/2008 a 1702/2003) prostřednictvím přímého zapojení úřadu ANAC a využívání systému „jmenovaných osob“ (podobného systému používanému v USA) v oblasti konstrukce a výroby. V oblasti údržby prohlídka ukázala, že certifikační zvyklosti a postupy poskytují důkaz o shodě s požadavky právních předpisů, které jsou ekvivalentní požadavkům obsaženým v evropských právních předpisech (nařízení č. 2042/2003). Nicméně z prohlídky také vyplynulo, že další budování důvěry umožní lepší pochopení dohledu nad organizacemi provádějícími údržbu schválenými úřadem ANAC.2.3. Znění předlohy dohody a dvou příloh o certifikaci letové způsobilosti a o údržbě byla schválena dne 2. března 2010 v Riu de Janeiru ad referendum .3. Právní základ dohody3.1. Podle judikatury Evropského soudního dvora spadá odstraňování technických překážek obchodu zbožím do oblasti společné obchodní politiky ve smyslu definice čl. 207 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), a tudíž do výlučné pravomoci Evropské unie[2].3.2. Kromě toho s nabytím platnosti nařízení (ES) č. 1592/2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (EASA) v září 2002 dosáhla Evropská unie vnitřní harmonizace v oblastech, na které se toto nařízení vztahuje, tj.: prvotní a trvající letové způsobilosti (včetně údržby) a slučitelnosti výrobků letecké techniky s životním prostředím. Tyto předpisy jsou nahrazeny nařízením (ES) č. 216/2008[3]. Nařízení je doplněno souborem prováděcích opatření (nařízení Komise č. 1702/2003 a č. 2042/2003), kterými se stanovují požadavky a postupy závazné pro žadatele, držitele osvědčení a úřady pro zajištění toho, aby byly vždy respektovány zásadní požadavky a cíle základního nařízení. Tyto právní předpisy Evropské unie jsou navrženou dohodou dotčeny ve smyslu rozsudku ve věci ERTA.3.3. Komise se tudíž domnívá, že Evropská unie má výlučnou pravomoc k uzavření dohody na základě čl. 207 odst. 4 a čl. 100 odst. 2 SFEU.4. Struktura dohody4.1. Sjednaná dohoda vychází převážně ze struktury „klasické“ dohody v oblasti bezpečnosti letectví, tzv. „BASA“ ( Bilateral Aviation Safety Agreements ), jak jsou nazývány stávající dvoustranné dohody o bezpečnosti letectví mezi členskými státy a třetími zeměmi. Stejně jako v případě dohod BASA je i tato dohoda založena na vzájemné důvěře v systém druhé strany a na srovnávání rozdílů v regulaci. Stanoví tudíž povinnosti a metody spolupráce mezi orgánem vyvážející a dovážející země, takže orgán dovážející země může vystavit své vlastní osvědčení pro výrobek, část nebo zařízení letecké techniky, aniž duplicitně opakuje veškerá hodnocení provedená orgánem vyvážející země, a dále stanoví postupy řešení sporů pro účely pozměnění dohody.4.2. Způsoby, jak toho dosáhnout, tj. jak spolupracovat a vzájemně uznávat certifikační nálezy druhé strany v oblasti letové způsobilosti a údržby (metody, rozsah s ohledem na výrobky nebo služby, rozdíly v regulaci nazývané v odborném jazyce také „zvláštními podmínkami“), jsou uvedeny v přílohách dohody. Na počátku jednání se obě strany dohodly, že zvláštní postupy umožňující oběma stranám vzájemně uznávat certifikační nálezy v obou oblastech – certifikace konstrukčních a výrobních organizací a schválení organizací údržby – budou stanoveny v přílohách, které budou pro obě strany stejně závazné a stanou se nedílnou součástí dohody.4.3. Předloha dohody stranám umožňuje, aby zvážily způsoby dalšího zlepšení fungování dohody a vydaly doporučení týkající se změn, včetně připojení nových příloh dohody, a to prostřednictvím společného výboru. Ponechává stranám možnost výběru způsobu změny dohody a jejích příloh stejným postupem pro provádění změn, který končí posledním oznámením jedné strany druhé straně, že byly dokončeny její vnitřní postupy pro vstup schválené změny v platnost. Zejména v případě, týkají-li se úpravy změn stávajících příloh nebo připojení nových příloh, mohou strany souhlasit se změnou dohody prostou výměnou diplomatických nót mezi stranami.4.4. Předloha dohody dále představuje čistý přínos pro Evropskou unii, jelikož zavede vzájemné uznávání certifikačních nálezů ve všech oblastech letové způsobilosti pro všechny členské státy. Je nutno uvést, že v současnosti má pouze šest členských států uzavřenu dvoustrannou dohodu s Brazílií týkající se certifikace výrobků. Transport Brazil doposud k vydávání vlastních schválení uznával rovněž nálezy evropských správních orgánů, zejména pokud jich bylo dosaženo pod záštitou JAA. Podobně JAA provedla audit brazilského systému a dohodla se s brazilskou státní správou na „smlouvách o externím zadávání“ uvádějících podrobně procesy, jež je nutno dodržovat, aby JAA mohla doporučit uznávání brazilských nálezů orgány, které jsou členy JAA. Stejný přístup se uplatňuje v případě schválení organizací údržby, kde existuje pouze šest formálních dohod. Rovněž v této oblasti bylo mezi Transport Brazil a JAA uzavřeno ujednání o „externím zadávání“ umožňující uznávání brazilských opravárenských subjektů (organizací údržby) pod dohledem brazilské státní správy ze strany orgánů, které jsou jejími členy. V současnosti neexistují žádná ujednání týkající se certifikace ochrany životního prostředí pro výrobky letecké techniky.5. Obsah dohody5.1. Jednoznačná práva a povinnosti stran5.1.1. Dohoda nenavrhuje jít nad rámec toho, co je přípustné podle platné právní úpravy kterékoli ze stran. Platnou právní úpravou pro Evropskou unii je nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcí opatření včetně všech jejich změn. Znění předlohy plně odráží systém Evropské unie, jelikož stanoví jednoznačně oddělení úkolů při certifikaci výrobků a součástí letecké techniky a organizací podílejících se na návrhu a výrobě uvedených výrobků a součástí.5.1.2. Pokud jde o údržbu, zatímco postup kvalifikace pracovníků úřadu ANAC byl shledán jako vyčerpávající, některé postupy týkající se odborné přípravy je ještě nutno plně zavést. Obdobně je dohled nad organizacemi údržby vykonáván prostřednictvím rozsáhlého ročního auditu dvěma auditory úřadu ANAC, kteří využívají podrobné kontrolní seznamy. Jelikož ANAC a EASA zahájily spolupráci v oblasti údržby za účelem poskytnutí plného ujištění o brazilském systému dohledu a udržení důvěry v uvedený systém teprve nedávno, dohoda navrhuje přistoupit k úplnému uznání certifikace a dohledu prováděného úřadem ANAC teprve tehdy, až se prokáže schopnost zajistit dohled nad organizacemi údržby. Jakmile se uvedená schopnost prokáže, navrhuje se, aby stejně jako v případě dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Kanadou o bezpečnosti civilního letectví mohl úřad ANAC vydávat schválení jménem EASA organizacím údržby v Brazílii, které provádějí údržbu na letadlech a dílech navržených v ES, aniž by agentura musela vydávat svá vlastní osvědčení/schválení na základě osvědčení/schválení vydaných úřadem ANAC. To je v souladu s evropskými právními požadavky stanovenými v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 216/2008, které předpokládá, že v rámci mezinárodní dohody „mohou“ být osvědčení vydávána agenturou EASA nebo orgány členských států na základě osvědčení vydaných orgány třetí země.5.1.3. Komise se domnívá, že ustanovení čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 216/2008 nebrání Evropské unii uzavřít mezinárodní dohodu, podle níž jsou osvědčení vydaná příslušným orgánem třetí země automaticky platná v Evropské unii. S ohledem na výše uvedené stanoví dohoda v oblasti údržby tato přechodná opatření na budování důvěry:-  Strany souhlasí s tím, že pro účely postupu údržby je shoda s platnými právními předpisy týkajícími se údržby jedné strany a s regulačními požadavky stanovenými v dodatku B1 rovnocenná shodě s platnými právními předpisy druhé strany.-  Strany souhlasí s tím, že pro účely postupu údržby poskytují certifikační zvyklosti a postupy příslušných orgánů každé ze stran rovnocenné prokázání shody s výše uvedenými požadavky.