               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            2019/0219(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro služby a investice zřízeném podle Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé k přijetí pravidel pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro služby a investice zřízeném podle Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé k zamýšlenému přijetí rozhodnutí o pravidlech pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Komplexní hospodářská a obchodní dohoda (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé

               Cílem Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“) je liberalizovat a usnadnit obchod a investice a podpořit užší hospodářské vztahy mezi Evropskou unií a Kanadou (dále jen „strany“). Dohoda byla podepsána dne 30. října 2016 a je prozatímně uplatňována od 21. září 2017.

               2.2.Výbor pro služby a investice

               Výbor pro služby a investice, který se zabývá mimo jiné záležitostmi týkajícími se přeshraničních investic, je zřízen podle článku 26.2 odst. 1 písm. b) dohody. V souladu s čl. 8.44 odst. 1 dohody Výbor pro služby a investice představuje pro strany fórum ke konzultacím o otázkách týkajících se kapitoly osm (Investice) dohody, jako jsou například obtíže, jež mohou nastat při provádění kapitoly osm (Investice) dohody, a možná zlepšení kapitoly osm (Investice) dohody, zejména na základě zkušeností a pokroku dosažených na jiných mezinárodních fórech a v rámci jiných dohod stran.

               V souladu s čl. 26.2 odst. 4 dohody se Výbor pro služby a investice schází jednou ročně, pokud v dohodě není stanoveno jinak nebo pokud jinak nerozhodnou spolupředsedové. Další zasedání se mohou konat na žádost jedné ze stran nebo na žádost Smíšeného výboru CETA. Výboru pro služby a investice spolupředsedají zástupci stran. Výbor stanoví po vzájemné dohodě termíny a pořad jednání svých zasedání. Může stanovit nebo změnit vlastní jednací řád, považuje-li to za vhodné. Může předkládat Smíšenému výboru CETA k přijetí návrhy rozhodnutí nebo přijímat rozhodnutí, pokud tak stanoví dohoda.

               V souladu s čl. 10 odst. 2 jednacího řádu Smíšeného výboru CETA a specializovaných výborů, včetně Výboru pro služby a investice
                  1
               , může Výbor pro služby a investice v době mezi zasedáními přijímat rozhodnutí nebo doporučení písemným postupem, pokud tak strany dohody po vzájemné dohodě rozhodnou. Písemné znění návrhu za tímto účelem rozešlou členům Výboru pro služby a investice spolupředsedové postupem podle článku 7 s lhůtou, během níž členové vyjádří veškeré připomínky nebo změny, které si přejí zapracovat. Po uplynutí lhůty se přijaté návrhy sdělí postupem podle článku 7 a zaznamenají se v zápisu z příštího zasedání.

               2.3.Zamýšlený akt Výboru pro služby a investice

               Výbor pro služby a investice má přijmout rozhodnutí o pravidlech pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je provést dohodu zřízením mechanismu mediace, který má napomoci nalezení vzájemně dohodnutého řešení mezi stranami sporu v investičním sporu prostřednictvím uceleného a urychleného řízení za pomoci mediátora.

               Zamýšlený akt se stane pro strany závazným.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Jak je stanoveno v bodě 6 písm. f) společného nástroje k výkladu dohody, Evropská unie a její členské státy a Kanada se dohodly na okamžitém zahájení další práce na provedení ustanovení dohody o řešení investičních sporů, tzv. „systému soudů pro investice“
                  2
               .

               Podle čl. 8.44 odst. 3 písm. c) dohody „Výbor pro služby a investice může na základě dohody stran a po splnění jejich příslušných vnitřních požadavků a postupů přijímat pravidla pro mediaci, která mohou využít strany sporu, jak je uvedeno v článku 8.20“.

               Zamýšlený akt provádí čl. 8.44 odst. 3 písm. c) dohody doplněním podrobných pravidel pro zahájení mediačního řízení (článek 3); jmenování mediátora (článek 4); mediační řízení (článek 5); provedení vzájemně dohodnutého řešení (článek 6); vztah k řešení sporů (článek 7); lhůty (článek 8) a náklady (článek 9) mediačního řízení. Zamýšlený akt vstoupí v platnost dnem vstupu dohody v platnost (článek 10).

