Důležité právní upozornění

|

52008PC0456

Návrh nařízení Rady, kterým se zrušuje antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 437/2004 z dovozu velkých duhových pstruhů pocházejících z Norska  /* KOM/2008/0456 konečném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 14.7.2008KOM(2008) 456 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 437/2004 z dovozu velkých duhových pstruhů pocházejících z Norska(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 (dále jen „základní nařízení“), v řízení týkajícím se dovozu velkých duhových pstruhů pocházejících z Norska. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (ES) č. 437/2004 ze dne 8. března 2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu velkých duhových pstruhů pocházejících z Norska a o konečném výběru uloženého prozatímního cla. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů |Konzultace zúčastněných stran |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |Právní stránka návrhu |Shrnutí navrhovaných opatření Rada nařízením Rady (ES) č. 437/2004 ze dne 8. března 2004 uložila konečné antidumpingové clo z dovozu velkých duhových pstruhů pocházejících z Norska a stanovila konečný výběr uloženého prozatímního cla. Dne 15. května 2007 Komise podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení zahájila prozatímní přezkum výše uvedených opatření. Šetření dospělo k závěru, že během období přezkumného šetření nedocházelo k dumpingu a že obnovení dumpingu není pravděpodobné, pokud by opatření pozbyla platnosti. Navrhuje se proto, aby Rada přijala připojený návrh nařízení. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality těchto důvodů: |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu. Výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |Rozpočtové důsledky |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 437/2004 z dovozu velkých duhových pstruhů pocházejících z NorskaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUP1. Platná opatření(1) Rada na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) uložila nařízením (ES) č. 437/2004[2] konečné antidumpingové clo z dovozu velkých duhových pstruhů (dále jen „pstruzi“ nebo „dotčený výrobek“, jak je definován v (19) bodě odůvodnění) pocházejících z Norska. Konečné clo bylo uloženo v podobě celostátního valorického cla ve výši 19,9 % (dále jen „stávající opatření“).2. Žádost o přezkum a zahájení přezkumu(2) Dne 12. března 2007 Komise obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum, kterou podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení podalo několik producentů a vývozců pstruhů, jmenovitě Sjøtroll Havbruk AS, Lerøy Fossen AS, Firda Sjøfarmer AS, Coast Seafood AS, Hallvard Leroy AS a Sirena Norway AS (dále jen „žadatelé“).(3) Žadatelé poskytli zřejmé důkazy o tom, že se skutečnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy. Žadatelé uvedli a předložili zřejmé důkazy o tom, že jejich ceny při vývozu do Společenství významně vzrostly, a to podstatně více než ceny na domácím trhu a výrobní náklady v Norsku. Žadatelé dále uvedli, že to povede ke snížení dumpingu na úroveň, která je podstatně nižší než úroveň stávajících opatření, a že proto pokračující uplatňování opatření na stávající úrovni není k vyrovnání dumpingu nadále nutné. Tyto důkazy byly považovány za dostatečné odůvodnění pro zahájení řízení.(4) Po konzultaci s poradním výborem Komise proto dne 15. května 2007 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [3] zahájila částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření z dovozu pstruhů pocházejících z Norska v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „oznámení o zahájení“).(5) Tento přezkum byl omezen na aspekty dumpingu s cílem posoudit potřebu zachování, zrušení nebo změny stávajících opatření.3. Strany dotčené řízením(6) O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla všechny známé vývozce/výrobce v Norsku, obchodníky, dovozce a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a zástupce Norského království. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.4. Výběr vzorku(7) V odst. 5 písm. a) oznámení o zahájení se uvádělo, že Komise může rozhodnout, že v souladu s článkem 17 základního nařízení použije výběr vzorku. V reakci na žádost podle odst. 5 písm. a) bodu i) oznámení o zahájení poskytlo ve stanovené lhůtě požadované informace 298 společností, které představovaly více než 70 % výrobních licencí využívaných během období šetření. Z těchto společností bylo 123 společností vývozci pstruhů a/nebo jejich producenty. Vývoz se uskutečňoval přímo nebo nepřímo prostřednictvím obchodníků ve spojení a nezávislých obchodníků.(8) S ohledem na vysoký počet zúčastněných společností bylo rozhodnuto o použití ustanovení o výběru vzorku a za tímto účelem byl vybrán vzorek vyrábějících společností s největšími objemy vývozu do Společenství (vyvážející výrobci), a to na základě konzultací se zástupci norského výrobního odvětví.(9) V souladu s článkem 17 základního nařízení zahrnoval vybraný vzorek největší možný reprezentativní objem vývozů, který mohl být v rámci stanovené lhůty v přiměřené míře přezkoumán.(10) Společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku, požádaly o stanovení individuálního dumpingového rozpětí. Avšak vzhledem k vysokému počtu žádostí a vysokému počtu společností zařazených do vzorku se usuzovalo, že by individuální zjišťování znamenalo příliš velké zatížení ve smyslu čl. 17 odst. 3 základního nařízení a bránilo by včasnému ukončení šetření. Žádosti o stanovení individuálního dumpingového rozpětí byly proto odmítnuty.(11) Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prohlásil, že nebyl schopen vyplnit odpovědi na antidumpingový dotazník. Tento vyvážející výrobce byl proto ze vzorku vyloučen a zjištění týkající se tohoto výrobce vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.(12) Šetřením bylo rovněž zjištěno, že další dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyváželi v průběhu období přezkumného šetření do Společenství dotčený výrobek, který vyprodukovali oni sami nebo společnosti, které jsou s nimi ve spojení. Jelikož z tohoto důvodu nebyla k dispozici žádná vývozní cena, nebylo možno pro tyto vyvážející výrobce stanovit dumpingové rozpětí.(13) Tři vyvážející výrobci zařazení do konečného vzorku představovali v průběhu období přezkumného šetření přibližně 33 % norského vývozu pstruhů do Společenství a 31 % objemu produkce v Norsku, což bylo stále ještě považováno za reprezentativní.(14) Co se týká dovozců, aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, byli v odst. 5 písm. a) bodu ii) oznámení o zahájení dovozci ve Společenství požádáni, aby poskytli informace uvedené v tomto odstavci. Na formulář k výběru vzorku odpověděli pouze tři dovozci ve Společenství. Vzhledem k tomuto nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl v tomto případě výběr vzorku nutný.(15) Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro stanovení dumpingu. Za tímto účelem Komise vyzvala všechny strany, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a všechny ostatní strany, které se přihlásily ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení, aby v tomto řízení spolupracovaly a aby vyplnily příslušné dotazníky.(16) Komise provedla inspekce na místě v prostorách těchto společností:a) Výrobci v Norsku-  Marine Harvest AS, Bergen, Norsko-  Hallvard Leroy AS, Bergen, Norsko-  Sjotroll Havbruk AS, Bekkjarvik, Norsko-  Svanoy Havbruk AS, Svanoybukt, Norsko-  Hyen Laks AS, Hyen, Norskob) Obchodníci ve spojení v Norsku-  Coast Seafood AS, Maloy, Norsko-  Skaar Norway AS, Floro, Norsko(17) Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.5. Období šetření(18) Šetření dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2006 do 31. března 2007 (dále jen „období přezkumného šetření“).B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK1. Dotčený výrobek(19) Výrobek, jehož se přezkum týká, je stejný jako v původním šetření, tj. velcí duhoví pstruzi ( Oncorhynchus mykiss ), čerství, chlazení nebo zmrazení, ve formě celých ryb (s hlavami a žábrami, vykuchaní, o hmotnosti jednoho kusu převyšující 1,2 kg, nebo bez hlav, bez žaber a vykuchaní, o hmotnosti jednoho kusu převyšující 1 kg) nebo ve formě filé (o hmotnosti jednoho kusu převyšující 0,4 kg), pocházející z Norska (dále jen „dotčený výrobek“).(20) Výrobek je v současné době zařazen pod kódy KN 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 a 0304 29 15 s ohledem na různou obchodní úpravu výrobku (čerstvé nebo chlazené ryby, čerstvé nebo chlazené filé, zmrazené ryby a zmrazené filé).2. Obdobný výrobek(21) Jak bylo zjištěno v původním šetření a potvrzeno v tomto šetření, dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Norsku mají stejné základní fyzické vlastnosti a stejné užití. Proto se považovaly za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Jelikož tento přezkum byl omezen na dumping, nebyly vyvozeny žádné závěry ohledně výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství.C. DUMPING1. Obecně(22) Norští producenti pstruhů uskutečňovali prodej dotčeného výrobku do Společenství buď přímo, nebo prostřednictvím obchodníků ve spojení a obchodníků, kteří nejsou ve spojení. K výpočtu vývozní ceny byly použity pouze identifikovatelné prodeje určené pro trh Společenství, které se uskutečnily přímo, či prostřednictvím společností ve spojení s vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku se sídlem v Norsku.2. Běžná hodnota(23) Za účelem stanovení běžné hodnoty Komise nejprve pro každého vyvážejícího výrobce zařazeného ve vzorku určila, zda byl jeho celkový domácí prodej dotčeného výrobku reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým prodejem na vývoz do Společenství. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodeje považovaly za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje každého vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % z jeho celkového objemu vývozu do Společenství.(24) V zájmu určení, zda byly domácí prodeje reprezentativní, se nebraly v úvahu prodeje obchodníkům se sídlem v Norsku, kteří nejsou ve spojení, v průběhu období přezkumného šetření, jelikož konečné místo určení těchto prodejů nebylo možno s jistotou určit. Ze šetření skutečně vyplynulo, že tyto prodeje byly převážně určeny pro vývoz na trhy třetích zemí, a proto nebyly prodány pro domácí spotřebu.