-  Strany souhlasí s tím, že pro účely postupu údržby se příslušné normy stran týkající se vydávání oprávnění personálu údržby považují za rovnocenné.5.2. Jednoznačné prostředky k dosažení cílů mandátu5.2.1. Předloha stanoví, že každá ze stran uznává nálezy druhé strany o shodě jakožto výsledek předepsaných postupů druhé strany, pokud jsou takové nálezy učiněny v souladu s ustanoveními příloh – čl. 3 odst. 1.5.2.2. Předloha uznává právo regulačních orgánů obou stran vydávat osvědčení potvrzující shodu se systémem druhé strany jménem této druhé strany – čl. 3 odst. 1.5.2.3. Předloha dohody zajišťuje zachování vzájemné důvěry pomocí vhodného mechanismu – stanoví zavedení systému trvalé spolupráce a konzultací, a to posílenou spoluprací v rámci auditů, inspekcí, včasným oznamováním a konzultacemi ve všech záležitostech spadajících do její působnosti – článek 8 o vzájemné spolupráci, pomoci a transparentnosti.5.3. Intenzivnější spolupráce v politice bezpečnosti prostřednictvím transparentnosti a výměny informací týkajících se bezpečnosti5.3.1. Předloha dohody poskytuje stranám možnost úzce spolupracovat v oblasti svých politik bezpečnosti a proaktivně koordinovat své politiky a iniciativy týkající se bezpečnosti. Pro dosažení uvedeného cíle se navrhuje výměna informací a dat a vypracování společných programů za účelem zvýšení schopnosti předvídat a předcházet potenciálním rizikům hrozícím v civilním letectví nebo je zmírňovat s cílem zavést systém dohledu pro všechna letadla provozovaná na jejich územích.5.3.2. Dohoda zabezpečuje utajení dat a ochranu citlivých (vlastnických) informací a poskytuje oběma stranám tyto možnosti (článek 8a):a) poskytnout si navzájem, na základě žádosti a včas, informace a pomoc týkající se nehod, incidentů nebo událostí souvisejících se záležitostmi, na které se dohoda vztahuje, ab) vyměňovat si další informace o bezpečnosti týkající se provozu letadel a výsledků činností dohledu včetně prohlídek na odbavovací ploše u letadel využívajících letiště obou stran v souladu s postupy vypracovanými úřadem ANAC a agenturou EASA.5.4. Pravidelné konzultace a rychlé řešení sporů5.4.1. Předloha dohody má zajistit její každodenní bezproblémové fungování tak, aby bylo možno co nejrychleji vyřešit technické problémy vyplývající z jejího provádění. Za tímto účelem se zřizuje společný výbor stran a dále jeho podvýbory – společný odvětvový výbor pro certifikaci a společný odvětvový výbor pro údržbu –, které jsou odpovědné společnému výboru stran a sledují uplatňování příloh. Společný výbor i jeho podvýbory plní funkce v oblasti konzultací a zprostředkování pro zajištění bezproblémového fungování dohody tím, že slouží jako místo pro řešení rozporů mezi stranami – článek 9 (společný výbor) a bod 2.2 přílohy 1 týkající se certifikace a bod 4.2 přílohy 2 týkající se údržby.5.4.2. Společný výbor je pověřen projednáváním změn dohody a jejích příloh a doporučováním těchto změn stranám a vypracováním pracovních postupů pro spolupráci v oblasti regulace a transparentnost pro všechny činnosti, kterými se nezabývají podvýbory. Takto lze konstruktivně projednat záležitosti v oblastech, na něž se nevztahují obě přílohy, nýbrž právo Evropské unie (např. provoz letadel, průkazy nebo syntetická výcviková zařízení) s cílem připravit půdu pro budoucí změny dohody.5.4.3. Konzultace si lze vyžádat kdykoli – článek 15. Strany by však měly vynaložit veškeré úsilí ve snaze řešit technické problémy na nejnižší možné úrovni, než přerostou ve „spory“.5.5. Udržování vysoké míry vzájemné důvěry v systémy obou stran5.5.1. K udržení vysoké míry důvěry v prvotní a trvalé certifikační systémy letové způsobilosti obou stran přebírají Evropská unie a Brazílie některé povinnosti, a to:- oznámit druhé straně totožnost „příslušného orgánu“. Pro Evropskou unii to znamená oznámit brazilské straně, že vnitrostátní letecký úřad byl úspěšně prověřen (ze strany EASA) a že tento audit prokazuje, že uvedený úřad splňuje zcela právní předpisy Evropské unie, je obeznámen s požadavky brazilských právních předpisů v příslušných oblastech a je schopen plnit povinnosti týkající se certifikace a údržby vyplývající z příloh – čl. 5 odst. 2 a 3,- prostřednictvím pravidelných auditů zajistit, aby vnitrostátní letecké úřady, které byly druhé straně oznámeny jako „příslušné orgány“, byly nadále schopny plnit své povinnosti vyplývající z dohody a jejích příloh – čl. 5 odst. 4 a 5,- spolupracovat při zajišťování kvality a vzájemně umožňovat účast druhé strany při normalizačních inspekcích a vzájemném posuzování shody (orgány a podniky) – čl. 5 odst. 6 a čl. 8 odst. 5;- vyměňovat si bezpečnostní údaje – dostupné údaje o nehodách, incidentech nebo událostech – čl. 8 odst. 4, a zajišťovat odpovídající důvěrnost údajů při výměně informací – článek 11;- vzájemně si oznamovat všechny platné požadavky a konzultovat změny v regulaci a organizační změny již v počátečních fázích – článek 8.5.6. Přísná bezpečnostní opatření5.6.1. Znění předlohy dohody má stranám poskytnout nezbytnou flexibilitu pro okamžité reagování na bezpečnostní problémy nebo pro nastavení vyšší úrovně ochrany, kterou pokládají za odpovídající pro zajištění bezpečnosti – článek 6. Aby mohly obě strany řešit takové situace, aniž by byla vystavována riziku platnost dohody, předpokládají se zvláštní postupy.5.6.2. Pokud by však strany nebyly schopny konkrétní situaci uspokojivě vyřešit, stanoví znění předlohy dohody nejdříve možnost pozastavit uznávání nálezů napadeného příslušného orgánu – článek 6 a 10 – a poté prostředky a postupy, jimiž je třeba se řídit při ukončení platnosti dohody, ať její části či v plném rozsahu – čl. 16 odst. 3.2010/0143 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o bezpečnosti civilního letectvíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) a čl. 218 odst. 8 prvním pododstavcem,s ohledem na návrh Komise[4],s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[5],vzhledem k těmto důvodům:1.  Komise jménem Evropské unie sjednala dohodu o bezpečnosti civilního letectví s vládou Brazilské federativní republiky v souladu s rozhodnutím Rady, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání.2.  Dohoda sjednaná Komisí byla podepsána dne ...., s výhradou jejího pozdějšího uzavření.3.  Dohoda by měla být schválena.4.  Je třeba stanovit procesní pravidla pro účast Unie ve společných orgánech zřízených touto dohodou, jakož i pro přijímání některých rozhodnutí, týkajících se zejména změny této dohody a jejích příloh, doplnění nových příloh, vypovězení konkrétních příloh, konzultací a řešení sporů a přijímání ochranných opatření.5.  Členské státy by měly přijmout nezbytná opatření s cílem zajistit, aby jejich dvoustranné dohody s Brazílií týkající se téže záležitosti byly ukončeny ke dni vstupu této dohody v platnost,ROZHODLA TAKTO:Článek 16.  Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o bezpečnosti civilního letectví se schvaluje jménem Unie.7.  Znění dohody je připojeno k tomuto rozhodnutí.8.  Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné učinit oznámení stanovené v čl. 16 odst. 1 dohody.Článek 29.  Ve společném výboru stran zřízeném článkem 9 dohody je Unie zastoupena Evropskou komisí, které je nápomocna Evropská agentura pro bezpečnost letectví a kterou doprovázejí letecké úřady jakožto zástupci členských států.10.  Unie je ve společném odvětvovém výboru pro certifikaci podle bodu 2.1.1 přílohy A dohody a ve společném odvětvovém výboru pro údržbu podle bodu 4.1.1 přílohy B dohody zastoupena Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví, které jsou nápomocny letecké úřady přímo dotčené programem jednání každého zasedání.Článek 311.  Po konzultaci se zvláštním výborem, který zřídí Rada, určí Komise stanovisko, které má Unie zastávat ve společném výboru stran s ohledem na tyto záležitosti:12.  přijetí nebo změna jednacího řádu společného výboru stran podle článku 9 dohody.13.  Po konzultaci se zvláštním výborem uvedeným v odstavci 1 může Komise přijmout tato opatření:14.  přijmout ochranná opatření podle článku 6 dohody,15.  požádat o konzultace podle článku 15 dohody,16.  přijmout opatření pro pozastavení podle článku 10 dohody,17.  jiné opatření, které má strana přijmout podle dohody s výhradou odstavce 3 a práva EU,18.  Rada kvalifikovanou většinou rozhoduje o návrhu Komise v těchto záležitostech:19.  přijetí dalších příloh podle čl. 16 odst. 5 dohody,20.  jiné změny dohody, jež nespadají do oblasti působnosti odstavce 1,21.  skončení platnosti jednotlivých příloh podle čl. 16 odst. 3 dohody.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně […] [1] Doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k vyjednání dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Brazílií o vzájemném uznávání certifikačních nálezů v oblasti bezpečnosti civilního letectví a slučitelnosti s životním prostředím, SEK(2009) 1097 v konečném znění ze dne 3.8.2009.[2] Stanovisko 1/94, WTO, Sb. rozh. 1994, s. I-5267, bod 33. Dohody o vzájemném uznávání produktů se podle této judikatury obecně uzavírají na základě článku 133 Smlouvy o ES. Viz např. rozhodnutí Rady 1999/78/ES ze dne 22. června 1998 o uzavření Dohody o vzájemném uznávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými, Úř. věst. L 31, 4.2.1999.[3] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES, Úř. věst. L 79, 19.3.2008, s. 1.[4] Úř. věst. C , , s. .[5] Úř. věst. C , , s. .