               Tento návrh je v souladu s dalšími iniciativami provádění systému soudů pro investice CETA. Konkrétně od června 2018 Komise pracuje s členskými státy ve Výboru Rady pro obchodní politiku v oblasti služeb a investic a s Kanadou na souboru čtyř návrhů rozhodnutí týkajících se:

               –pravidel upravujících administrativní a organizační záležitosti fungování odvolacího tribunálu v souladu s čl. 8.28 odst. 7 dohody,

               –kodexu chování pro členy tribunálu a odvolacího tribunálu a mediátory v souladu s čl. 8.44 odst. 2 dohody,

               –pravidel pro mediaci, která mohou využít strany sporu, v souladu s čl. 8.44 odst. 3 písm. c) dohody a

               –pravidel pro postup přijímání výkladu ustanovení v souladu s čl. 8.31 odst. 3 a čl. 8.44 odst. 3 písm. a) dohody.

               Další práce na jiných oblastech provádění systému soudů pro investice pokračuje. Jak je stanoveno v bodě 6 písm. f) společného nástroje k výkladu dohody, „[s]polečným cílem je dokončit tuto práci dnem vstupu dohody CETA v platnost“.

               Aby bylo zajištěno účinné provádění dohody, je proto vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro služby a investice k zamýšlenému aktu.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Výbor pro služby a investice je orgánem zřízeným dohodou, konkrétně Komplexní hospodářskou a obchodní dohodou mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé.

               Akt, který má Výbor pro služby a investice přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude pro strany závazný podle mezinárodního práva v souladu s článkem 26.2 odst. 4 dohody.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Závazná znění a zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož tento akt Výboru pro služby a investice bude provádět dohodu, pokud jde o řešení investičních sporů mezi investorem a státem, je vhodné jej přijmout ve všech závazných jazycích dohody
                  4
                a po jeho přijetí jej zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2019/0219 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro služby a investice zřízeném podle Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé k přijetí pravidel pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutí Rady (EU) 2017/37
                  5
                schvaluje jménem Evropské unie podpis Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“). Dohoda byla podepsána dne 30. října 2016.

               (2)Rozhodnutí Rady (EU) 2017/38
                  6
                schvaluje prozatímní provádění dohody, včetně zřízení Výboru pro služby a investice. Dohoda je prozatímně prováděna ode dne 21. září 2017.

               (3)Podle čl. 26.2 odst. 4 dohody může Výbor pro služby a investice přijímat rozhodnutí, pokud tak stanoví dohoda.

               (4)V souladu s čl. 8.44 odst. 3 písm. c) dohody má Výbor pro služby a investice přijmout rozhodnutí o pravidlech pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech.

               (5)Aby bylo zajištěno účinné provádění dohody, je proto vhodné stanovit postoj, který má být na základě připojeného návrhu rozhodnutí Výboru pro služby a investice o pravidlech pro mediaci zaujat jménem Unie ve Výboru pro služby a investice,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro služby a investice k přijetí pravidel pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech, vychází z návrhu rozhodnutí Výboru pro služby a investice připojeného k tomuto rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               1.Rozhodnutí Výboru pro služby a investice se přijme ve všech závazných jazycích dohody.

               2.Rozhodnutí přijaté Výborem pro služby a investice se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Smíšeného výboru CETA č. 001/2018 ze dne 26. září 2018, kterým se přijímá jeho jednací řád a jednací řád specializovaných výborů (Úř. věst. L 190, 27.7.2018, s. 13), dostupné na internetové stránce GŘ TRADE:
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf

                     (2)

                        Společný nástroj k výkladu Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou a Evropskou unií a jejími členskými státy (Úř. věst. L 11, 14.1.2017, s. 3).