(25) Komise posléze určila ty druhy výrobku prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly totožné či přímo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Společenství.(26) Domácí prodej konkrétního druhu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje daného druhu výrobku na domácím trhu během období přezkumného šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku na vývoz do Společenství.(27) Zkoumalo se rovněž, zda lze domácí prodej každého druhu dotčeného výrobku prodávaného na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení, a sice tak, že se stanovil podíl ziskového prodeje daného druhu výrobku nezávislým odběratelům. Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu ziskového tuzemského prodeje každého vyváženého druhu výrobku nezávislým zákazníkům na tuzemském trhu během období přezkumného šetření takto:(28) Pokud objem prodeje daného druhu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující vypočtené výrobní náklady představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto druhu a pokud vážená průměrná cena tohoto druhu byla rovna nebo přesahovala výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečných cenách na domácím trhu. Tato cena byla vypočtena jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto druhu na domácím trhu v průběhu období přezkumného šetření, bez ohledu na to, zda byl prodej ziskový či nikoli.(29) Jestliže objem ziskového prodeje daného druhu výrobku představoval 80 % či méně celkového objemu prodeje tohoto druhu nebo pokud byla vážená průměrná cena tohoto druhu nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr pouze ziskových prodejů tohoto druhu, za předpokladu, že tyto prodeje představovaly 10 % či více celkového objemu prodeje tohoto druhu.(30) Pokud objem ziskových prodejů jakéhokoli druhu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje tohoto druhu, mělo se za to, že cena tohoto konkrétního druhu na domácím trhu nepředstavuje vhodný základ pro stanovení běžné hodnoty.(31) Jestliže nebylo možné ke stanovení běžné hodnoty použít ceny konkrétního druhu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, bylo nutno použít jinou metodu.(32) V tomto ohledu bylo nejprve přezkoumáno, zda by normální hodnota mohla být stanovena na základě domácích cen ostatních výrobců v Norsku v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Jelikož v tomto případě byla podniková struktura skupin zařazených do vzorku velmi složitá a vzájemně se značně lišila, což mělo s velkou pravděpodobností dopad na ceny vyvážejících výrobců při prodeji na domácím trhu, usuzovalo se, že v tomto případě není vhodné použít prodejní ceny jiných výrobců, jelikož to by neposkytlo spolehlivější výsledky než použití vlastních údajů každého vyvážejícího výrobce. Běžná hodnota byla proto početně stanovena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení takto:(33) Běžná hodnota byla početně stanovena tak, že se k nákladům vyvážejícího výrobce na výrobu vyvážených druhů, v případě potřeby upraveným, připočetla přiměřená částka za prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí.(34) Ve všech případech byly prodejní, správní a režijní náklady a zisk stanoveny metodami uvedenými v čl. 2 odst. 6 základního nařízení. Za tímto účelem Komise ověřila, zda vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a dosažený zisk každého dotčeného vyvážejícího výrobce na domácím trhu představují spolehlivé údaje.(35) Jeden ze tří dotčených vyvážejících výrobců, pro něž musela být běžná hodnota početně stanovena výše uvedeným způsobem, neměl reprezentativní domácí prodej. Nebylo proto možno použít metodu popsanou v návětí čl. 2 odst. 6.(36) Jelikož ostatní vyvážející výrobci měli reprezentativní domácí prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, byly prodejní, správní a režijní náklady a zisk pro tohoto vyvážejícího výrobce stanoveny v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení, tj. na základě váženého průměru skutečných částek, které byly zjištěny pro jiné prošetřované vývozce nebo výrobce při výrobě a prodeji obdobného výrobku na domácím trhu země původu.3. Vývozní cena(37) Ve všech případech, kdy se dotčený výrobek vyvážel nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo splatných.(38) Pokud se prodej na vývoz uskutečňoval prostřednictvím dovozců ve spojení, byla vývozní cena spočtena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za niž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupci, náležitě upravené s přihlédnutím ke všem nákladům vzniklým v období mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. V tomto ohledu byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozců ve spojení v průběhu období přezkumného šetření. Co se týká zisku, bylo na základě dostupných informací a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné spolehlivější údaje, stanoveno, že pro dovozce v tomto obchodním odvětví činí přiměřený zisk 2 %.(39) Jak bylo uvedeno ve (24). bodě odůvodnění, v případech, kdy se prodej uskutečnil prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebylo možno s jistotou určit konečné místo určení vyváženého výrobku. Nebylo proto možno zjistit, zda se určitý prodej uskutečnil odběrateli ve Společenství, či jiné třetí zemi, a bylo proto rozhodnuto, že prodeje obchodníkům, kteří nejsou ve spojení, nebudou brány v úvahu.4. Srovnání(40) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu.(41) V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících ceny a srovnatelnost cen, v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Náležité úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že jsou vhodné, přiměřené a podložené ověřenými důkazy. Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve slevách z cen, provizích, nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, nákladech na balení, bankovní poplatky, úvěry a dovozní cla.5. Dumpingová rozpětí5.1. Společnosti zařazené do vzorku(42) U vyvážejících výrobců, kteří byli zařazeni do vzorku, bylo vypočteno individuální dumpingové rozpětí. U těchto společností byla vážená průměrná běžná hodnota každého druhu dotčeného výrobku vyváženého do Společenství srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího druhu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení.(43) Na základě výše uvedených skutečností byla dumpingová rozpětí u společností zařazených do vzorku vyjádřená jako procentní podíl čisté ceny CIF na hranice Společenství před proclením stanovena takto:Marine Harvest AS | -12,1 % |Hallvard Leroy AS | -3,3 % |Sjotroll Havbruk AS | 0,6 % |5.2. Celostátní dumpingové rozpětí(44) Vzhledem k tomu, že dumpingová rozpětí stanovená pro všechny společnosti zařazené do vzorku byla minimální a úroveň spolupráce při tomto šetření byla velmi vysoká, usuzovalo se, že celostátní dumpingové rozpětí je rovněž minimální.D. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ1. Obecně(45) Dále bylo v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení ověřováno, zda byly okolnosti v průběhu období přezkumného šetření, tj. výše uvedená dumpingová rozpětí, trvalé povahy. V této souvislosti byly zkoumány zejména tyto aspekty i) pravděpodobný vývoj běžné hodnoty, ii) vývoj objemu výroby v Norsku a iii) vývoj spotřeby pstruhů na trhu Společenství, iv) vývoj cen a objemu vývozu na trhy třetích zemí a v) vývoj cen a objemu vývozu do Společenství.2. Vývoj běžné hodnoty(46) S cílem stanovit pravděpodobný vývoj běžné hodnoty a vzhledem ke skutečnosti, že běžné hodnoty stanovené během období přezkumného šetření musely být vypočteny na základě výrobních nákladů vyvážejícího výrobce s největším objemem vývozu do ES v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení, se považovalo za vhodné přezkoumat pravděpodobný vývoj výrobních nákladů v Norsku jakožto náhrady za domácí ceny.(47) V této souvislosti byla ověřena řada činitelů, které mají vliv na výši jednotkových nákladů, například náklady na krmivo, náklady na strdlici a dopad procesu konsolidace norského odvětví produkce pstruhů. Šetření za prvé odhalilo, že se dvě hlavní položky nákladů, náklady na krmivo a náklady na strdlici, které představují více než 60 % celkových nákladů, od původního šetření snížily a od období přezkumného šetření se ustálily. Nebyly zjištěny žádné náznaky, že by tyto náklady v dohledné době významně kolísaly. To potvrdily ceníky krmiv pro první čtvrtletí roku 2008 ověřené v průběhu šetření. Za druhé, proces konsolidace odvětví vedl rovněž ke snížení nákladů díky úsporám z rozsahu. Celkové výrobní náklady se tak mezi obdobím původního šetření a obdobím přezkumného šetření snížily přibližně o 12 %. Očekává se, že se celkové náklady nyní ustálí na úrovních zjištěných v průběhu období přezkumného šetření.(48) Jelikož běžné hodnoty stanovené v průběhu období přezkumného šetření nebyly vždy stanoveny početně, bylo ověřeno, zda je pravděpodobné, že prodejní ceny na domácím trhu zůstanou na stejné úrovni jako v období přezkumného šetření. Nebyly k dispozici žádné informace, co se týká cen na domácím trhu v Norsku po období přezkumného šetření. Ačkoliv na základě veřejně dostupných statistických údajů ukazujících vývoj cen v minulých letech bylo zaznamenáno, že ceny na domácím trhu v Norsku a ceny vývozu do Společenství byly na podobných úrovních a obecně měly stejný vývoj, nebylo možno na tomto základě vyvodit žádný smysluplný závěr. Proto bylo obtížné předpovědět, jak se budou ceny na domácím trhu v budoucnu skutečně vyvíjet, bylo však možno odvodit, že se budou vyvíjet obdobně jako ceny vývozu do Společenství.(49) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se usuzuje, že se běžná hodnota založená na výrobních nákladech v dohledné době pravděpodobně významně nezvýší. Na druhou stranu analýza běžné hodnoty vycházející z domácích cen neposkytla jednoznačnou představu o budoucím vývoji. Proto ačkoli nebylo možno vyvodit celkový konečný závěr, existují náznaky, že se v dohledné době běžná hodnota pravděpodobně významně nezvýší.(50) Po poskytnutí uvedených informací výrobní odvětví Společenství uvedlo, že závěry vyvozené ohledně nákladů na krmivo a strdlici jsou chybné. Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že mezi rokem 2001 a 2008 vzrostla cena krmiva ve Finsku o 36 % a že vývoj norských cen krmiva by měl stejnou tendenci. Výrobní odvětví Společenství rovněž tvrdilo, že v průběhu období přezkumného šetření a po jeho skončení cena složek krmiva prudce vzrostla, což ukazuje na zvýšení nákladů na produkci pstruhů v Norsku.(51) Jelikož tvrzení o ceně krmiv ve Finsku nebyla doložena žádnými veřejně dostupnými informacemi nebo informacemi, které by bylo možné ověřit, bylo nutno je odmítnout. Co se týká ceny složek krmiva, nezpochybňuje se, že mohly vzrůst. Avšak vzhledem k tomu, že jednotlivé složky krmiva lze vzájemně nahrazovat, (obvykle lze některé dražší složky nahradit levnějšími složkami), se očekává, že i kdyby se náklady na určité složky krmiva zvýšily, nebude to mít přímý lineární dopad na celkové náklady na krmivo (a následně na celkové výrobní náklady), tj. pokud by došlo k růstu celkových nákladů na krmivo, tempo tohoto růstu bude značně nižší.(52) Výrobní odvětví Společenství rovněž uvedlo, že z norských statistických údajů vyplývá, že jednotkové náklady na strdlici vzrostly v období od roku 2003 do roku 2006 o 15,7 %. Ze stejných statistických údajů však vyplynulo, že v delším časovém horizontu náklady na strdlici v posledních deseti letech kolísaly a že se celkově významně nezvýšily. Je nutno rovněž podotknout, že průměrné náklady na strdlici předložené výrobním odvětvím Společenství neodkazují na průměrnou hmotnost strdlice, což je však nezbytné, aby bylo možno tyto náklady smysluplně vyhodnotit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se k argumentům výrobního odvětví Společenství ohledně nákladů na krmivo a strdlici nepřihlédlo, a potvrzují se proto závěry uvedené v (49). bodě odůvodnění.3. Vývoj objemu výroby v Norsku(53) V rozporu s tvrzeními, která uvedly norské zúčastněné strany, bylo šetřením zjištěno, že se v dohledné době objem výroby dotčeného výrobku v Norsku pravděpodobně dále zvýší. Ačkoliv se zdá, že se dva velcí norští výrobci dotčeného výrobku skutečně rozhodli ukončit výrobu dotčeného výrobku, bylo při šetření rovněž zjištěno, že ostatní producenti pstruhů i lososů hodlají ukončit produkci lososa a zaměřit se na produkci pstruhů.(54) Výrobní licence, které udělují norské orgány, se vztahují jak na výrobek, jehož se týká tento přezkum (velcí duhoví pstruzi), tak na lososa a omezují objem výroby těchto dvou výrobků. Ačkoliv se neočekává, že do roku 2009 budou vydány nové licence, jednotliví producenti se mohou rozhodnout, že v rámci téže licence přejdou z produkce lososa na produkci pstruhů (a naopak). Avšak vzhledem k poměru objemu produkce lososa a pstruha (v rámci jedné licence se průměrně přibližně 90 % využívá k produkci lososa, zatímco pouze 10 % k produkci pstruhů) by dopad přechodu z lososa na pstruhy byl mnohem závažnější než v opačném případě.(55) Norské zúčastněné strany uvedly, že velcí producenti pstruhů v rostoucí míře přecházejí na produkci lososa kvůli biologickým rozdílům mezi pstruhy a lososy (např. četnost výlovu, kratší doba pro vypouštění strdlice u pstruhů), což znamená, že produkce lososa je efektivnější, a tudíž výnosnější. Kromě toho, že toto tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy, nezohledňovalo fakt, že pstruzi byli v Norsku úspěšně produkováni po mnoho let, ačkoliv tyto biologické rozdíly mezi lososy a pstruhy existovaly vždy. Nebylo vysvětleno, které okolnosti se přesně změnily, kvůli nimž by pravděpodobnost, že dojde ke změně strategie, pokud jde o produkci, byla větší než v minulosti. Uvedené tvrzení byla rovněž v rozporu s očekáváními norských producentů pstruhů, že se spotřeba celosvětově zvýší (viz (63). bod odůvodnění). Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.(56) Z veřejně dostupných statistik mimoto vyplývá, že se množství strdlice pro produkci dotčeného výrobku vypuštěné v roce 2008 značně zvýšilo, v porovnání s rokem 2007 nejméně o 20 %. Rostoucí tendenci produkce dokládají rovněž další statistiky (SSB – norský statistický úřad), které v období 2003–2006 ukazují významný nárůst produkce (+42 %) a prodeje (+53 %) mladých jedinců velkých duhových pstruhů.(57) Důkazy předložené norskými zúčastněnými stranami na podporu jejich tvrzení, tj. že se snižuje množství biomasy a produkce jiker, což naznačuje nižší objemy produkce v budoucnu, nebyly úplné a byly založeny na mnoha předpokladech. Proto se nepovažovaly za průkazné.(58) Na základě výše uvedených skutečností bylo nutno odmítnout tvrzení norských zúčastněných stran, že se objem výroby v Norsku celkově sníží.(59) Výrobní odvětví Společenství uvedlo, že se výroba v Norsku podle očekávání dále zvýší po pravděpodobném vydání nových výrobních licencí v roce 2009. Jak bylo uvedeno v (54). bodě odůvodnění, neočekává se, že do roku 2009 budou vydány nové licence. V tomto ohledu se usuzovalo, že i kdyby měly být v roce 2009 vydány nové licence, dodatečný počet licencí, a tudíž dodatečný objem výroby, není dosud znám. Licence se navíc vztahují na produkci lososů i na produkci pstruhů a v této fázi nelze s dostatečnou jistotou předpovědět, nakolik budou jednotlivé licence využívány k produkci lososů nebo pstruhů. Je nutno rovněž zmínit, že i kdyby byly vydány nové licence, vzhledem k poměrně dlouhým produkčním cyklům se toto neprojeví okamžitě ve zvýšení produkce. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.(60) Norský svaz a sdružení pro mořské produkty zpochybnily, že by se objem produkce pstruhů zvýšil nebo že se dále zvýší v budoucnu, a uvedly, že celková biomasa a počet ryb v dubnu 2008 byly v porovnání s dubnem 2007 podstatně nižší. Tato tvrzení však nebylo možno ověřit a musela být odmítnuta.(61) Na základě výše uvedených skutečností se konstatuje, že se objemy produkce pstruhů v Norsku v dohledné době pravděpodobně zvýší.4. Vývoj spotřeby ve Společenství(62) Podotýká se, že toto šetření bylo omezeno na dumping, proto nebyly k dispozici přesné údaje o produkci výrobního odvětví Společenství a o prodeji pstruhů na trhu Společenství v průběhu období přezkumného šetření.(63) Několik zdrojů však potvrdilo, že se celosvětová poptávka po rybích produktech, včetně pstruhů, podle očekávání v budoucnu každoročně zvýší o 5 %. Tato rostoucí tendence bude pravděpodobně zaznamenána i ve Společenství, i když se neočekává, že poptávka ve Společenství absorbuje veškeré dodatečné objemy pstruhů vyprodukované v Norsku.(64) Po poskytnutí uvedených informací vzneslo finské sdružení chovatelů ryb námitku vůči výše uvedenému závěru a uvedlo, že i když se podle očekávání celosvětová poptávka po rybách zvýší, ve Společenství nebude existovat žádná dodatečná poptávka po norských pstruzích. Toto sdružení dále uvedlo, že případná dodatečná poptávka by spíše než na pstruhy byla zaměřena na nové a exotické druhy ryb. Je nutno zmínit, že jak je uvedeno v (63). bodě odůvodnění, několik zdrojů uvedlo, že spotřeba pstruhů roste, což potvrdily rovněž další zúčastněné strany, zastupující chovatele usazené v řadě členských států, ale i v Norsku. Jelikož finské sdružení chovatelů ryb nepředložilo žádné informace nebo důkazy, které by mohly odůvodnit jeho tvrzení, musela být tato tvrzení odmítnuta.5. Vývoj cen a objemu vývozu na trhy třetích zemí(65) Šetření prokázalo, že hlavními vývozními trhy Norska jsou Rusko a v menším rozsahu Japonsko, na něž je celkově určeno přibližně 57 % norského vývozu pstruhů, zatímco v roce 2007 bylo pouze 13 % norského vývozu určeno pro trh Společenství. Přibližně 14 % celkového norského vývozu pstruhů bylo ve stejném roce určeno rovněž pro Ukrajinu a Tchaj-wan.(66) Norský vývoz soutěží na světovém trhu s chilským vývozem; Chile je přitom největším hráčem na světovém trhu a jeho objemy výroby a vývozu jsou vyšší než objemy Norska.(67) Na základě vyšší poptávky se však norský vývoz do Ruska, ale i na Ukrajinu, v minulých letech značně zvýšil; z 8 600 tun v roce 2002 na celkem 31 500 tun v roce 2007. Tuto tendenci potvrzují nejnovější statistické údaje, které ukazují, že do Ruska jsou vyváženy značné dodatečné objemy chilských a norských pstruhů.(68) Jak je uvedeno v (65). bodě odůvodnění, šetření prokázalo, že se Rusko stalo pro norské výrobce hlavním vývozním trhem. Kromě značného nárůstu objemu vývozu do Ruska bylo v roce 2007 možno pozorovat též přechod od prodeje zmrazených pstruhů k čerstvým pstruhům. Tato změna ukazuje ochotu norských výrobců uspokojit potřeby ruských odběratelů, kteří upřednostňují čerstvé výrobky, což naznačuje silný zájem norských vyvážejících výrobců o prudce se rozvíjející ruský trh.(69) Norský vývoz do Japonska vykazoval v období mezi rokem 2006 a 2007 klesající tendenci, když poklesl o 39 % z 10 877 tun na 6 661 tun. Stejně jako v případě Ruska norský dovoz soutěží na japonském trhu s chilským dovozem. Chile se podařilo podstatně zvýšit své objemy vývozu do Japonska. Aby však bylo možno vyvodit přesnější závěry, je nutno posoudit delší časový interval. Na základě údajů, které měly útvary Komise k dispozici, však nebylo možno takový závěr vyvodit.(70) Bylo zjištěno, že ceny norského vývozu byly v průběhu období přezkumného šetření vyšší na trzích třetích zemí než ve Společenství (v průměru o 8,6 %). Statistické údaje vztahující se na období po skončení období šetření však ukazují na klesající tendenci rovněž u cen na tradičních norských vývozních trzích. Průměrné ceny vývozu z Norska do Ruska kolísaly v období mezi rokem 2006 a 2007 mezi 34,70 NOK/kg a 24,22 NOK/kg, což lze do značné míry vysvětlit přechodem od zmrazených pstruhů k čerstvým pstruhům, kteří byli levnější, ale rovněž mezinárodní konkurencí. Stejně tak ceny vývozu do Japonska klesly z průměrné výše 33,26 NOK/kg v roce 2006 na 29,79 NOK/kg. Navzdory tomuto poklesu byly vývozní ceny do ES v roce 2007 nadále průměrně o 4 % nižší než ceny vývozu do Japonska a Ruska. Tato tendence je potvrzena i pro začátek roku 2008.(71) V situaci rostoucí světové poptávky je vzhledem k přitažlivosti (vyšší ceny) hlavního rozšiřujícího se trhu (Rusko) a vzhledem k trvalému zvyšování poptávky na dalších trzích, jako je Ukrajina a země Dálného východu, na nichž se vývoz pstruhů pocházejících z Norska v posledních letech zvyšoval, pravděpodobné, že dodatečné objemy pstruhů budou směrovány většinou na tyto trhy a jimi absorbovány.