				|

		52012PC0176

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie ve smíšeném výboru EU-ESVO ohledně přijetí rozhodnutí, kterým se mění Úmluva o společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987 /* COM/2012/0176 final - 2012/0088 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Pro účely přistoupení Turecka k
Úmluvě o společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987 je
do úmluvy třeba zapracovat nové jazykové odkazy týkající se této
země. Kromě toho je nutné odpovídajícím způsobem změnit
záruční listiny, v nichž jsou uvedeny smluvní strany úmluvy.
Obecné souvislosti
Úmluva o společném tranzitním režimu ze
dne 20. května 1987 (dále jen „úmluva“) stanoví opatření pro
usnadnění pohybu zboží mezi Evropskou unií a Islandskou republikou,
Norským královstvím a Švýcarskou konfederací.
Turecko, které si přálo formálně
přistoupit k úmluvě, splnilo právní a strukturální požadavky a
požadavky na informační technologie, což je předpokladem pro
přistoupení.
Jelikož Turecko tento předpoklad splnilo
a bylo vyzváno k přistoupení, je nyní třeba úmluvu změnit a
doplnit ji o nové jazykové odkazy v turečtině a vhodné úpravy
záručních listin. Tyto změny je třeba zavést a uplatňovat
ode dne, kdy Turecko začne používat společný tranzitní režim.
 Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy.
 Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Konzultace zúčastněných stran
 Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Konzultace a souhlas pracovní skupiny EU-ESVO pro společný tranzitní režim, která zastupuje smluvní strany úmluvy.
 Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Kladné stanovisko.
 Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nebylo třeba využít externích odborných konzultací.
 Posouzení dopadů Přistoupení k Úmluvě o společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987 lze posuzovat v rámci předvstupní strategie Evropské unie. Povede ke sbližování s „acquis communautaire“ v oblasti tranzitu. Zavedením společného tranzitního režimu v Turecku jako alternativy k režimu TIR se dále zjednoduší tranzit, sníží náklady a případně zvýší objem obchodu.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Shrnutí navrhovaných opatření Pro účely přistoupení Turecka je třeba zavést nové jazykové odkazy týkající se této země, které umožní provádění společného tranzitního režimu mezi smluvními stranami. Zejména je nutné provést nezbytné úpravy záručních listin. Tato předloha rozhodnutí byla schválena odborem pro celní status a tranzit působícím v rámci Výboru pro celní kodex a pracovní skupinou EU-ESVO pro společný tranzitní režim. Komise se vyzývá, aby schválila tuto předlohu rozhodnutí písemným postupem, aby předloha mohla být postoupena Radě k vypracování společného postoje k jejímu konečnému přijetí smíšeným výborem EU-ESVO pro společný tranzitní režim.
 Právní základ Článek 15 Úmluvy o společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987.
 Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:
 Nevztahuje se na tento návrh.
 Volba nástrojů
 Navrhovaný nástroj: jiný.
 Jiné prostředky by nebyly přiměřené z těchto důvodů: Jiný přiměřený nástroj neexistuje.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet EU.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
 Zjednodušení
 Návrh stanoví zjednodušení správních postupů pro veřejné orgány a zjednodušení správních postupů pro soukromé subjekty.
 Návrhem se zavádí jeden společný tranzitní režim pro všechny smluvní strany úmluvy.
 Společný tranzitní režim umožňuje zjednodušení správních postupů pro soukromé subjekty a osoby.
2012/0088 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o postoji, který se má zaujmout jménem
Evropské unie ve smíšeném výboru EU-ESVO ohledně přijetí rozhodnutí,
kterým se mění Úmluva o společném tranzitním režimu ze dne 20.
května 1987
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 207 odst. 4, ve spojení s čl. 218 odst. 9
této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Článek 15a úmluvy o
společném tranzitním režimu[1]
umožňuje třetím zemím, aby se staly smluvní stranou této úmluvy poté,
co k tomu byly vyzvány na základě rozhodnutí smíšeného výboru.
(2)       Článek 15 úmluvy o
společném tranzitním režimu zmocňuje smíšený výbor zřízený touto
úmluvou, aby na základě rozhodnutí doporučil a přijal změny
této úmluvy a jejích dodatků.
(3)       Turecko formálně
vyjádřilo přání připojit se ke společnému tranzitnímu
režimu a bylo k tomu vyzváno na základě rozhodnutí, které smíšený
výbor zřízený touto úmluvou přijal dne 19. ledna 2012.
(4)       Turecko splnilo základní
právní a strukturální požadavky a požadavky na informační technologie,
které jsou předpokladem pro přistoupení, a po ukončení
formálního postupu pro přistoupení přistoupí Turecko k úmluvě o
společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987.
(5)       Rozšíření
společného tranzitního režimu si vyžádá určité změny úmluvy. Ty
se týkají nových jazykových odkazů v turečtině a vhodných úprav
záručních listin.
(6)       Navrhovaná změna byla
předložena pracovní skupině EU-ESVO, která ji projednala a znění
předběžně schválila.
(7)       Je proto třeba stanovit
postoj, jenž má Evropská unie k navrhované změně zaujmout,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Postoj, který má Evropská unie zaujmout ve
smíšeném výboru EU-ESVO pro společný tranzitní režim ohledně
přijetí rozhodnutí č. XXX, kterým se mění Úmluva o
společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987, tímto výborem je
založen na předloze rozhodnutí připojeného k tomuto rozhodnutí.
Zástupci Unie ve smíšeném výboru EU-ESVO mohou
odsouhlasit drobné změny předlohy rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí
Komise.
Článek 2
Jakmile bude rozhodnutí smíšeného výboru
EU-ESVO pro společný tranzitní režim přijato, zveřejní ho Komise
v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským
státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda