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Podle článku 30.11 (Závazná znění) dohody je dohoda sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2017/37 ze dne 28. října 2016 o podpisu Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé jménem Evropské unie (Úř. věst. L 11, 14.1.2017, s. 1).

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2017/38 ze dne 28. října 2016 o prozatímním provádění Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropské unii a jejími členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 11, 14.1.2017, s. 1080).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro služby a investice zřízeném podle Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé k přijetí pravidel pro mediaci, která mohou využít strany sporu v investičních sporech

               DOPLNĚK

               NÁVRH

               ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO SLUŽBY A INVESTICE č. […/2019]

               ze dne…,

               kterým se přijímají pravidla pro mediaci, jež mohou využít strany sporu v investičních sporech

               VÝBOR PRO SLUŽBY A INVESTICE CETA,

               s ohledem na čl. 26.2 odst. 1 písm. b) Komplexní hospodářské a obchodní dohody mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“),

               vzhledem k tomu, že čl. 8.44 odst. 3 písm. c) dohody stanoví, že Výbor pro služby a investice CETA může přijímat pravidla pro mediaci, která mohou využít strany sporu, jak je uvedeno v článku 8.20 (Mediace) dohody,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Definice

               Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

               a)definice v článku 1.1 (Obecně použitelné definice) kapitoly jedna (Obecné definice a úvodní ustanovení) dohody;

               b)definice v článku 8.1 (Definice) kapitoly osm (Investice) dohody;

               c)„dohodou o mediaci“ se rozumí dohoda učiněná podle čl. 3 odst. 4 tohoto rozhodnutí a

               d)„mediátorem“ se rozumí osoba, která vede mediaci v souladu s článkem 8.20 (Mediace) dohody.

               Článek 2

               Cíl a oblast působnosti

               Cílem mechanismu mediace je napomoci nalezení vzájemně dohodnutého řešení prostřednictvím uceleného a urychleného řízení za pomoci mediátora.

               Článek 3

               Zahájení řízení

               1.Kterákoli strana sporu může kdykoli požádat o zahájení mediačního řízení. Tuto žádost zašle druhé straně sporu písemně.

               2.Pokud se žádost týká údajného porušení dohody ze strany orgánů Evropské unie nebo orgánů členských států Evropské unie a pokud není určena žalovaná strana podle článku 8.21 (Určení žalované strany v případě sporů s Evropskou unií nebo jejími členskými státy) dohody, zašle se Evropské unii. Pokud je žádost přijata, musí se v odpovědi upřesnit, zda bude stranou sporu v mediaci Evropská unie, nebo dotčený členský stát
                  1
               .

               3.Strana sporu, jíž je žádost zaslána, ji s porozuměním posoudí a písemně ji přijme, nebo odmítne do deseti dnů od jejího obdržení.

               4.Dohodnou-li se strany sporu, že souhlasí s mediačním řízením, podepíší písemnou dohodu o mediaci, v níž se stanoví pravidla, na nichž se strany sporu dohodly, včetně pravidel v tomto rozhodnutí. Dohoda o mediaci může zahrnovat dohodu nezahajovat další řízení o řešení sporu týkající se problémů nebo sporů, které jsou předmětem mediačního řízení, nebo v nich nepokračovat:

               a)během probíhajícího mediačního řízení nebo

               b)pokud strany sporu dosáhly vzájemně dohodnutého řešení.

               Dohoda podle odst. 4 písm. b) přestane platit, pokud jedna strana sporu nebo obě strany sporu poskytnou písemné oznámení předané formou dopisu mediátorovi a druhé straně sporu, jímž se mediační řízení ukončí.

               Článek 4

               Jmenování mediátora

               1.Dohodnou-li se obě strany sporu, že souhlasí s mediačním řízením, je jmenován mediátor v souladu s postupem stanoveným v čl. 8.20 odst. 3 dohody. Strany sporu se vynasnaží dohodnout se na mediátorovi do patnácti dnů od obdržení odpovědi na žádost. Taková dohoda může zahrnovat jmenování mediátora z řad členů tribunálu zřízeného podle čl. 8.27 odst. 2 dohody nebo odvolacího tribunálu zřízeného podle čl. 8.28 odst. 3 dohody.