(72) Po poskytnutí uvedených informací výrobní odvětví Společenství uvedlo, že v Norsku jsou velké zásoby zmrazených pstruhů, což by mělo být v analýze pravděpodobného vývoje objemu vývozu do Společenství zohledněno. Výrobní odvětví Společenství však nepředložilo žádné důkazy dokládající existenci velkých zásob. Toto tvrzení bylo proto považováno za spekulativní. Poznamenává se rovněž, že se v prostorách největších vyvážejících producentů pstruhů v Norsku uskutečnily inspekce na místě a takovéto vysoké stavy zásob nebyly zjištěny. Tvrzení bylo proto odmítnuto.(73) Výrobní odvětví Společenství dále uvedlo, že roste ruská produkce pstruhů a že ruské orgány pravděpodobně uloží na norské pstruhy dodatečná cla s cílem ochránit ruskou produkci pstruhů. Jiní producenti pstruhů uváděli, že norští producenti pstruhů jsou závislí na ruském trhu a že pokud by byl přístup na ruský trh omezen kvůli nepředvídatelnosti tohoto trhu, byly by významné objemy pstruhů nasměrovány do Společenství.(74) Tato tvrzení nebyla rovněž doložena žádnými důkazy a byla považována za čistě spekulativní. Nebyl proto žádný důvod předpokládat, že v současnosti se rozšiřující ruský trh omezí přístup norskému vývozu. Poznamenává se rovněž, že jak bylo uvedeno v (65). bodě odůvodnění, trhy ostatních třetích zemí, například Ukrajiny a Dálného východu, se rovněž rozšiřují a vývoz z Norska do těchto zemí se skutečně zvýšil. Tvrzení, že Norsko je závislé výhradně na vývozu do Ruska, bylo proto nutno odmítnout.6. Vývoj cen a objemu vývozu do Společenství(75) Dostupné cenové údaje o prodeji na vývoz do Společenství ukazují, že se mezi lety 2006 a 2007 průměrné vývozní ceny snížily z průměrné výše 4,02 EUR/kg v roce 2006 na průměrnou výši 2,87 EUR/kg v roce 2007. Od posledního čtvrtletí roku 2007 až do počátku roku 2008 však statistiky ukazují, že se tento trend zastavil a ceny se ustálily.(76) Z analýzy v (71). bodě odůvodnění vyplývá, že v situaci rostoucích trhů není pravděpodobné, že by byl zvýšený objem produkce pstruhů v Norsku byl zcela směrován do Společenství, pokud by opatření pozbyla platnosti. Poptávka skutečně celosvětově roste a norský vývoz je již dobře zaveden na trzích řady třetích zemí a očekává se, že dále poroste. Navzdory konkurenci chilského vývozu a ačkoli Norsko v relativním vyjádření přišlo o podíly na některých trzích ve prospěch Chile, jeho vývoz do většiny těchto zemí v absolutním vyjádření vzrostl a vzhledem k situaci na světovém trhu se předpokládá jeho další růst.(77) Pokud jde o trh Společenství, jak bylo uvedeno v (63). bodě odůvodnění, spotřeba pstruhů se bude pravděpodobně zvyšovat, trh Společenství bude tudíž schopen absorbovat zvýšené dovezené množství, aniž by byl nutně vystaven významnému cenovému tlaku. Rovněž je třeba poznamenat, že konkurence mezi norským a chilským dovozem není silná jen na trzích ostatních třetích zemí, ale i na trhu Společenství. Neexistují proto žádné jednoznačné náznaky, že se objem dovozu z Norska do Společenství skutečně významně zvýší, pokud by opatření pozbyla platnosti.(78) Vzhledem k očekávanému růstu spotřeby a situaci na světovém trhu, jak byla popsána výše, nelze učinit závěr, že na trhu Společenství existuje nebezpečí nadměrné nabídky s následným významným poklesem cen.(79) Proto se konstatuje, že situace, která panovala v období přezkumného šetření, pokud jde o vývozní ceny a objem výroby, je trvalé povahy.(80) Po poskytnutí uvedených informací výrobní odvětví Společenství uvedlo, že v průběhu období přezkumného šetření a po jeho skončení ceny vývozu do Finska významně poklesly a že od července 2007 byly ceny vývozu pstruhů do Finska nižší než výrobní náklady.(81) Za prvé je nutno uvést, že náklady na pstruhy vyprodukované v Norsku, jak je odhadlo výrobní odvětví Společenství, byly nadhodnocené a neodpovídaly skutečným ověřeným nákladům na chov a produkci u prověřených společností. Co se týká výše vývozních cen a ačkoliv Finsko dováží značnou část celkového norského vývozu do Společenství, vyváží se významné množství rovněž do Švédska a Dánska, přičemž průměrná cena vývozu byla vyšší. Jelikož vyhodnocení je nutno provést pro celé Společenství, je nutno vzít v úvahu ceny vývozu do všech zemí Společenství. Na základě těchto skutečností se potvrzuje závěr uvedený v (75). bodě odůvodnění, tj. že ceny vývozu do Společenství se celkově počátkem roku 2008 stabilizovaly.7. Závěr(82) Šetření prokázalo, že dumpingová rozpětí jsou minimální.(83) Šetření rovněž prokázalo, že se výrobní kapacita u dotčeného výrobku v Norsku pravděpodobně zvýší. Šetřením však bylo dále zjištěno, že ačkoliv do Společenství může mířit o něco větší množství kvůli očekávanému růstu spotřeby, vyšší objem výroby bude pravděpodobně z velké části absorbován trhy ostatních třetích zemí. Spotřeba se na trhu Společenství rovněž velmi pravděpodobně zvýší, takže bude schopen absorbovat možný nárůst dovozu, a proto se nepředpokládá významná nadměrná nabídka.(84) Kromě toho ačkoliv ceny ve Společenství vykazovaly klesající tendenci, tato tendence nebyla potvrzena po skončení období přezkumného šetření, kdy se ceny ustálily. Na základě výše uvedených skutečností, tj. rostoucí spotřeby a nepravděpodobnosti nebezpečí nadměrné nabídky, se neočekává zvýšení cenového tlaku ve Společenství.(85) Konstatuje se proto, že okolnosti, na jejichž základě byla vypočtena dumpingová rozpětí v průběhu období přezkumného šetření, jsou trvalé povahy.(86) Stávající prozatímní přezkum by proto měl být zastaven a konečná antidumpingová opatření by měla být zrušena.F. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ(87) Zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě se zamýšlí tento prozatímní přezkum zastavit. Všechny strany dostaly příležitost vyjádřit svá stanoviska. Všechna jejich vyjádření, která byla odůvodněná a podložená důkazy, byla zohledněna,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Jediný článekČástečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz velkých duhových pstruhů ( Oncorhynchus mykiss ), čerstvých, chlazených nebo zmrazených, ve formě celých ryb (s hlavami a žábrami, vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu převyšující 1,2 kg, nebo bez hlav, bez žaber a vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu převyšující 1 kg) nebo ve formě filé (o hmotnosti jednoho kusu převyšující 0,4 kg), pocházejících z Norska, v současnosti kódů KN 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 a 0304 29 15, který byl zahájen podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 384/96, se zastavuje a platná opatření uložená na dovoz pocházející z Norska se zrušují.Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně […] [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).[2] Úř. věst. L 72, 11.3.2004, s. 23.[3] Úř. věst. C 109, 15.5.2007, s. 23.


Důležité právní upozornění

|

52008PC0324

Návrh nařízení Rady o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření {SEC(2008)1977} {SEC(2008)1978}  /* KOM/2008/0324 konečném znení - CNS 2008/0112 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 4.6.2008KOM(2008) 324 v konečném znění2008/0112 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření(předložená Komisí) {SEC(2008)1977}{SEC(2008)1978}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1) Souvislosti návrhu-  Odůvodnění a cíle návrhuCílem tohoto návrhu je zjednodušit stávající regulační rámec pro zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření, a to nahrazením:- nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů[1],- nařízení Rady (ES) č. 2549/2000 ze dne 17. listopadu 2000, kterým se stanoví doplňková technická opatření pro obnovu populací tresky obecné v Irském moři (divize ICES VIIa)[2].Nařízení Rady (ES) č. 850/98 obsahuje stávající podmínky pro vody Společenství mimo Baltské moře, Černé moře a Středozemní moře, pokud jde o technická opatření pro zachování rybích populací prostřednictvím ochrany nedospělých mořských živočichů. Tato technická opatření určují velikosti ok sítí a další aspekty struktury lovných zařízení, období a zeměpisné oblasti, v nichž jsou zakázány nebo omezeny stanovené druhy rybolovu, jakož i minimální velikosti mořských živočichů při vykládce.V průběhu reformy společné rybářské politiky v roce 2002 se Komise a Rada dohodly na postupném provádění plánů obnovy, plánů řízení a dlouhodobých plánů, které se týkají rybolovných zdrojů v zájmu Společenství. Takové plány byly vypracovány pro většinu populací tresky obecné ve vodách Společenství, dvě populace štikozubce obecného, dvě populace humra severského, dvě populace jazyka obecného a populace platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři, přičemž těmito plány byly podmínky stanovené v nařízení (ES) č. 850/98 pozměněny nebo rozšířeny.Kromě toho je nařízení (ES) č. 850/98 předmětem 10 pozměňujících nařízení, která nutně nesouvisejí s dlouhodobými plány.Všechny tyto revidované podmínky je nutné začlenit do komplexního souboru technických opatření. Záměrem tohoto souboru technických opatření je dosáhnout široké škály cílů. Jedním z klíčových cílů je ochrana nedospělých ryb a důležitá součást uvedených opatření je určena k omezení jejich lovu, například formou zvýšení selektivity lovného zařízení nebo stanovení některých období hájení či uzavřených oblastí. Další opatření jsou určena na ochranu určitých druhů nebo ekosystémů prostřednictvím omezení intenzity rybolovu, například uzavíráním oblastí. Přijatá vhodná technická opatření odrážejí také potřebu snížit množství výmětů.Technická opatření je kromě toho třeba přizpůsobit kontextu založení regionálních poradních sborů rozhodnutím Rady ze dne 19. července 2004, kterým se zřizují regionální poradní sbory v rámci společné rybářské politiky[3]. Je nutné dosáhnout rovnováhy mezi opatřeními, která jsou použitelná obecně ve všech oblastech, a opatřeními, která jsou použitelná specificky na regionálním základě určeném podle oblastí regionálních poradních sborů nebo ve vodách při pobřeží francouzských departementů Guyana, Martinique, Guadeloupe a Réunion, které podléhají svrchovanosti nebo jurisdikci Francie.Struktura navrhovaného nařízení proto odpovídá nařízení Rady založenému na článku 37 Smlouvy o ES, které obsahuje všechna trvalá společná opatření pro všechny oblasti, tj. základní zásady. Opatření použitelná v jednotlivých oblastech regionálních poradních sborů nebo ve vodách při pobřeží francouzských departementů Guyana, Martinique, Guadeloupe a Réunion, které podléhají svrchovanosti nebo jurisdikci Francie, tj. čistě technické aspekty regionální povahy, by pak