PŘÍLOHA
Návrh
ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-ESVO PRO
SPOLEČNÝ TRANZITNÍ REŽIM č. XXX,
kterým se mění Úmluva
o společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987 […]
SMÍŠENÝ VÝBOR,
s ohledem na Úmluvu o společném
tranzitním režimu ze dne 20. května 1987[2],
a zejména na čl. 15 odst. 3 písm. a) této úmluvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Turecko přistoupí k Úmluvě o
společném tranzitním režimu ze dne 20. května 1987, k čemuž
bylo vyzváno na základě rozhodnutí, které smíšený výbor zřízený touto
úmluvou přijal dne 19. ledna 2012.
(2) Do úmluvy by proto měla být v
odpovídajícím pořadí doplněna turecká znění odkazů v úmluvě
používaných.
(3) Použitelnost tohoto rozhodnutí se váže na
datum přistoupení Turecka k úmluvě.
(4) S cílem umožnit používání tiskopisů
týkajících se záruky, které byly vytištěny podle kritérií platných
přede dnem přistoupení Turecka k úmluvě, by mělo být
zavedeno přechodné období, během něhož budou moci být tyto
tiskopisy po určitých úpravách i nadále používány.
(5) Úmluva by proto měla být
odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Dodatek III úmluvy o společném
tranzitním režimu se mění tak, jak je stanoveno v příloze tohoto
rozhodnutí.
Článek 2
1.           Toto rozhodnutí se použije
ode dne 1. července 2012.
2.           Tiskopisy, jejichž vzory jsou
uvedeny v přílohách C1, C2, C3, C4, C5 a C6 dodatku III, se mohou s
výhradou provedení nezbytných zeměpisných úprav a úprav služební adresy
nebo adresy zástupce i nadále používat, a to až do 30. června 2013.
V Bruselu dne
            Za smíšený výbor
            předseda
PŘÍLOHA
1.           V příloze B1 v kolonce
51 se mezi slova Spojené království a Island vkládá nová odrážka, která zní:
„Turecko          TR“,
2.         V příloze B6 se hlava III
mění takto:
2.1.      V první části tabulky „Omezená
platnost – 99200“ se před položku IS doplňuje nová odrážka, která
zní:
„-         TR       Sınırlı
Geçerli“
2.2.      V druhé části tabulky
„Zproštění povinnosti – 99201“ se před položku IS doplňuje nová
odrážka, která zní:
„-         TR       Vazgeçme“
2.3.      V třetí části tabulky
„Alternativní důkaz – 99202“ se před položku IS doplňuje nová
odrážka, která zní:
„-         TR       Alternatif Kanıt“
2.4.      Ve čtvrté části tabulky
„Nesrovnalosti: úřad, kterému bylo zboží předloženo … (název a
země) – 99203“ se před položku IS doplňuje nová odrážka, která
zní:
„-         TR       Değişiklikler:
Eşyanın sunulduğu idare…....(adı ve ülkesi)“
2.5.      V páté části tabulky „Výstup ze
... podléhá omezením nebo poplatkům podle
nařízení/směrnice/rozhodnutí č. ... – 99204“ se před
položku IS doplňuje nová odrážka, která zní:
„-         TR       Eşyanın ………’dan
çıkışı .…. No.lu Tüzük / Direktif / Karar kapsamında
kısıtlamalara veya mali yükümlülüklere tabidir“
2.6.      V šesté části tabulky
„Zproštění povinnosti závazné trasy – 99205“ se před položku IS
doplňuje nová odrážka, která zní:
„-         TR       Zorunlu Güzergahtan
Vazgeçme“
2.7.      V sedmé části tabulky „Schválený
odesílatel – 99206“ se před položku IS doplňuje nová odrážka, která
zní:
„-         TR       İzinli Gönderici“
2.8.      V osmé části tabulky „Podpis se
nevyžaduje – 99207“ se před položku IS doplňuje nová odrážka, která
zní:
„-         TR       İmzadan Vazgeçme“
2.9.      V deváté části tabulky
„Zákaz souborné jistoty – 99208“ se před položku IS doplňuje nová
odrážka, která zní:
„-         TR       Kapsamlı teminat
yasaklanmıştır“
2.10.    V desáté části tabulky
„Neomezené použití – 99209“ se před položku IS doplňuje nová odrážka,
která zní:
„-         TR       Kısıtlanmamış
kulan“
2.11.    V jedenácté části tabulky
„Vystaveno dodatečně – 99210“ se před položku IS doplňuje
nová odrážka, která zní:
„-         TR       Sonradan
Düzenlenmiştir“
2.12.    V dvanácté části tabulky
„Různí – 99211“ se před položku IS doplňuje nová odrážka, která
zní:
„-         TR       Çeşitli“
2.13.    V třinácté části tabulky
„Volně ložené – 99212“ se před položku IS doplňuje nová odrážka,
která zní:
„-         TR       Dökme“
2.14.    V čtrnácté části tabulky
„Odesílatel – 99213“ se před položku IS doplňuje nová odrážka, která
zní:
„-         TR       Gönderici“
3.         Příloha C1 se nahrazuje tímto
zněním:
„PŘÍLOHA C1
SPOLEČNÝ TRANZITNÍ REŽIM / TRANZITNÍ REŽIM
SPOLEČENSTVÍ
ZÁRUČNÍ LISTINA
JEDNOTLIVÁ JISTOTA
I.              Závazek
ručitele
1.          Podepsaný/podepsaná[3] …
s bydlištěm či
sídlem v[4]
………………………………………………………………………………..
poskytuje tímto
společně a nerozdílně s dlužníkem úřadu záruky v …
ručení
až do výše maximální částky
.............................................................................................................................
ve prospěch Evropské
unie (zahrnující Belgické království, Bulharskou republiku, Českou
republiku, Dánské království, Spolkovou republiku Německo, Estonskou
republiku, Řeckou republiku, Španělské království, Francouzskou
republiku, Irsko, Italskou republiku, Kyperskou republiku, Lotyšskou republiku,
Litevskou republiku, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Republiku
Malta, Nizozemské království, Rakouskou republiku, Polskou republiku,
Portugalskou republiku, Rumunsko, Republiku Slovinsko, Slovenskou republiku,
Finskou republiku, Švédské království a Spojené království Velké Británie
a Severního Irska) a ve prospěch Chorvatské republiky, Islandské
republiky, Norského království, Švýcarské konfederace, Turecké republiky, Andorského
knížectví a Republiky San Marino[5]
za jakoukoliv částku hlavních nebo vedlejších závazků, nákladů a
přirážek, avšak s výjimkou peněžitých trestů, kterou hlavní
povinný[6],
……………………………………………,
dluží nebo bude dlužit
výše uvedeným zemím ve formě cla a jiných poplatků souvisejících s
níže popsaným zbožím propuštěným do společného tranzitního režimu
nebo tranzitního režimu Společenství od úřadu odeslání v
…………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………………..
do úřadu určení
v ………………………………………………………………………………………
…………………………………………………………………………………………………………
Popis zboží:
…………………………………………………………………………………………………………..
2.          Podepsaný/podepsaná se zavazuje, že ve
lhůtě 30 dnů od první písemné výzvy příslušných orgánů
zemí uvedených v odstavci 1 bez odkladu uhradí požadované částky, pokud
sám/sama nebo jiná zúčastněná osoba uspokojivě neprokáže
příslušným orgánům, že pro příslušnou tranzitní operaci byl
režim ukončen.
Příslušné orgány
mohou na žádost podepsaného/podepsané z jakýchkoliv důvodů, které
uznají za hodné zřetele, prodloužit třicetidenní lhůtu, v níž je
podepsaný/podepsaná ode dne výzvy povinen/povinna zaplatit požadované
částky. Náklady, které vznikly prodloužením lhůty, a zejména jakékoli