               2.Strany sporu se mohou písemně dohodnout, že mediátora nahradí. Pokud mediátor odstoupí, je pracovně nezpůsobilý nebo z jiného důvodu není schopen plnit své povinnosti, je jmenován nový mediátor podle čl. 8.20 odst. 3 dohody a v souladu s odstavcem 1.

               3.Mediátor nesmí být státním příslušníkem žádné strany, nedohodnou-li se strany sporu jinak.

               4.Mediátor je v souladu s rozhodnutím Výboru pro služby a investice CETA o kodexu chování členů tribunálu a odvolacího tribunálu a mediátorů nápomocen stranám sporu při nalezení vzájemně dohodnutého řešení.

               Článek 5

               Pravidla mediačního řízení

               1.Do deseti dnů od jmenování mediátora předloží strana sporu, která o mediační řízení požádala, mediátorovi a druhé straně sporu písemně podrobný popis problému. Do dvaceti dnů ode dne doručení tohoto podání může druhá strana sporu k popisu problému předložit písemné vyjádření. Obě strany sporu mohou ve svém popisu nebo vyjádření uvést veškeré informace, které pokládají za relevantní.

               2.Mediátor může rozhodnout o nejvhodnějším způsobu objasnění dotčeného problému. Mediátor může zejména organizovat setkání stran sporu, konzultovat se stranami sporu společně nebo jednotlivě, konzultovat s příslušnými odborníky a zúčastněnými stranami či požádat o jejich pomoc a poskytovat jakoukoli další pomoc, o kterou strany sporu požádají. Předtím, než požádá o pomoc či konzultaci příslušné odborníky a zúčastněné strany, se však mediátor poradí se stranami sporu.

               3.Mediátor může poskytnout radu a navrhnout řešení stranám sporu ke zvážení; ty je mohou přijmout nebo odmítnout nebo se mohou dohodnout na jiném řešení. Mediátor však nesmí činit závěry ohledně souladu předmětného opatření s dohodou.

               4.Řízení proběhne na území strany sporu nebo po vzájemné dohodě na jakémkoli jiném místě či jiným způsobem.

               5.Strany sporu se vynasnaží dosáhnout vzájemně dohodnutého řešení do šedesáti dnů od jmenování mediátora. Než bude dosaženo konečné dohody, mohou strany sporu zvážit případná prozatímní řešení.

               6.Mediátor stranám sporu na jejich žádost předloží písemný návrh věcné zprávy, v němž uvede stručný popis 1) jakéhokoliv opatření, jež je předmětem těchto postupů; 2) použité postupy a 3) případné řešení, na němž se strany sporu vzájemně dohodly jako na konečném výsledku těchto postupů, včetně případných prozatímních řešení. Mediátor stranám sporu poskytne patnáct dnů, aby se k návrhu zprávy vyjádřily. Po zvážení připomínek, které strany během této lhůty učiní, předloží mediátor stranám sporu do patnácti dnů konečné znění věcné zprávy. Věcná zpráva nesmí obsahovat žádný výklad dohody.

               7.V souladu s čl. 8.20 odst. 5 dohody je mediační řízení ukončeno písemným oznámením jedné ze stran sporu nebo obou stran sporu předaným formou dopisu mediátorovi a druhé straně sporu v den, kdy je toto oznámení učiněno.

               Článek 6

               Provedení vzájemně dohodnutého řešení

               1.Pokud strany sporu přijaly vzájemně dohodnuté řešení, učiní každá strana sporu opatření nezbytná k provedení tohoto vzájemně dohodnutého řešení v dohodnuté lhůtě.

               2.Provádějící strana sporu písemně informuje druhou stranu sporu o veškerých krocích nebo opatřeních, jež učinila, aby vzájemně dohodnuté řešení provedla.