měla být provedena prostřednictvím samostatných nařízení Komise přijatých na základě nařízení Rady postupem projednání v řídícím výboru.Pokud jde o postup a načasování, tento přístup vyžaduje, aby bylo nařízení Rady přijato před přijímáním regionálních nařízení Komise.Obecné souvislostiV červnu 2004 Komise na základě iniciativy irského předsednictví předložila sdělení Radě a Evropskému parlamentu „Podporující rybolovné metody šetrnější vůči životnímu prostředí: funkce technických ochranných opatření“[4]. Následně Rada dne 21. června 2004 přijala závěry, v nichž vyzvala Komisi, aby předložila nový návrh o technických opatřeních v Atlantiku, který by nahradil nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů[5].V akčním plánu na zjednodušení a zlepšení společné rybářské politiky pro období 2006–2008[6] (dále jen „akční plán“) se uvádí, že za prioritu je třeba považovat zjednodušení právních předpisů týkajících se zachování rybích populací pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů, která jsou nyní obsažena v nařízení (ES) č. 850/98, provedené po konzultaci s členskými státy a příslušným odvětvím.Zjednodušení je jedním z klíčových cílů navrhovaného nařízení, přičemž se berou v potaz reakce Rady, Evropského parlamentu, Hospodářského a sociálního výboru a zúčastněných osob (Poradního výboru pro rybolov a akvakulturu (ACFA) a regionálních poradních sborů) na akční plán.Na základě neoficiálního dokumentu o budoucích technických opatřeních v Atlantiku Komise v září 2005 konzultovala výbor ACFA a během roku 2006 dotčené regionální poradní sbory[7].Cílem tohoto návrhu není změnit míru ambicióznosti technických opatření pro zachování zdrojů, kupříkladu výrazným posunem k sítím s většími oky. Přestože se Komise domnívá, že v zájmu udržitelného rybolovu, zejména udržitelného rybolovu při dně, je nutné podstatně zvýšit selektivitu lovných zařízení, prioritou je vytvořit nový soubor jednodušších a jasnějších pravidel. Zvyšování selektivity pak bude probíhat postupně prostřednictvím budoucích změn těchto pravidel souběžně s celkovým zlepšováním stavu zachování rybích populací Společenství, jehož se bude dosahovat pomocí jiných složek politiky zachování zdrojů, například víceletých plánů.Všechna ustanovení musejí být jednoduchá, srozumitelná a kontrolovatelná a musejí mít příznivý vliv na zachování druhů, na ochranu mořských stanovišť nebo na snížení výmětů.Návrh se vztahuje na obchodní i rekreační rybolov ve všech evropských vodách s výjimkou Středozemního moře, Baltského moře, Černého moře a lovu vysoce stěhovavých rybích populací ve všech vodách, pro které platí zvláštní pravidla. V návrhu se spojí většina stávajících technických opatření z různých nařízení Společenství, která se vztahují na Atlantik a Severní moře, i když několik opatření, jež jsou nyní obsažena v samostatných nařízeních, zůstane samostatných[8].Harmonizace/regionalizaceKomise soudí, že je třeba dát přednost regionálnímu přístupu, protože ten ve větší míře umožní zapojení zúčastněných osob do procesu. Toto zapojení má zásadní význam, neboť z něj plyne závazku k opatřením a zajišťuje větší pravděpodobnost dodržování přijatých opatření. Takováto regionalizace by neznamenala zpětný převod technických opatření na vnitrostátní úroveň.Nařízení nezmění rovnováhu pravomocí mezi Společenstvím a členskými státy, kterou stanoví nařízení Rady (ES) č. 2371/2002.Základní zásady vs. technická nebo regionální pravidlaNavrhované nařízení Rady se soustřeďuje na opatření, která budou podle předpokladů trvalá. Současně by ovšem stanovilo postupy, které se mají použít pro opatření, u nichž se očekává dosti rychlý vývoj, a opatření, která jsou vysoce technická. Ve druhém z uvedených případů by nařízení mělo upřednostňovat přijímání nových pravidel postupem projednání ve výborech. Smyslem tohoto přístupu je reagovat na snahu členských států omezit nebo odstranit prozatímní technická opatření v ročních nařízeních o celkových přípustných odlovech a kvótách s přihlédnutím ke skutečnosti, že použití technických opatření je velmi často naléhavá záležitost.HodnoceníSpolečnou prioritou členských států, Evropského parlamentu a zúčastněných osob je potřeba hodnotit důsledky technických opatření před jejich zavedením i po jejich zavedení. Účinnost řady opatření přijatých podle nařízení (ES) č. 850/98 nebyla nikdy vyhodnocena a tato opatření zůstávají v platnosti bez ohledu na to, jaký význam pro zachování zdrojů mají.Základní zásadou bude, že opatření stanovená v tomto nařízení by měla být po určité době vyhodnocena s cílem znovu posoudit, zda jsou zapotřebí. Další vůdčí zásadou bude, že v případě navržení nových podstatných opatření (například značného zvýšení velikosti ok sítí) Komise provede předběžné hodnocení jejich pravděpodobných účinků, pokud to budou umožňovat dostupné údaje.-  Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuNařízení Rady (ES) č. 850/98 ve znění pozdějších předpisů.Nařízení Rady (ES) č. 2549/2000.-  Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNávrh bude sloužit cílům společné rybářské politiky.2) Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů-  Konzultace zúčastněných stranZa účelem konzultace zúčastněných stran útvary Komise připravily dva neoficiální dokumenty představující záměry Komise, pokud jde o revizi, kodifikaci a zjednodušení nařízení (ES) č. 850/98. Návrh vychází z několika konzultací s členskými státy i zástupci zúčastněných osob v regionálních poradních sborech pro Severní moře, pro severozápadní vody a pro jihozápadní vody.Mezi konzultovanými stranami existovala všeobecná shoda na potřebě zjednodušení a harmonizace, ale také na nutnosti vzít v úvahu regionální charakteristiky rybolovných oblastí a přístup založený na rybolovných oblastech, jakož i na nutnosti spojit všechna technická opatření do jednoho nařízení. Kromě toho byl vznášen důrazný požadavek na vyjasnění a na zvýšení selektivity vlečných zařízení pro rybolov při dně. Všechny tyto připomínky byly v návrhu zohledněny.Sběr a využití výsledků odborných konzultacíVědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) poskytl doporučení k uzavřeným oblastem[9] a k účinkům hlavních faktorů, které ovlivňují selektivitu kapsy sítě[10]. Odborníci na technologii lovných zařízení se sešli v rámci dvoustranné dohody o rybolovu mezi EU a Norskem, aby projednali selektivitu rybolovu v Severním moři[11].V potaz byla vzata také zpráva pracovní skupiny ICES-FAO pro technologii rybolovu a chování ryb (Working Group on Fish Technology and Fish Behaviour, WGFTFB) o nařízeních EU týkajících se technických opatření[12].Dne 3. července 2007 se v Bruselu konalo odborné setkání s výrobci sítí na téma technických opatření.Posouzení dopadůKomise provedla posouzení dopadů tohoto návrhu, které vtělila do zprávy, jež bude k dispozici na internetové stránce GŘ pro rybolov a námořní záležitosti Evropské komise.Klíčovým cílem navrhovaného nového nařízení je zjednodušení. Konkrétní operační cíle jsou tyto:-  začlenit všechny revidované podmínky a změny do komplexního souboru technických opatření, který bude snadno srozumitelný, kontrolovatelný a vymahatelný;-  dosáhnout rovnováhy mezi opatřeními, která jsou použitelná obecně ve všech oblastech, a opatřeními, která jsou použitelná specificky na regionálním základě určeném podle oblastí regionálních poradních sborů.V působnosti návrhu není rozsáhlá věcná změna souvisejících právních předpisů, nýbrž změna legislativního přístupu, a jeho environmentální, sociální a hospodářské dopady tedy pravděpodobně nebudou velké.Ve zprávě o posouzení dopadů byly posouzeny tyto možnosti (návrh odpovídá možnosti uvedené ve třetí odrážce):- Možnost „status quo“: tento přístup znamená nečinit v této fázi žádné konkrétní kroky ke zjednodušení či úpravě právních předpisů o technických opatřeních pro Atlantik a Severní moře a pokračovat v současné formě řízení rybolovu. O této možnosti se již jednalo v Radě, která dospěla k závěru, že je nutný nový návrh, a vyzvala Komisi, aby po konzultaci se zúčastněnými osobami navrhla nové nařízení o technických opatřeních pro zachování zdrojů.- Možnost „pouze zjednodušení“: tato možnost by znamenala zjednodušení technických opatření a jejich plošnou harmonizaci bez ohledu na regionální či jiné zvláštní aspekty. Pokud by opatření nebyla přizpůsobena konkrétním místním potřebám a nebyl by použit přístup „zdola nahoru“, nebylo by dosaženo žádného zvýšení účinnosti technických opatření. Tím, že by nepodporoval metody rybolovu šetrnější k životnímu prostředí, tj. politiku výmětů, by takový návrh byl v rozporu s akčním plánem Komise na zlepšení společné rybářské politiky pro období 2006-2008. Z toho důvodu byla tato možnost ihned zamítnuta a nebyla dále analyzována.- Možnost „zjednodušení a regionalizace“: tato možnost znamená navrhnout nový soubor právních předpisů, který nejen zjednoduší současná složitá pravidla, ale zavede také zvláštní opatření pro jednotlivé oblasti regionálních poradních sborů, která budou odrážet regionální rozdíly. Takovýto legislativní návrh je reakcí na žádost Rady, aby byla pravidla pro technická opatření přezkoumána za účelem jejich zjednodušení a přijetí více regionálně orientovaného přístupu pro zvýšení jejich účinnosti. Bude tedy navržen komplexní a vzájemně provázaný soubor s náležitou rovnováhou mezi opatřeními použitelnými obecně ve všech oblastech a opatřeními specifickými pro oblasti regionálních poradních sborů, a to ve formě jednoho rámcového nařízení Rady s obecnými zásadami a ustanoveními a doplňkových nařízení Komise s konkrétními technickými pravidly pro každou z oblastí regionálních poradních sborů. Tato revize technických opatření bude v souladu s akčním plánem Komise na zjednodušení a zlepšení společné rybářské politiky pro období 2006–2008.3) Právní stránka návrhu-  Shrnutí navrhovaných opatřeníNahrazení a zrušení nařízení Rady (ES) č. 850/98 a zrušení nařízení Rady (ES) č. 2549/2000.-  Právní základČlánek 37 Smlouvy o ES.-  Zásada subsidiarityTento návrh spadá do působnosti společné rybářské politiky, která je ve výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se neuplatní.