úroky se vypočtou tak, aby jejich výše odpovídala částce, která by
byla v takovém případě požadována na peněžním trhu nebo kapitálovém
trhu dané země.
3.          Tento
závazek je platný ode dne jeho přijetí celním úřadem záruky.
Podepsaný/podepsaná nadále ručí za uhrazení všech dluhů vzniklých v
průběhu operací ve společném tranzitním režimu nebo v tranzitním
režimu Společenství, které jsou zajištěny tímto závazkem a které byly
zahájeny přede dnem zrušení záruční listiny nebo odstoupení od
ručitelského závazku, a to i v tehdy, je-li platba požadována po tomto
dni.
4.          Pro
účely tohoto závazku zřizuje podepsaný/podepsaná služební adresu[7] v každé z dalších zemí
uvedených v odstavci 1:
 Země || Příjmení a jméno nebo obchodní firma a úplná adresa
 ……………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………….. || ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………
Podepsaný/podepsaná
uznává, že veškerá korespondence a oznámení a jakékoli formality nebo postupy
vztahující se k tomuto závazku adresované nebo podané písemně na jednu ze
služebních adres budou považovány za jemu/jí řádné doručené.
Podepsaný/podepsaná
uznává pravomoc soudů příslušných pro místa, kde má služební adresu.
Podepsaný/podepsaná se
zavazuje, že nebude své služební adresy měnit, a pokud musí jednu nebo
více z nich změnit, uvědomí o tom předem celní úřad záruky.
V …. dne …..
…………………………………………………………….
(podpis)[8]
II.            Přijetí
celním úřadem záruky
Úřad záruky ……………………………………………………………………………………..
Závazek
ručitele přijat dne
......................................................................................................
za účelem zajištění operace v tranzitním režimu Společenství
nebo ve společném tranzitním režimu podle tranzitního prohlášení č. …
ze dne …………………………………………………………………. [9]
…………………………………………………
(razítko a podpis)“
4.         Příloha C2 se nahrazuje tímto
zněním:
„PŘÍLOHA C2
SPOLEČNÝ TRANZITNÍ REŽIM / TRANZITNÍ REŽIM
SPOLEČENSTVÍ
ZÁRUČNÍ LISTINA
JEDNOTLIVÁ JISTOTA SE ZÁRUČNÍMI DOKLADY
I.              Závazek
ručitele
1.          Podepsaný/podepsaná[10] …
s bydlištěm či
sídlem v[11]
………………………………………………………………………………..
poskytuje tímto
společně a nerozdílně s dlužníkem úřadu záruky v …………………………………
ve prospěch Evropské
unie (zahrnující Belgické království, Bulharskou republiku, Českou
republiku, Dánské království, Spolkovou republiku Německo, Estonskou
republiku, Řeckou republiku, Španělské království, Francouzskou
republiku, Irsko, Italskou republiku, Kyperskou republiku, Lotyšskou republiku,
Litevskou republiku, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Republiku
Malta, Nizozemské království, Rakouskou republiku, Polskou republiku,
Portugalskou republiku, Rumunsko, Republiku Slovinsko, Slovenskou republiku,
Finskou republiku, Švédské království, Spojené království Velké Británie a
Severního Irska) a ve prospěch Chorvatské republiky, Islandské republiky,
Norského království, Švýcarské konfederace, Turecké republiky, Andorského
knížectví a Republiky San Marino[12]
za jakoukoliv částku
hlavních nebo vedlejších závazků, nákladů a přirážek, avšak s
výjimkou peněžitých trestů, kterou hlavní povinný dluží nebo bude
dlužit výše uvedeným zemím ve formě cla a jiných poplatků
souvisejících s níže popsaným zbožím propuštěným do společného
tranzitního režimu nebo tranzitního režimu Společenství, k čemuž se
podepsaný/podepsaná zavázal/zavázala vystavením záručních dokladů
jednotlivé jistoty do maximální výše 7 000 EUR na záruční doklad.
2.          Podepsaný/podepsaná
se zavazuje, že ve lhůtě 30 dnů od první písemné výzvy
příslušných orgánů zemí uvedených v odstavci 1 bez odkladu uhradí
požadované částky až do výše 7 000 EUR za každý záruční doklad
jednotlivé jistoty, pokud sám/sama nebo jiná zúčastněná osoba
uspokojivě neprokáže příslušným orgánům, že pro příslušnou
tranzitní operaci byl režim ukončen.
Příslušné orgány
mohou na žádost podepsaného/podepsané z jakýchkoliv důvodů, které
uznají za hodné zřetele, prodloužit třicetidenní lhůtu, v níž je
podepsaný/podepsaná ode dne výzvy povinen/povinna zaplatit požadované
částky. Náklady, které vznikly prodloužením lhůty, a zejména jakékoli
úroky se vypočtou tak, aby jejich výše odpovídala částce, která by
byla v takovém případě požadována na peněžním trhu nebo
kapitálovém trhu dané země.
3.          Tento závazek
je platný ode dne jeho přijetí celním úřadem záruky.
Podepsaný/podepsaná nadále ručí za uhrazení všech dluhů vzniklých v
průběhu operací ve společném tranzitním režimu nebo v tranzitním
režimu Společenství, které jsou zajištěny tímto závazkem a které byly
zahájeny přede dnem zrušení záruční listiny nebo odstoupení od
ručitelského závazku, a to i tehdy, je-li platba požadována po tomto dni.
4.          Pro
účely tohoto závazku zřizuje podepsaný/podepsaná služební adresu[13] v každé z dalších zemí uvedených
v odstavci 1:
 Země || Příjmení a jméno nebo obchodní firma a úplná adresa
 ………………………………………………………………………………………………………. || ……………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………..
Podepsaný/podepsaná
uznává, že veškerá korespondence a oznámení a jakékoli formality nebo postupy
vztahující se k tomuto závazku adresované nebo podané písemně na jednu ze
služebních adres budou považovány za jemu/jí řádné doručené.
Podepsaný/podepsaná
uznává pravomoc soudů příslušných pro místa, kde má služební adresu.
Podepsaný/podepsaná se
zavazuje, že nebude své služební adresy měnit, a pokud musí jednu nebo
více z nich změnit, uvědomí o tom předem celní úřad záruky.
V …. dne …..
…………………………………………..
(podpis)[14]
II.            Přijetí
celním úřadem záruky
Úřad záruky
………………………………………………………………………………………..
Závazek ručitele
přijat dne
..........................................................................................................................
………………………………………………..
(razítko a podpis)“
5.           Příloha C4 se nahrazuje
tímto zněním:
„PŘÍLOHA C 4
SPOLEČNÝ TRANZITNÍ REŽIM / TRANZITNÍ REŽIM
SPOLEČENSTVÍ
ZÁRUČNÍ LISTINA
SOUBORNÁ JISTOTA
I.          Závazek
ručitele
1.          Podepsaný/podepsaná[15]
………………………………………………………………………………. s bydlištěm či sídlem v[16]
…………………………………………………………………………………..
poskytuje tímto
společně a nerozdílně s dlužníkem úřadu záruky v …
ručení až do výše
maximální částky
...................................................................................................................................................................
která představuje
100/50/30 %[17] referenční částky, ve prospěch
Evropské unie (zahrnující Belgické království, Bulharskou republiku,
Českou republiku, Dánské království, Spolkovou republiku Německo,
Estonskou republiku, Řeckou republiku, Španělské království,
Francouzskou republiku, Irsko, Italskou republiku, Kyperskou republiku,