               Článek 7

               Vztah k řešení sporů

               1.Řízení v rámci tohoto mechanismu mediace nemá sloužit jako základ pro postupy řešení sporů podle této nebo jiné dohody. Strany sporu nesmí při takových postupech řešení sporů spoléhat na následující stanoviska, podání, názory, skutečnosti, rady, návrhy a dokumenty ani je předkládat jako důkaz a žádný rozhodčí subjekt k nim nesmí přihlížet:

               a)stanoviska, podání nebo názory strany sporu během mediačního řízení;

               b)skutečnost, že strana sporu naznačila svou vůli přijmout řešení týkající se opatření, jež je předmětem mediace,

               c)rady, návrhy nebo názory mediátora nebo

               d)obsah návrhu nebo konečného znění věcné zprávy mediátora.

               2.S výhradou čl. 3 odst. 4 tohoto rozhodnutí nejsou mechanismem mediace dotčena práva a povinnosti stran a stran sporu podle oddílu F (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) a kapitoly dvacet devět (Řešení sporů).

               3.Dohoda stran sporu o mediaci a případná vzájemně dohodnutá řešení se zveřejní. Veřejně přístupná znění nesmí obsahovat informace, které některá ze stran sporu označila za důvěrné. Nedohodnou-li se strany sporu jinak, jsou všechny ostatní kroky mediačního řízení, včetně poradenství či navržených řešení, důvěrné. Kterákoliv strana sporu však může zveřejnit informaci o tom, že mediace probíhá.

               Článek 8

               Lhůty

               Veškeré lhůty uvedené v tomto rozhodnutí mohou být změněny po vzájemné dohodě stran sporu.

               Článek 9

               Náklady

               1.Každá strana sporu si hradí vlastní výdaje plynoucí z účasti na mediačním řízení.

               2.Strany sporu společně stejným dílem hradí organizační výdaje, včetně odměny a výdajů mediátora. Odměna mediátora odpovídá odměně členů tribunálu podle čl. 8.27 odst. 14 dohody.

               Článek 10

               Vstup v platnost

               Toto rozhodnutí se zveřejní a vstupuje v platnost v den, kdy vstoupí v platnost oddíl F (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) kapitoly osm (Investice) dohody, pokud si strany mezi sebou diplomatickými cestami vyměnily písemná oznámení potvrzující, že splnily nezbytné vnitřní požadavky a postupy.

               V … dne …

                     (1)

                        Pro upřesnění se uvádí, že pokud se žádost týká zacházení ze strany Evropské unie, je stranou sporu v mediaci Evropská unie, přičemž se do mediace plně zapojí všechny dotčené členské státy. Pokud se žádost týká výlučně zacházení ze strany členského státu, je stranou sporu v mediaci dotčený členský stát, pokud nepožádá, aby stranou sporu byla Evropská unie.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Společném výboru pro provádění dohody (SVPD) zřízeném podle článku 18 dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví, pokud jde o přijetí jeho jednacího řádu

               PŘÍLOHA

               JEDNACÍ ŘÁD SPOLEČNÉHO VÝBORU PRO PROVÁDĚNÍ DOHODY

               zřízeného dobrovolnou dohodou o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví (dále jen „dohoda“)

               Článek 1

               Složení a předsednictví

               1. Společný výbor pro provádění dohody (dále jen „výbor“) jedná ve složení, jež stanoví článek 18 dohody.

               2. Spolupředsedy výboru jsou vedoucí delegace Evropské unie ve Vietnamské socialistické republice jménem Evropské unie a náměstek ministra zemědělství a rozvoje venkova jménem Vietnamské socialistické republiky (dále jen „strany“).

               Článek 2

               Zastoupení

               Strany se vzájemně informují o zamýšleném složení svých delegací před každým zasedáním výboru.

               Článek 3

               Pozorovatelé a odborníci

               Předsedové výboru mohou po dohodě se stranami přizvat k účasti na zasedáních odborníky a pozorovatele, aby poskytli informace ke konkrétním tématům a užitečné informace pro provádění dohody.