-  Zásada proporcionalityPodle čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[13] zajišťuje společná rybářská politika takové využívání živých vodních zdrojů, které umožní udržitelné hospodářské, environmentální a sociální podmínky. Za tímto účelem uplatní Společenství preventivní přístup a přijme opatření určená k ochraně a zachování živých vodních zdrojů, aby tak zajistilo jejich udržitelné využívání a v co možná nejvyšší míře snížilo dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy.Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 2371/2002 Rada pro dosažení tohoto cíle přijme opatření Společenství, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.V čl. 4 odst. 2 písm. g) nařízení (ES) č. 2371/2002 je dále stanoveno, že tato opatření mohou zahrnovat zejména opatření k omezení míry úmrtnosti dané rybolovem pro každou populaci nebo skupinu populací a dopadu rybolovných činností na životní prostředí na základě přijetí technických opatření.Jelikož bude návrh sloužit cílům společné rybářské politiky, má se za to, že je v souladu se zásadou proporcionality.-  Volba nástrojůNavrhovaný nástroj: nařízení Rady.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: Návrh se týká nahrazení a zrušení nařízení Rady.4) Rozpočtové důsledkyNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.2008/0112 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatřeníRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[14],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[15],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[16],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[17],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení (ES) č. 850/98[18] stanoví některá technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů.(2) Rada ve svých závěrech z června 2004 na podporu metod rybolovu šetrnějších k životnímu prostředí doporučila, aby byla revidována technická opatření pro Atlantik a Severní moře s cílem zjednodušit je a vzít v potaz regionální charakteristiky. Rada vyzvala Komisi, aby po konzultaci s daným odvětvím předložila zjednodušený návrh technických opatření.(3) Komise ve svém sdělení z června 2004[19] navrhla způsoby, kterými může Společenství dále podpořit používání metod rybolovu šetrných k životnímu prostředí, zejména prostřednictvím technických opatření pro zachování zdrojů, a současně zohlednit nutnost najít rovnováhu mezi environmentálními a hospodářskými cíli. Používání takovýchto metod rybolovu je třeba vzít v úvahu.(4) V dubnu 2006 Rada schválila akční plán Komise pro zjednodušení právních předpisů Společenství. V souvislosti se závěry tohoto akčního plánu by měla být všechna technická opatření rozptýlená v různých nařízeních, včetně každoročního nařízení o rybolovných právech a plánů obnovy některých populací, spojena v jednom nařízení.(5) Toto nařízení by mělo stanovit pouze technická opatření pro severovýchodní Atlantik, středovýchodní Atlantik a vody při pobřeží francouzských departementů Guyana, Martinique, Guadeloupe a Réunion, které podléhají svrchovanosti nebo jurisdikci Francie, protože technická opatření pro Baltské moře a Středozemní moře jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 ze dne 21. prosince 2005, kterým se stanoví technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu, mění nařízení (ES) č. 1434/98 a zrušuje nařízení (ES) č. 88/98[20], a v nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 ze dne 21. prosince 2006 o opatřeních pro řízení udržitelného využívání rybolovných zdrojů ve Středozemním moři, o změně nařízení (EHS) č. 2847/93 a o zrušení nařízení (ES) č. 1626/94[21].(6) Technická opatření je třeba přizpůsobit podmínkám nové společné rybářské politiky přijaté v roce 2002, zejména pokud jde o založení regionálních poradních sborů rozhodnutím Rady ze dne 19. července 2004, kterým se zřizují regionální poradní sbory v rámci společné rybářské politiky[22], a o zohlednění environmentálních aspektů, jako je ochrana mořských stanovišť a snížení výmětů.(7) Je nutné nastolit rovnováhu mezi přizpůsobením technických opatření cílům zachování zdrojů rozmanitosti lovišť a potřebou jednotných snadno použitelných pravidel, jakož i mezi opatřeními, která jsou použitelná obecně ve všech oblastech, a opatřeními, která jsou použitelná specificky na regionálním základě určeném podle oblastí regionálních poradních sborů.(8) Článek 174 Smlouvy stanoví zásadu, že do všech opatření Společenství musejí být začleněny požadavky ochrany životního prostředí, zejména s ohledem na zásadu obezřetnosti.(9) Mělo by se pokračovat v plnění závazku vyvíjet nedestruktivní rybolovné postupy podle doporučení Světového summitu o udržitelném rozvoji konaného v Johannesburgu v roce 2002.(10) Opatření stanovená v tomto nařízení by měla být po určité době vyhodnocena s cílem znovu posoudit jejich účinnost a opodstatněnost.(11) Ve směrnici 92/43/EHS Rada stanovila opatření k zachování přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin. Některé druhy mořských živočichů spadající do působnosti tohoto nařízení jsou chráněny požadavky uvedené směrnice.(12) K zajištění ochrany mořských biologických zdrojů a vyváženého využívání rybolovných zdrojů v zájmu jak rybářů, tak spotřebitelů, je třeba stanovit technická opatření pro zachování zdrojů, která určují mimo jiné rozměry ok sítí a jejich kombinace vhodné pro lov určitých druhů a ostatní parametry lovných zařízení, minimální velikosti mořských živočichů, jakož i omezení rybolovu v určitých oblastech a s použitím určitých lovných zařízení a vybavení.(13) Měl by být stanoven způsob měření velikosti mořských živočichů.(14) Aby se nebránilo vědeckému výzkumu a umělému doplňování či přesazování, nemělo by se toto nařízení vztahovat na úkony, které mohou být k provádění takových činností nezbytné.(15) Při překročení maximálního množství vedlejších úlovků se musí plavidlo okamžitě přesunout do jiné oblasti.(16) Je třeba stanovit rozměry a dobu a hloubku ponoření některých pasivních lovných zařízení.(17) Je-li vážně ohroženo zachování zdrojů, Komise a členské státy by měly být oprávněny přijmout vhodná prozatímní opatření, která se provedou v reálném čase.(18) Dodatečná vnitrostátní opatření výhradně místní povahy mohou být zachována nebo přijímána v souladu se společnou rybářskou politikou.(19) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení, včetně zvláštních předpisů pro jednotlivé oblasti regionálních poradních sborů, by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[23].(20) Vzhledem k počtu a rozsahu nutných změn pravidel je třeba nařízení (ES) č. 850/98 zrušit a nahradit je novým zněním,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:KAPITOLA IOBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICEČlánek 1Oblast působnostiToto nařízení se vztahuje na:a) lov rybolovných zdrojů, jejich uchovávání na plavidle, jejich překládku a jejich vykládku , jestliže jsou tyto činnosti prováděny:i) ve vodách Společenství v rybolovných oblastech a vodách uvedených v článku 2;ii) rybářskými plavidly Společenství v jiných vodách než vodách Společenství v rybolovných oblastech uvedených v čl. 2 odst. 1;iii) státními příslušníky členských států v jiných vodách než vodách Společenství v rybolovných oblastech uvedených v čl. 2 odst. 1, aniž by byla dotčena hlavní odpovědnost státu vlajky;b) skladování, prodej, vystavování produktů rybolovu ulovených v rybolovných oblastech uvedených v článku 2 nebo jejich nabízení k prodeji;c) dovoz produktů rybolovu ulovených mimo rybolovné oblasti a vody uvedené v článku 2 nebo ulovených kdekoli rybářským plavidlem třetí země, pokud jde o ustanovení článku 4.Článek 2Definice rybolovných oblastí1. Toto nařízení se vztahuje na následující rybolovné oblasti, pokud jsou součástí některé z oblastí stanovených v čl. 2 odst. 1 písm. c) až f) rozhodnutí 585/2004/ES:a) oblasti ICES (Mezinárodní rady pro průzkum moří) vymezené v nařízení (EHS) č. 3880/91[24];b) oblasti CECAF (středovýchodní Atlantik neboli hlavní rybolovná oblast FAO 34) 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 (vody v blízkosti Madeiry a Kanárských ostrovů) vymezené v nařízení Rady (ES) č. 2597/95[25].2. Toto nařízení se vztahuje na vody při pobřeží francouzských departementů Guyana, Martinique, Guadeloupe a Réunion, které podléhají svrchovanosti nebo jurisdikci Francie.Článek 3Další definicePro účely tohoto nařízení se kromě definicí uvedených v článku 3 nařízení (ES) č. 2371/2002 použijí tyto definice:a) „vlečnou sítí“ se rozumí zařízení, které je aktivně taženo jedním nebo několika rybářskými plavidly a sestává ze sítě s kuželovitě nebo pyramidovitě tvarovanou hlavní částí (hlavní částí vlečné sítě) uzavřené vzadu kapsou;b) „výložníkovou vlečnou sítí“ se rozumí vlečná síť pro lov při dně, jejíž horizontální otvor je zajišťován výložníkem;c) „dánským nevodem“ se rozumí kruhové zatahovací a tažené lovné zařízení řízené z plavidla dvěma dlouhými lany (nevodovými lany), určenými k nahánění ryb směrem k otvoru nevodu. Zařízení vyrobené ze sítě, které se podobá vlečné síti pro lov při dně jak konstrukcí, tak velikostí, se skládá ze dvou dlouhých křídel, hlavní části a vaku (kapsy);d) „vlečným zařízením“ se rozumí vlečné sítě, dánské nevody a obdobná zařízení, která mají kuželovitě nebo pyramidovitě tvarovanou hlavní část vzadu uzavřenou vakem (kapsou) nebo jsou tvořena dvěma dlouhými křídly, hlavní částí a vakem (kapsou) a jsou aktivně pohybována ve vodě;e) „kapsou“ se rozumí posledních 8 metrů vlečného zařízení měřeno od zatahovací šňůry, je-li velikost ok sítě větší nebo rovná 80 mm, nebo posledních 20 metrů vlečného zařízení měřeno od zatahovací šňůry, je-li velikost ok menší než 80 mm;f) „zpevňovací kapsou“ se rozumí válcovitý díl síťoviny, který zcela obepíná kapsu vlečné sítě a lze jej k této kapse v určitých rozestupech připevnit. Má alespoň tytéž rozměry (délku a šířku) jako část kapsy, k níž je upevněn;g) „kruhovým popruhem“ se rozumí lano, které obepíná obvod kapsy nebo zpevňovací kapsy a je k ní připevněno;h) „zvedacím popruhem“ se rozumí lano, které obepíná obvod kapsy nebo případné zpevňovací kapsy a je k ní připevněno smyčkami nebo kroužky;i) „tenatovou sítí na chytání ryb za žábry“ se rozumí síť tvořená jedním kusem síťoviny udržovaná ve vodě ve svislé poloze plováky a závažími. Živé vodní zdroje se chytí zapletením do sítě nebo uvíznutím v okách;j) „třístěnnou tenatovou sítí“ se rozumí síť tvořená dvěma nebo více kusy síťoviny, které jsou společně rovnoběžně zavěšeny na jedné horné žíni;k) „dobou ponoření“ se rozumí období od okamžiku prvního položení sítí do vody do okamžiku úplného vytažení sítí na rybářské plavidlo;l) „pobřežním členským státem“ se rozumí členský stát, který má svrchovanost nebo jurisdikci nad vodami, v nichž probíhají rybolovné činnosti.KAPITOLA IISPOLEČNÁ TRVALÁ OPATŘENÍ PRO VŠECHNY OBLASTIOddíl 1MINIMÁLNÍ VELIKOST PřI VYKLÁDCEČlánek 4Minimální velikost živých vodních zdrojů při vykládce1. Živý vodní zdroj se považuje za podměrečný, jsou-li jeho rozměry menší než minimální velikost při vykládce stanovená pro příslušný druh v příloze I.2. Podměrečné živé vodní zdroje nesmějí být uchovávány na plavidle, překládány na jiné plavidlo, vykládány na pevninu, převáženy, skladovány, prodávány, vystavovány ani nabízeny k prodeji, nýbrž musejí být neprodleně vhozeny zpátky do moře.3. Odchylně od odstavce 2 se na plavidle smějí uchovávat podměreční jedinci sardinky, sardele, kranase nebo makrely, kteří mají být použiti jako živá návnada, za podmínky, že jsou uchováváni živí.4. Velikost mořských živočichů se měří v souladu s přílohou II.Oddíl 2LOVNÁ ZAřÍZENÍČlánek 5Pravidlo jedné sítěBěhem jednoho rybářského výjezdu je zakázáno mít na plavidle kombinaci sítí s více než jedním rozmezím velikosti ok.