Lotyšskou republiku, Litevskou republiku, Lucemburské velkovévodství,
Maďarsko, Republiku Malta, Nizozemské království, Rakouskou republiku,
Polskou republiku, Portugalskou republiku, Rumunsko, Republiku Slovinsko,
Slovenskou republiku, Finskou republiku, Švédské království, Spojené království
Velké Británie a Severního Irska) a ve prospěch Chorvatské republiky, Islandské
republiky, Norského království, Švýcarské konfederace, Turecké republiky,
Andorského knížectví a Republiky San Marino[18]
za jakoukoliv částku
hlavních nebo vedlejších závazků, nákladů a přirážek, avšak s
výjimkou peněžitých trestů, kterou hlavní povinný[19] ……………………………………………………………….
dluží nebo bude dlužit výše uvedeným zemím ve formě cla a jiných
poplatků souvisejících se zbožím propuštěným do tranzitního režimu
Společenství nebo společného tranzitního režimu.
2.          Podepsaný/podepsaná
se zavazuje, že ve lhůtě 30 dnů od první písemné výzvy
příslušných orgánů zemí uvedených v odstavci 1 bez odkladu uhradí
požadované částky až do výše maximální částky, pokud sám/sama nebo
jiná zúčastněná osoba uspokojivě neprokáže příslušným
orgánům, že pro příslušnou tranzitní operaci byl režim ukončen.
Příslušné orgány
mohou na žádost podepsaného/podepsané z jakýchkoliv důvodů, které
uznají za hodné zřetele, prodloužit třicetidenní lhůtu, v níž je
podepsaný/podepsaná ode dne výzvy povinen/povinna zaplatit požadované částky.
Náklady, které vznikly prodloužením lhůty, a zejména jakékoli úroky se
vypočtou tak, aby jejich výše odpovídala částce, která by byla v
takovém případě požadována na peněžním trhu nebo kapitálovém
trhu dané země.
Tato částka
může být snížena o částky již zaplacené na základě tohoto
závazku pouze v případě, že byl/byla podepsaný/podepsaná
vyzván/vyzvána k uhrazení dluhu vzniklého během operace v tranzitním
režimu Společenství nebo během operace ve společném tranzitním
režimu, která byla zahájena před doručením výzvy k zaplacení nebo ve
lhůtě 30 dnů od jejího doručení.
3.          Tento závazek
je platný ode dne jeho přijetí celním úřadem záruky.
Podepsaný/podepsaná nadále ručí za uhrazení všech dluhů vzniklých v
průběhu operací ve společném tranzitním režimu nebo v tranzitním
režimu Společenství, které jsou zajištěny tímto závazkem a které byly
zahájeny přede dnem zrušení záruční listiny nebo odstoupení od
ručitelského závazku, a to i tehdy, je-li platba požadována po tomto dni.
4.          Pro
účely tohoto závazku zřizuje podepsaný/podepsaná služební adresu[20] v každé z dalších zemí
uvedených v odstavci 1:
 || Země || Příjmení a jméno nebo obchodní firma a úplná adresa
 ………………………………………………………………………………………………………….. || …………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………
Podepsaný/podepsaná
uznává, že veškerá korespondence a oznámení a jakékoli formality nebo postupy
vztahující se k tomuto závazku adresované nebo podané písemně na jednu ze
služebních adres budou považovány za jemu/jí řádné doručené.
Podepsaný/podepsaná
uznává pravomoc soudů příslušných pro místa, kde má služební adresu.
Podepsaný/podepsaná se
zavazuje, že nebude své služební adresy měnit, a pokud musí jednu nebo
více z nich změnit, uvědomí o tom předem celní úřad záruky.
V …. dne …..
………………………………………………
(podpis)[21]
II.            Přijetí
celním úřadem záruky
Úřad záruky
………………………………………………………………………………………..
Závazek ručitele
přijat dne
..........................................................................................................................
………………………………………………….
(razítko a podpis)“
6.           V kolonce 7 přílohy C5
se mezi slova „Švýcarsko“ a „Andorra“ vkládá slovo „Turecko“.
7.           V kolonce 6 přílohy C6
se mezi slova „Švýcarsko“ a „Andorra“ vkládá slovo „Turecko“.
[1]               Úř. věst. L 226, 13.8.1987, s. 2.
[2]               Úř. věst. L 226, 13.8.1987, s. 2.
[3]               Příjmení a jméno nebo obchodní firma.
[4]               Úplná adresa.
[5]               Škrtněte jméno všech smluvních stran nebo
států (Andorra nebo San Marino), jejichž územím zboží přepravováno
nebude. Odkazy na státy Andorské knížectví nebo Republika San Marino se
vztahují pouze k operacím tranzitního režimu Společenství.
[6]               Příjmení a jméno nebo obchodní firma a úplná adresa
hlavního povinného.
[7]               Jestliže právní předpisy daného státu neupravují
služební adresy, jmenuje ručitel v této zemi zástupce oprávněného
přijímat jakákoli sdělení určená ručiteli a závazky uvedené
v odst. 4 druhém a čtvrtém pododstavci musí být
přiměřeně upraveny. Pro rozhodování právních sporů
týkajících se tohoto ručení jsou příslušné soudy podle služebních
adres ručitele nebo jeho zástupců.
[8]               Před podpisem musí osoba podepisující dokument
vlastní rukou uvést: „Ručení na částku…………………………………“ s částkou
vypsanou slovy.
[9]               Vyplní celní úřad odeslání.
[10]             Příjmení a jméno nebo obchodní firma.
[11]             Úplná adresa.
[12]             Pouze pro operace v tranzitním režimu Společenství.
[13]             Jestliže právní předpisy daného státu neupravují
služební adresy, jmenuje ručitel v této zemi zástupce oprávněného
přijímat jakákoli sdělení určená ručiteli a závazky uvedené
v odst. 4 druhém a čtvrtém pododstavci musí být
přiměřeně upraveny. Pro rozhodování právních sporů
týkajících se tohoto ručení jsou příslušné soudy podle služebních
adres ručitele nebo jeho zástupců.
[14]             Před podpisem musí být vlastní rukou podepsaného
uvedeno: „Ručení“.
[15]             Příjmení a jméno nebo obchodní firma.
[16]             Úplná adresa.
[17]             Nehodící se škrtněte.
[18]             Škrtněte jméno všech smluvních stran nebo států
(Andorra nebo San Marino), jejichž územím zboží přepravováno nebude.
Odkazy na státy Andorské knížectví nebo Republika San Marino se vztahují pouze
k operacím tranzitního režimu Společenství.
[19]             Příjmení a jméno nebo obchodní firma a úplná adresa
hlavního povinného.
[20]             Jestliže právní předpisy daného státu neupravují
služební adresy, jmenuje ručitel v této zemi zástupce oprávněného
přijímat jakákoli sdělení určená ručiteli a závazky uvedené
v odst. 4 druhém a čtvrtém pododstavci musí být
přiměřeně upraveny. Pro rozhodování právních sporů
týkajících se tohoto ručení jsou příslušné soudy podle služebních
adres ručitele nebo jeho zástupců.
[21]             Před podpisem musí být vlastní rukou podepsaného
uvedeno: „Ručení na částku.... “ s částkou vypsanou v plném
znění.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.1.2017
            COM(2017) 17 final
            2017/0011(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uplatňování ustanovení schengenského acquis v oblasti Schengenského informačního systému v Chorvatské republice