               Článek 4

               Pracovní skupiny a pomocné orgány

               Smluvní strany výboru mohou po vzájemné dohodě zřizovat pracovní skupiny nebo jiné pomocné orgány, včetně:

               (i) společných zasedání odborníků, kteří podle potřeby podpoří práci výboru na technické úrovni a posoudí technické otázky,

               (ii) jakýchkoli jiných orgánů, které výbor považuje za vhodné.

               Článek 5

               Sekretariát

               Úředník delegace Evropské unie ve Vietnamské socialistické republice a úředník lesní správy, která podléhá ministerstvu zemědělství a rozvoje venkova Vietnamské socialistické republiky, společně působí jako sekretariát výboru, který poskytuje administrativní podporu jemu a orgánům, které se výbor rozhodne zřídit.

               Článek 6

               Korespondence

               1. Zástupci stran zodpovědnými za úřední komunikaci ohledně provádění dohody jsou vedoucí delegace Evropské unie ve Vietnamské socialistické republice a náměstek ministra zemědělství a rozvoje venkova Vietnamské socialistické republiky, jak je stanoveno v článku 20 dohody.

               2. Veškerá korespondence určená výboru se zasílá jeho sekretariátu.

               3. Sekretariát zajistí, aby korespondence určená výboru byla zasílána oběma jeho předsedům a případně rozesílána všem ostatním členům výboru jako dokumenty uvedené v článku 9 tohoto jednacího řádu.

               4. Korespondenci od předsedů výboru zasílá adresátům sekretariát a případně ji rozesílá všem ostatním členům výboru jako dokumenty uvedené v článku 9 tohoto jednacího řádu.

               Článek 7

               Zasedání

               1. Výbor zasedá v prvních dvou letech alespoň dvakrát ročně a poté alespoň jednou ročně, a to v den a s programem jednání, na nichž se strany předem dohodnou.

               2. Každá ze stran si může vyžádat dodatečná zasedání, kdykoli to okolnosti vyžadují, dohodnou-li se tak strany. Tato dodatečná zasedání se po vzájemné dohodě mohou konat osobně nebo prostřednictvím videokonference.

               3. Zasedání výboru svolává jeho sekretariát.

               Článek 8

               Program jednání

               1. Předběžný program jednotlivých zasedání výboru vypracuje jeho sekretariát na základě návrhů jednotlivých stran. Je zaslán předsedům a členům výboru nejpozději patnáct (15) pracovních dnů před zahájením zasedání.

               2. Doplnění nebo změny programu jednání musí sekretariát obdržet nejpozději deset (10) pracovních dnů před zahájením zasedání, avšak tyto body nebudou do předběžného programu zahrnuty, pokud sekretariát neobdrží příslušné podklady nejpozději deset (10) pracovních dnů před konáním zasedání.

               3. Program jednání schvaluje výbor na začátku každého zasedání. Pokud se obě strany společně dohodnou, mohou být na program jednání zařazeny i další body, které nejsou uvedeny v předběžném programu jednání.

               4. Se souhlasem stran může sekretariát lhůty uvedené v odstavci 1 zkrátit, aby se zohlednily okolnosti konkrétního případu.

               Článek 9

               Dokumenty

               Obě strany zašlou sekretariátu všechny příslušné dokumenty nejméně deset (10) pracovních dnů před následujícím zasedáním výboru. Pokud dokumenty nebudou mít nutně dopad na jednání výboru, lze je zaslat kdykoli před jeho následujícím zasedáním.

               Článek 10

               Rozhodnutí a doporučení

               1. Je-li k tomu výbor dohodou zmocněn, přijímá rozhodnutí a doporučení na základě vzájemné dohody.

               2. V období mezi zasedáními může výbor přijímat rozhodnutí nebo doporučení písemným postupem, jestliže se tak obě smluvní strany dohodnou. Písemný postup spočívá ve výměně nót mezi smluvními stranami. Spolupředsedové mají pravomoc vyměňovat si tyto nóty a potvrzovat případné souhlasy s rozhodnutími.