Článek 6Vlečná zařízení1. Nesmí se používat žádné zařízení, které blokuje nebo jinak zmenšuje oka sítě v horní polovině kapsy.2. Odchylně od odstavce 1 je povoleno:a) při lovu vlečným zařízením s velikostí ok sítě menší než 80 mm připevnit k vnější části kapsy zpevňovací kapsu. Oka zpevňovací kapsy musejí být alespoň dvakrát větší než oka kapsy;b) připevnit na libovolném místě vnější části kapsy senzor určený k měření množství úlovku;c) připevnit k vnější části kapsy kruhové popruhy a zvedací popruh;d) připevnit plováky na obou lemových švech kapsy.3. Je zakázáno používat:a) kapsy, u nichž se počet stejně velkých ok umístěných po jakémkoli obvodu kapsy zvyšuje od předního k zadnímu konci. Tento zákaz se nepoužije pro tu část kapsy, kde je vloženo povolené selekční zařízení;b) kapsy s velikostí ok 80 mm nebo větší, které obsahují jiná než čtyřúhelníková oka a jejichž strany ok nejsou přibližně stejně dlouhé;c) kapsy, u nichž délka horní poloviny v nataženém stavu není přibližně rovná délce spodní poloviny v nataženém stavu;d) vlečná zařízení s velikostí ok 80 mm nebo větší, která mají více než 100 otevřených ok a méně než 40 otevřených ok po libovolném obvodu kapsy s výjimkou spojení či lemových švů;e) kapsy s velikostí ok 80 mm nebo větší, které nejsou vyrobeny ze:i) síťoviny z jednoduchého vlákna, v níž tloušťka žádného vlákna nepřesahuje 8 mm; neboii) síťoviny ze zdvojeného vlákna, v níž tloušťka žádného vlákna nepřesahuje 5 mm.4. Odchylně od odst. 2 písm. a) a odst. 3 písm. b), d) a e) se při rybolovu v zónách ICES VIII, IX a X velikost ok 80 mm nahrazuje velikostí ok 60 mm.Článek 7Výložníkové vlečné sítě1. Je zakázáno používat nebo mít na plavidle jakoukoli výložníkovou vlečnou síť s velikostí ok menší než 120 mm a větší nebo rovnou 80 mm, pokud celá horní polovina přední části takové sítě nesestává z dílce síťoviny, v němž žádné oko není menší než 180 mm. Délka dílce musí být větší nebo rovna polovině délky výložníku. Dílec musí být připevněn přímo k horní žíni nebo k nejvýše třem řadám síťoviny s libovolně velkými oky, která je připevněna přímo k horní žíni.2. Je zakázáno používat nebo mít na plavidle jakoukoli výložníkovou vlečnou síť o délce výložníku větší než 24 metrů nebo dosahu větším než 24 metrů a výložníkové vlečné sítě o celkové délce výložníků, vypočtené jako součet délek jednotlivých výložníků, větší než 24 metrů nebo celkovém dosahu větším než 24 metrů. Délka výložníku se měří mezi jeho koncovými body, včetně všech přídavných zařízení.Článek 8Tenatové sítě na chytání ryb za žábry a třístěnné tenatové sítě1. Plavidla Společenství nesmějí používat tenatové sítě na chytání ryb za žábry a třístěnné tenatové sítě na žádném místě, kde zaznamenaná hloubka přesahuje 200 metrů.2. Doba ponoření tenatových sítí na chytání ryb za žábry a třístěnných tenatových sítí nesmí překročit 48 hodin.3. Při lovu pomocí tenatových sítí na chytání ryb za žábry a třístěnných tenatových sítí je zakázáno používat více než 50 km sítí současně.Článek 9Zvláštní ustanovení o některých tenatových sítích na chytání ryb za žábry1. Odchylně od článku 8 je povoleno používat tenatové sítě na chytání ryb za žábry s velikostí ok větší nebo rovnou 120 mm a menší než 150 mm severně od 48° severní šířky nebo s velikostí ok větší nebo rovnou 100 mm a menší než 130 mm jižně od 48° severní šířky ve vodách o zaznamenané hloubce menší než 600 metrů za předpokladu, že sítě nejsou více než 100 ok hluboké, že mají míru zavěšení 0,5 nebo vyšší a jsou vybaveny plováky nebo rovnocenným plovacím nářadím. Každá síť smí dosahovat maximálně délky 5 námořních mil a celková délka všech současně nasazených sítí nesmí převýšit 25 km na plavidlo. Maximální doba ponoření činí 24 hodin.2. Odchylně od odstavce 8 je povoleno používat tenatové sítě na chytání ryb za žábry s velikostí ok větší nebo rovnou 250 mm ve vodách o zaznamenané hloubce menší než 600 metrů za předpokladu, že sítě nejsou více než 15 ok hluboké, mají míru zavěšení 0,33 nebo vyšší a nejsou vybaveny plováky ani jiným plovacím nářadím. Každá síť smí dosahovat maximálně délky 10 km. Celková délka všech současně nasazených sítí nesmí převýšit 100 km na plavidlo. Maximální doba ponoření činí 72 hodin.3. Množství žraloků uchovávaných na plavidle používajícím tenatové sítě na chytání ryb za žábry podle odstavce 2 nesmí přesáhnout 5 % živé hmotnosti celkového množství mořských živočichů uchovávaných na plavidle.Oddíl 3OPATřENÍ PRO SNÍžENÍ VÝMěTůČlánek 10Přesun do jiné oblasti v reálném čase při překročení maximálního množství vedlejších úlovků1. Jestliže při kterémkoli zátahu sítě překročí množství ulovených podměrečných ryb 10 % celkového množství úlovků, plavidlo pokračuje v rybolovu teprve poté, co se přemístí do vzdálenosti nejméně pěti námořních mil od jakékoli polohy při předchozím zátahu.2. Jestliže minimální nebo maximální procentní podíl cílového druhu, mimo podměrečné ryby cílového druhu, který je povoleno ulovit pomocí sítě s rozmezím velikosti ok přípustným pro daný druh a uchovávat na plavidle, při kterémkoli zátahu sítě není v souladu s příslušným procentním podílem stanoveným v prováděcích pravidlech přijatých podle článku 22, plavidlo se musí neprodleně přemístit alespoň 10 námořních mil od jakékoli polohy při předchozím zátahu sítě a během následujícího zátahu se držet v minimální vzdálenosti 10 námořních mil od jakékoli polohy při předchozím zátahu.Článek 11Omezení použití automatických třídících zařízení1. Je zakázáno používat nebo mít na rybářském plavidle zařízení, které umožňuje automatické třídění úlovků sledě obecného ( Clupea harengus ), makrely obecné ( Scomber scombrus ) nebo kranase ( Trachurus spp .) podle velikosti.2. Odchylně od odstavce 1 je povoleno mít na plavidle a používat takovéto zařízení, pokud:a) je celý úlovek, který může být v souladu s právními předpisy na plavidle, skladován ve zmrazeném stavu, vytříděné ryby jsou ihned po vytřídění zmrazeny a žádné vytříděné ryby nejsou vhazovány zpět do moře; ab) je zařízení instalováno a umístěno na plavidle tak, že zajišťuje okamžité zmrazení a nedovoluje vhazování mořských živočichů zpět do moře.3. Odchylně od odstavce 1 mohou všechna plavidla oprávněná lovit v Baltském moři, oblasti Velkého a Malého Beltu a Øresundu vézt automatické třídící zařízení uvedené v odstavci 1 v Kattegatu, bylo-li za tímto účelem vydáno zvláštní povolení k rybolovu. Toto zvláštní povolení vymezuje druhy ryb, oblasti, období a ostatní nezbytné podmínky pro používání a držení automatických třídících zařízení na plavidle.Oddíl 4OPATřENÍ NA OCHRANU žIVOTNÍHO PROSTřEDÍČlánek 12Destruktivní rybolovné postupyJe zakázáno lovit, uchovávat na plavidle, překládat na jiná plavidla, skladovat, vykládat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji mořské živočichy ulovené postupy, které zahrnují použití výbušnin, jedů nebo omamných látek, elektrického proudu nebo jakýchkoli druhů střel.Oddíl 5ČINNOSTI NA PLAVIDLEČlánek 13Zpracování1. Je zakázáno provádět jakékoli fyzikální nebo chemické zpracování ryb pro výrobu rybí moučky nebo rybího oleje na rybářském plavidle nebo úlovky ryb za tímto účelem překládat na jiné plavidlo.2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije v případě těchto činností:a) zpracování nebo překládka vnitřností;b) výroba surimi nebo rybí pulpy na rybářském plavidle.Oddíl 6ZVLÁšTNÍ OPATřENÍ PRO NěKTERÉ DRUHYČlánek 14Omezení lovu garnátů a krevet k ochraně platýsů1. Je zakázáno uchovávat na plavidle jakékoli množství garnátů ( Crangon spp. ) nebo krevet Ezopových ( Pandalus montagui ) ulovených vlečnými sítěmi pro lov při dně s velikostí ok mezi 16 a 31 milimetry, pokud toto množství přesahuje 5 % celkové živé hmotnosti mořských živočichů na plavidle.2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije, jestliže:a) je na plavidle instalováno funkční zařízení určené k oddělování ulovených platýsů od ulovených garnátů a krevet Ezopových; ab) k lovu garnátů a krevet Ezopových se používá dělící vlečná síť nebo vlečná síť s třídící mřížkou v souladu s pravidly, která stanoví členské státy. Tato pravidla se musejí vztahovat jen na sítě vlečené rybářskými plavidly.Článek 15Omezení lovu lososa a pstruha obecného f. mořskéVe vodách Společenství v rybolovné oblasti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a), pokud je tato oblast součástí oblastí uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. c) až e) rozhodnutí 585/2004/ES, se losos a pstruh obecný f. mořská nesmějí uchovávat na plavidle, překládat na jiné plavidlo, vykládat na pevninu, převážet, skladovat, prodávat, vystavovat ani nabízet k prodeji, ale musejí se neprodleně vhodit zpět do moře, jestliže byly tyto ryby uloveny:a) ve vodách mimo šestimílovou zónu měřenou od základních linií členských států s výjimkou Skagerraku a Kattegatu;b) v libovolné části Skagerraku a Kattegatu mimo čtyřmílovou zónu měřenou od základních linií členských států;c) pomocí libovolného vlečného zařízení.KAPITOLA IIIVNITROSTÁTNÍ A REGIONÁLNÍ OPATŘENÍČlánek 16Nouzová opatření pro zachování zdrojů přijímaná členskými státy1. V případě, že je zachování určitých druhů nebo určitých lovišť ryb závažně ohroženo, včetně případů zjištění vysoké koncentrace nedospělých jedinců, a pokud by jakékoli prodlení způsobilo obtížně napravitelnou škodu, může členský stát ve vodách podléhajících jeho svrchovanosti nebo jurisdikci přijmout vhodná opatření pro zachování zdrojů. Dotčený členský stát zajistí, aby takováto opatření nebyla diskriminační vůči rybářským plavidlům jiných členských států.2. Opatření uvedená v odstavci 1 smějí trvat nanejvýš 10 dní, zeměpisný rozsah dotčených lovišť musí být jasně vymezen a opatření se mohou vztahovat pouze na rybářská plavidla, která jsou vybavena pro lov dotčených druhů nebo mají povolení k rybolovu v dotčených lovištích.3. Opatření podle odstavce 1 jsou ihned po svém přijetí spolu s odůvodněním oznámena současně Komisi, ostatním členským státům a regionálním poradním sborům.