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               V souladu s čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatska k Evropské unii
                  1
                jsou některá ustanovení schengenského acquis v Chorvatsku použitelná již ode dne přistoupení, kdežto jiná ustanovení se použijí pouze na základě rozhodnutí Rady přijatého za tímto účelem poté, co bylo ověřeno, že podmínky nezbytné pro uplatnění všech částí acquis byly splněny. Toto ověření se provádí podle příslušných schengenských hodnotících postupů.

               Schengenské hodnotící postupy jsou stanoveny nařízením Rady (EU) č. 1053/2013 o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis
                  2
               . V souladu s uvedeným nařízením vypracovala Komise víceletý program hodnocení na období 2014–2019
                  3
                a roční program hodnocení pro rok 2016, jimiž je stanoveno hodnocení Chorvatska.

               Schengenské hodnocení ve věci Schengenského informačního systému (SIS) lze provádět až po zprovoznění SIS v Chorvatsku. Rada tudíž musí přijmout rozhodnutí, kterým se uvedou v platnost ustanovení schengenského acquis týkající se SIS v Chorvatsku.

               Rada takové rozhodnutí může přijmout, jakmile Chorvatsko provede nezbytné technické a právní kroky, včetně těch, které se týkají ochrany údajů, zpracování údajů v rámci SIS a výměny doplňujících informací. V této souvislosti proběhlo v únoru 2016 schengenské hodnocení s cílem ověřit úroveň ochrany údajů v Chorvatsku. V návaznosti na kladné stanovisko schengenského výboru
                  4
                ze dne 6. října 2016 přijala Komise prostřednictvím svého prováděcího rozhodnutí
                  5
                hodnotící zprávu potvrzující, že byla dosažena uspokojivá úroveň ochrany údajů.

               Kromě toho dne 5. září 2016 poradní skupina pro SIS II
                  6
                na základě závěrů souhrnného zkušebního protokolu (2016-093)
                  7
                zpracovaného Evropskou agenturou pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA) potvrdila, že z technického hlediska nic nebrání začlenění chorvatského vnitrostátního systému (N.SIS) do SIS a že uvedený systém slouží svému účelu. Dne 15. září 2016 se k uvedenému zkušebnímu protokolu kladně vyjádřil výbor SIS II
                  8
               , čímž potvrdil, že Chorvatsko splnilo technické podmínky pro uvedení SIS do provozu.

               Rada nyní tudíž může stanovit datum, od něhož se v Chorvatsku začne uplatňovat schengenské acquis v oblasti SIS. Po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost by mělo být možné předávat Chorvatsku údaje SIS. Jakmile Chorvatsko začne tyto údaje používat, Komise bude moci v souladu se schengenskými hodnotícími postupy ověřit, zda jsou ustanovení týkající se SIS uplatňována správně.

               Dokud Rada nerozhodne o plném uplatňování schengenského acquis v Chorvatsku a o zrušení kontrol na vnitřních hranicích, budou pro používání SIS v Chorvatsku platit určitá omezení. Zmíněné rozhodnutí bude přijato až po ověření toho, že Chorvatsko splnilo nezbytné podmínky pro uplatňování všech částí příslušného acquis v souladu s čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Cílem tohoto návrhu je provedení stávajících ustanovení v oblasti SIS v Chorvatsku.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh má spojitost s ustanoveními schengenského acquis v oblasti ochrany údajů a policejní spolupráce.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Ustanovení čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatska k Evropské unii.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Ustanovení čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2012 stanoví, že ustanovení schengenského acquis, která nejsou uvedena v čl. 4 odst. 1 uvedeného aktu, se v Chorvatsku použijí pouze na základě rozhodnutí Rady vydaného za tímto účelem.

               •Proporcionalita

               V čl. 15 odst. 2 nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 se odráží zvláštní pravomoci Rady v oblasti vzájemného hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               V souladu s čl. 14 odst. 5 a čl. 21 odst. 2 nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 vydaly členské státy na zasedání schengenského výboru dne 6. září 2016 k hodnotící zprávě v oblasti ochrany údajů kladné stanovisko.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Při schengenském hodnocení byla zohledněna ochrana základních práv při uplatňování schengenského acquis.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2017/0011 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uplatňování ustanovení schengenského acquis v oblasti Schengenského informačního systému v Chorvatské republice

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska
                  9
               , a zejména na čl. 4 odst. 2 tohoto aktu,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  10
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatska je stanoveno, že ustanovení schengenského acquis, která nejsou uvedena v čl. 4 odst. 1 uvedeného aktu, se v Chorvatsku použijí na základě rozhodnutí Rady vydaného za tímto účelem až poté, co bylo podle platných schengenských hodnotících postupů ověřeno, že Chorvatsko splnilo nezbytné podmínky k uplatňování všech částí příslušného acquis, včetně účinného uplatňování všech schengenských pravidel v souladu s dohodnutými společnými standardy a se základními zásadami.