               3. Rozhodnutí a doporučení výboru nesou označení „rozhodnutí“, případně „doporučení“ a následuje za nimi pořadové číslo, datum přijetí a popis předmětu. V každém rozhodnutí je stanoven den, ke kterému vstupuje v platnost.

               4. Rozhodnutí a doporučení přijatá výborem ověří zástupce Evropské unie ve Vietnamské socialistické republice a ministerstvo zemědělství a rozvoje venkova jménem Vietnamské socialistické republiky.

               5. Rozhodnutí a doporučení se zasílají oběma spolupředsedům uvedeným v článku 20 dohody.

               Článek 11

               Zápis z jednání

               1. Obě strany společně připraví zápis z jednání na závěr každého zasedání výboru. Zápis z jednání je podepsán a zveřejněn.

               2. Zápis z jednání obsahuje všechna prohlášení nebo rozhodnutí, o jejichž zahrnutí požádala jedna ze stran.

               3. Zápis z jednání je vyhotoven v angličtině a vietnamštině.

               Článek 12

               Terénní mise

               Pokud jedna ze stran požádá o provedení společné mise v terénu související s dohodou, obě strany se vzájemně dohodnou na mandátu a načasování mise.

               Článek 13

               Jazyky

               1. Pracovními jazyky výboru jsou angličtina a vietnamština.

               2. Výbor jedná a přijímá svá rozhodnutí a doporučení na základě dokumentů a návrhů vyhotovených v angličtině a vietnamštině.

               Článek 14

               Výdaje

               Každá strana hradí výdaje, které jí vzniknou v důsledku účasti na zasedáních výboru, a to jak výdaje na pracovníky, cestovné a stravné, tak poštovné a telekomunikační poplatky.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            2019/0244(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Společném výboru pro provádění dohody (SVPD) zřízeném podle článku 18 dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví, pokud jde o přijetí jeho jednacího řádu.

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí stanovujícího postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Společném výboru pro provádění dohody (dále jen „SVPD“) zřízeném podle článku 18 dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví ve spojitosti s plánovaným přijetím jeho jednacího řádu

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dobrovolná dohoda o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví

               Cílem dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví (dále jen „dohoda“) je zajistit, aby veškeré dřevo a dřevařské výrobky, na něž se vztahuje tato dohoda, dovážené do Evropské unie z Vietnamské socialistické republiky byly získávány zákonným způsobem. Toho bude dosaženo vytvořením a uplatňováním vietnamského systému zajišťování zákonného původu dřeva (dále jen „VNTLAS“), kterým bude ověřeno, že dřevo a dřevařské výrobky byly získány zákonně, a zajištěno, aby do Unie byly vyváženy pouze zásilky, které byly takto ověřeny. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. června 2019.

               2.2.Společný výbor pro provádění dohody

               SVPD stanovený v článku 18 dohody a podrobněji popsaný v příloze IX dohody slouží k usnadnění správy, monitorování a posuzování této dohody. SVPD rovněž usnadňuje dialog a výměnu informací mezi smluvními stranami dohody. SVPD rozhoduje na základě konsensu. Výboru spolupředsedají náměstek ministra zemědělství a rozvoje venkova a vedoucí delegace Evropské unie ve Vietnamské socialistické republice.

               2.3.Zamýšlený akt SVPD

               Během prvního zasedání, které proběhne od 11. do 15. listopadu 2019, má SVPD přijmout svůj jednací řád (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je upravit způsob spolupráce smluvních stran dohody v rámci SVPD. Popisuje jeho složení, možnost zřízení pomocných orgánů v jeho rámci, jeho sekretariát a organizaci zasedání SVPD. Zamýšlený akt stanoví, že SVPD je v souladu s dohodou zmocněn přijímat rozhodnutí a doporučení na základě konsenzu prostřednictvím písemného postupu, který spočívá ve výměně nót.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Zamýšlený akt stanoví postoj, který má být zaujat jménem Unie v SVPD, který byl zřízen v souladu s článkem 18 dohody, pokud jde o přijetí jednacího řádu SVPD.