Článek 17Opatření přijímaná členskými státy vztahující se výhradně na rybářská plavidla plující pod jejich vlajkou1. Za účelem zachování a řízení populací nebo za účelem snížení dopadu rybolovu na mořský ekosystém může členský stát přijmout technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů, která se vztahují pouze na plavidla plující pod jeho vlajkou. Tato opatření mohou:a) doplňovat opatření obsažená v nařízeních Společenství o rybolovu;nebob) jít nad rámec minimálních požadavků obsažených v nařízeních Společenství o rybolovu.2. Opatření uvedená v odstavci 1 musejí být slučitelná s právními předpisy Společenství.3. Dotyčný členský stát taková opatření bezodkladně oznámí ostatním členským státům a Komisi.4. Členské státy Komisi na její žádost předloží veškeré informace potřebné pro posouzení, zda jsou daná opatření v souladu s odstavcem 1.5. Jestliže Komise shledá, že opatření nejsou v souladu s odstavcem 1, přijme rozhodnutí ukládající členskému státu, aby opatření odvolal nebo upravil.Článek 18Vnitrostátní nebo regionální plány pro snížení nebo eliminaci výmětů1. Členské státy nebo regionální poradní sbory mohou Komisi předkládat návrhy týkající se vypracování plánů na snížení nebo eliminaci výmětů na moři a na zvýšení selektivity lovných zařízení. Komise takové návrhy do tří měsíců po jejich obdržení vyhodnotí a předloží příslušnému členskému státu nebo regionálnímu poradnímu sboru svá vyjádření, zejména pokud jde o to, jak příslušné plány přispějí ke snížení nebo eliminaci výmětů.2. Jestliže by jakékoli prodlení ohledně snížení nebo eliminace výmětů způsobilo obtížně napravitelnou škodu, může členský stát ve vodách podléhajících jeho svrchovanosti nebo jurisdikci přijmout vhodná nediskriminační opatření pro zachování zdrojů.KAPITOLA IVVYŇATÉ ČINNOSTIČlánek 19Vědecký výzkum1. Toto nařízení se nevztahuje na rybolovné činnosti prováděné výhradně za účelem vědeckého výzkumu za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:a) rybolovné činnosti jsou prováděny s povolením a pod dohledem členského státu vlajky;b) o rybolovných činnostech byl v příslušných případech předem zpraven pobřežní členský stát;c) plavidlo provádějící rybolovné činnosti má na palubě povolení vydané členským státem vlajky;d) na žádost pobřežního členského státu určenou členskému státu vlajky velitel plavidla na dobu trvání rybolovných činností přijme na palubu pozorovatele z pobřežního členského státu.2. Mořští živočichové ulovení za účelem uvedeným v odstavci 1 mohou být prodáni, skladováni, vystaveni nebo nabízeni k prodeji, pokud:a) splňují normy stanovené v příloze I tohoto nařízení a obchodní normy přijaté podle článku 2 nařízení (ES) č. 104/2000[26] nebob) se přímo prodávají k jiným účelům než k lidské spotřebě.Článek 20Umělé doplňování a přesazováníToto nařízení se nevztahuje na rybolovné činnosti prováděné výhradně za účelem umělého doplňování nebo přesazování mořských živočichů s povolením a pod dohledem členského státu. Pokud se tyto činnosti provádějí ve vodách jiného členského státu, uvědomí se o tom předem Komise a všechny dotčené členské státy.KAPITOLA VZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 21Hodnocení účinnosti technických opatřeníKaždých pět let, poprvé po pěti letech od vstupu tohoto nařízení v platnost, Komise na základě doporučení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) a po konzultaci s příslušnými regionálními poradními sbory předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení, která bude obsahovat i posouzení vlivu technických opatření na zachování rybolovných zdrojů. Na základě této zprávy navrhne Komise Radě případné nutné změny.Článek 22Prováděcí pravidlaProváděcí pravidla k tomuto nařízení se přijmou postupem uvedeným v čl. 30 odst. 2 nařízení č. 2371/2002. Tato pravidla stanoví především:a) minimální a maximální procentní podíl cílového druhu mezi živými vodními zdroji uchovávanými na plavidle;b) přípustná rozmezí velikosti ok pro jednotlivé cílové druhy;c) opatření pro snížení nebo eliminaci výmětů a zvýšení selektivity lovných zařízení;d) opatření, založená na nejlepších dostupných vědeckých informacích, týkající se omezení rybolovných činností v určitých obdobích nebo v určitých oblastech, které jsou uvedeny v článku 2, za účelem ochrany mořských stanovišť v těchto oblastech;e) další technická opatření na ochranu mořských stanovišť nebo rybolovných zdrojů.Článek 23Postup pro přijímání změn přílohZměny příloh tohoto nařízení se přijímají postupem uvedeným v čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002.Článek 24Zrušovací ustanovení1. Nařízení (ES) č. 850/98 a nařízení (ES) č. 2549/2000 se zrušují.2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.Článek 25Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se ode dne xx xx 2009.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyněPříloha IMinimální velikosti při vykládceRybyTreska obecná (Gadus morhua) Treska tmavá (Pollachius virens) Štikozubec obecný (Merluccius merluccius) Pakambala (Lepidorhombus spp.) Jazyk (Solea spp.) Mořčák evropský (Dicentrarchus labrax) Makrela (Scomber spp.) Kranas (Trachurus spp.) Sleď obecný (Clupea harengus) Sardinka obecná (Sardina pilchardus) Sardel obecná (Engraulis encrasicolus) | 35 cm 35 cm 27 cm 20 cm 24 cm 36 cm 20 cm 15 cm 20 cm 11 cm 12 cm |KorýšiHumr severský (Nephrops norvegicus) Zadečky humra severského Krab pavoučí (Maia squinado) Krab německý (Cancer pagurus) | 85 mm (celková délka) 25 mm (délka krunýře) 46 mm 120 mm 140 mm |MěkkýšiChobotnice pobřežní (Octopus vulgaris) Hřebenatka kuchyňská (Pecten maximus) | 450 gramů (vykuchaná) 100 mm |Příloha IIMěření velikosti mořských živočichů1. Velikost ryby se měří od vrcholu rypce po konec nejdelších paprsků ocasní ploutve.2. Velikost humra severského se měří jako délka krunýře rovnoběžně se středovou osou od zadní strany kterékoli oční jamky k distálnímu okraji krunýře nebo jako celková délka od špičky rostra k zadnímu konci posledního článku těla bez štětin nebo, v případě oddělených zadečků humra severského, od předního okraje prvního přítomného článku zadečku k zadnímu konci posledního článku těla bez štětin. Zadeček se měří na hřbetní straně, a to narovnaný a nevytažený.3. Velikost kraba pavoučího nebo kraba německého se určí jako minimální šířka krunýře měřená kolmo k předozadní středové ose krunýře.4. Velikost mlže se měří jako nejdelší část jeho schránky.Příloha IIISrovnávací tabulkaNařízení (ES) č. 850/98 | Toto nařízení |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Článek 3 | Článek 3 |Čl. 4 odst. 1 |Čl. 4 odst. 2 |Čl. 4 odst. 3 |Čl. 4 odst. 4 |Čl. 4 odst. 5 |Čl. 4 odst. 6 |Článek 5 |Čl. 6 odst. 1 | Čl. 6 odst. 3 písm. d) |Čl. 6 odst. 2 | Čl. 6 odst. 3 písm. a) |Čl. 6 odst. 3 |Článek 7 |Článek 8 | Čl. 6 odst. 3 písm. e) |Článek 9 | Čl. 6 odst. 3 písm. b) |Článek 10 |Článek 11 |Článek 12 |Článek 13 |Článek 14 |Článek 15 |Článek 16 | Čl. 6 odst. 1 |Článek 17 | Čl. 4 odst. 1 |Čl. 18 odst. 1 | Čl. 4 odst. 4 |Čl. 18 odst. 2 |Čl. 18 odst. 3 |Čl. 18 odst. 4 |Čl. 19 odst. 1 | Čl. 4 odst. 2 |Čl. 19 odst. 2 |Čl. 19 odst. 3 | Čl. 4 odst. 3 |Článek 20 |Článek 21 |Článek 22 |Článek 23 |Článek 25 | Článek 14 |Článek 26 | Článek 15 |Článek 27 |Článek 28 |Článek 29 |Článek 29a |Článek 29b |Čl. 30 odst. 1 | Čl. 7 odst. 2 |Čl. 30 odst. 2 |Čl. 30 odst. 3 |Čl. 30 odst. 4 |Čl. 30 odst. 5 |Článek 31 | Článek 12 |Článek 32 | Článek 11 |Článek 33 |Článek 34 |Článek 35 |Článek 36 |Článek 37 |Článek 38 |Článek 39 |Článek 40 |Článek 42 | Článek 13 |Článek 43 | Článek 19 |Článek 44 | Článek 20 |Článek 45 | Článek 16 |Článek 46 | Článek 17 |Článek 47 |Článek 48 | Článek 22 |Článek 49 |Článek 50 | Článek 25 |Příloha I |Příloha II |Příloha III |Příloha IV |Příloha V |Příloha VI |Příloha VII |Příloha VIII |Příloha IX |Příloha X |Příloha XI |Příloha XII | Příloha I |Příloha XIII | Příloha II |Příloha XIV |Příloha XV | Příloha III |[1] Úř. věst. L 125, 27.4.1998, s. 1.[2] Úř. věst. L 292, 21.11.2000, s. 5. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1456/2001 ze dne 16. července 2001.[3] Úř. věst. L 256, 3.8.2004, s. 17. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím Rady ze dne 11. června 2007 (2007/409/ES).[4] KOM(2004) 438 v konečném znění.[5] Úř. věst. L 125, 27.4.1998, s. 1.[6] KOM(2005) 647 v konečném znění.[7] Pro Severní moře, pro severozápadní vody a pro jihozápadní vody.[8] Nařízení Rady (ES) č. 812/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se stanoví opatření týkající se náhodných úlovků kytovců při rybolovu a kterým se mění nařízení (ES) č. 88/98. Toto nařízení zůstane samostatné, protože se nevztahuje jen na Severní moře, ale také na Středozemní moře a Baltské moře.[9] Schůze pracovní skupiny VTHVR ve dnech 19.–23. března 2007 a ve dnech 15.–19. března 2007.[10] Schůze pracovní skupiny VTHVR ve dnech 11.–15. června 2007.[11] 4.–6. června 2007 v norském Aalesundu.[12] ICES WGFTFB Report 2005 (ICES CM 2005/B:04).[13] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.[14] Úř. věst. C , , s. .[15] Úř. věst. C , , s. .[16] Úř. věst. C , , s. .[17] Úř. věst. C , , s. .[18] Úř. věst. L 125, 27.4.1998, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2166/2005.[19] KOM(2004) 438 v konečném znění.[20] Úř. věst. L 349, 31.12.2005, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 809/2007.[21] Úř. věst. L 409, 30.12.2006, s. 11.[22] Úř. věst. L 256, 3.8.2004, s. 17. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2007/409/ES (Úř. věst. L 155, 15.6.2007, s. 68).[23] Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 10.[24][25][26] Úř. věst. L 17, 21.1.2000, s. 22.