               (2)Platné schengenské hodnotící postupy jsou uvedeny v nařízení Rady (EU) č. 1053/2013
                  11
               .

               (3)Schengenská hodnocení v oblasti ochrany údajů byla v Chorvatsku provedena v únoru 2016. Komise svým prováděcím rozhodnutím
                  12
                přijala hodnotící zprávu potvrzující, že Chorvatsko splnilo podmínky nezbytné k uplatňování schengenského acquis v oblasti ochrany údajů.

               (4)V souladu s čl. 1 odst. 1 prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/450
                  13
                bylo ověřeno, že z technického hlediska je chorvatský vnitrostátní systém (N.SIS) připraven k začlenění do schengenského informačního systému (SIS).

               (5)Jelikož Chorvatsko přijalo nezbytná technická a právní opatření pro zpracovávání údajů SIS a výměnu doplňujících informací, může nyní Rada stanovit datum, od něhož se v Chorvatsku začne používat schengenské acquis v oblasti SIS.

               (6)Po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost by mělo být možné předávat Chorvatsku údaje SIS. Na základě konkrétního používání těchto údajů by Komise měla být schopna ověřit, zda Chorvatsko správně uplatňuje ustanovení schengenského acquis v oblasti SIS. Jakmile bude ověřeno, že Chorvatsko splnilo podmínky nezbytné k uplatňování všech částí schengenského acquis, měla by Rada rozhodnout o zrušení kontrol na vnitřních hranicích.

               (7)Je třeba přijmout samostatné rozhodnutí Rady, které stanoví datum zrušení kontrol na vnitřních hranicích s Chorvatskem. Až do data stanoveného v uvedeném rozhodnutí by pro používání SIS v Chorvatsku měla platit určitá omezení.

               (8)Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  14
               , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES
                  15
               .

               (9)Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  16
               , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES
                  17
                a článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/149/SVV
                  18
               .

               (10)Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  19
               , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/349/ES
                  20
                a článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU
                  21
               ,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Od […]* [datum doplní Rada] se ustanovení schengenského acquis v oblasti Schengenského informačního systému (SIS), jak jsou uvedena v příloze tohoto rozhodnutí a s výhradou podmínek stanovených v tomto článku, použijí v Chorvatské republice v rámci jejích vztahů s Belgickým královstvím, Bulharskou republikou, Českou republikou, Dánským královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maďarskem, Republikou Malta, Nizozemským královstvím, Rakouskou republikou, Polskou republikou, Portugalskou republikou, Rumunskem, Republikou Slovinsko, Slovenskou republikou, Finskou republikou, Švédským královstvím a Spojeným královstvím.

               2.Od [...]* [datum doplní Rada] lze záznamy definované v čl. 3 odst. 1 písm. a) rozhodnutí Rady 2007/533/SVV
                  22
                a v čl. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1987/2006
                  23
                a rovněž doplňující informace a další údaje ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) a c) rozhodnutí 2007/533/SVV a čl. 3 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1987/2006, které se záznamy souvisejí, poskytovat Chorvatsku v souladu s ustanoveními uvedeného rozhodnutí a uvedeného nařízení.

               3.Od [...]* [datum doplní Rada] a s výhradou ustanovení odstavce 4 bude Chorvatsko moci vkládat záznamy a další údaje do SIS, používat údaje SIS a vyměňovat si doplňující informace.

               4.Dokud na vnitřních hranicích s Chorvatskem nebudou odstraněny kontroly, Chorvatsko:

               (a)není povinno odepřít vstup na své území nebo pobyt na něm státním příslušníkům třetích zemí, k jejichž osobě jiný členský stát vydal záznam za účelem odepření vstupu nebo pobytu v souladu s nařízením (ES) č. 1987/2006;

               (b)nebude do SIS vkládat záznamy a další informace a zdrží se rovněž výměny doplňujících informací o státních příslušnících třetích zemí za účelem odepření vstupu nebo pobytu v souladu s nařízením (ES) č. 1987/2006.

               Článek 2

               Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 112, 24.2.2012, s. 21.

                     (2)
                  Úř. věst. L 295, 6.11.2013, s. 27.

                     (3)
                  Prováděcí rozhodnutí Komise C(2014) 3683 ze dne 18. června 2014 o vytvoření víceletého programu hodnocení na období 2014–2019 v souladu s článkem 5 nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 ze dne 7. října 2013 o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis, pozměněné prováděcím rozhodnutím Komise C(2015) 4827 ze dne 23. července 2015.

                     (4)
                  Výbor zřízený podle článku 21 nařízení Rady (EU) č. 1053/2013.

                     (5)
                  C(2016) 6870.

                     (6)
                  Poradní skupina pro SIS II byla zřízena k tomu, aby správní radě Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA) poskytovala odborné poznatky ohledně centrálního systému SIS II. Poradní skupinu tvoří zástupci členských států a Komise. Postupy pro fungování a spolupráci poradních skupin jsou stanoveny správní radou v jednacím řádu eu-LISA.

                     (7)
                  Uvedené testy probíhaly v souladu s čl. 1 odst. 1 prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/450 ze dne 16. března 2015, kterým se stanoví požadavky na testování členských států, které se začleňují do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) nebo podstatně mění svůj vnitrostátní systém, který s ním přímo souvisí (oznámeno pod číslem C(2015) 1612).

                     (8)
                  Výbor zřízený podle článku 67 rozhodnutí Rady 2007/533/JHA ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63) a článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4).

                     (9)
                  Úř. věst. L 112, 24.2.2012, s. 21.

                     (10)
                  Úř. věst. C, , s. .

                     (11)
                  Nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 ze dne 7. října 2013 o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis a o zrušení rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu (Úř. věst. L 295, 6.11.2013, s. 27).

                     (12)
                  C(2016) 6870.

                     (13)
                  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/450 ze dne 16. března 2015, kterým se stanoví požadavky na testování členských států, které se začleňují do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) nebo podstatně mění svůj vnitrostátní systém, který s ním přímo souvisí (oznámeno pod číslem C(2015) 1612).

                     (14)
                  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

                     (15)
                  Rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31).

                     (16)
                  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

                     (17)
                  Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).

                     (18)
                  Rozhodnutí Rady 2008/149/SVV ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 50).

                     (19)
                  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

                     (20)
                  Rozhodnutí Rady 2011/349/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, zejména pokud jde o justiční spolupráci v trestních věcech a policejní spolupráci (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 1).

                     (21)
                  Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).

                     (22)
                  Rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63).

                     (23)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.1.2017
            COM(2017) 17 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o uplatňování ustanovení schengenského acquis v oblasti Schengenského informačního systému v Chorvatské republice

               PŘÍLOHA

               Seznam ustanovení schengenského acquis týkajících se Schengenského informačního systému podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatska

               1.Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1986/2006 ze dne 20. prosince 2006 o přístupu subjektů odpovědných za vydávání osvědčení o registraci vozidel v členských státech k Schengenskému informačnímu systému druhé generace (SIS II)
                  1
               ;

               2.nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)
                  2
               ;

               3.rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)
                  3
               .

                     (1)

                           Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 1.

                     (2)

                           Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63.

                     (3)

                           Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4.