               Smluvní strany dohody se dohodly na návrhu jednacího řádu. S výhradou rozhodovacích postupů Unie by měl být přijat na prvním zasedání SVPD, které je plánováno na listopad 2019.

               Připojený jednací řád SVPD je velmi podobný těm, které přijaly společné prováděcí výbory zřízené jinými dobrovolnými dohodami o partnerství.

               Přijetí tohoto dokumentu je zásadní pro uskutečňování ustanovení dohody. Konkrétně umožňuje, aby SVPD prováděl ustanovení článků 9 (přetrvávající neshody nebo obtíže vzniklé při konzultacích týkajících se licencí FLEGT), 10 (stížnosti podané nezávislým hodnotitelem postoupené SVPD), 12 (oznámení, vydání nezávislého posouzení režimu licencí FLEGT a doporučení data, k němuž začnou plně fungovat licence FLEGT), 18 (zřízení a fungování Smíšeného výboru pro provádění dohody) dohody a přílohy IX dohody (funkce Společného výboru pro provádění dohody).

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  1
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Výbor SVPD je orgánem zřízeným dohodou, konkrétně Dobrovolnou dohodou o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví.

               Akt, který má SVPD přijmout, představuje akt s právními účinky, neboť upravuje způsob, jakým smluvní strany dohody spolupracují při provádění dohody, a to i s ohledem na případné změny jejích příloh.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tedy čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se obecně týká fungování mezinárodních orgánů zřízených na základě dohody. Z toho vyplývá, že oblast, do které dané rozhodnutí spadá, musí být určena s ohledem na dohodu v celém jejím rozsahu (věc C-244/17, Komise v. Rada (Kazachstán), ECLI:EU:C:2018:662). Cílem dohody je poskytnout právní rámec za účelem zajištění, aby veškeré dřevo a dřevařské výrobky, na něž se dohoda vztahuje, dovážené z Vietnamské socialistické republiky do Evropské unie byly získány zákonně. Hlavní složkou dohody je společná obchodní politika.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí jsou tudíž čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0244 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Společném výboru pro provádění dohody (SVPD) zřízeném podle článku 18 dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví, pokud jde o přijetí jeho jednacího řádu.

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dobrovolná dohoda o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví (dále jen „dohoda“) byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady (EU) 2019/854 ze dne 15. dubna 2019
                  2
                a vstoupila v platnost dne 1. června 2019.

               (2)Podle čl. 18 odst. 3 dohody přijímá Společný výbor pro provádění dohody (SVPD) svůj jednací řád.

               (3)SVPD má svůj jednací řád přijmout na zasedání konaném dne 13. listopadu 2019.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v SVPD, neboť jednací řád bude pro Unii závazný.

               (5)SVPD by měl na svém prvním zasedání přijmout jednací řád připojený k tomuto rozhodnutí, aby byla zajištěna hladká a transparentní spolupráce Evropské unie a Vietnamské socialistické republiky od samého počátku provádění dohody a následně režimu licencí EU pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT),

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postoj, který má být jménem Unie zaujat na prvním zasedání SVPD, vychází z návrhu jednacího řádu SVPD připojeného k tomuto rozhodnutí.

               2.Drobné změny návrhu jednacího řádu připojeného k tomuto rozhodnutí mohou s ohledem na vývoj na nadcházejícím zasedání konference smluvních stran odsouhlasit zástupci Unie bez dalšího rozhodnutí Rady, a to v konzultaci s členskými státy během koordinačních zasedání na místě.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.11.2019
            COM(2019) 575 final
            2019/0248(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní námořní organizaci během 31. zasedání shromáždění IMO ve věci přijetí změn rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)) a pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) (rezoluce A.1120(30))

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na 31. zasedání shromáždění Mezinárodní námořní organizace, které se bude konat v Londýně ve dnech od 25. listopadu do 4. prosince 2019 v souvislosti se zamýšleným přijetím

               ·změn týkajících se používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky,

               ·postupů státní přístavní inspekce pro rok 2019 a

               ·změn týkajících se pokynů pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (pokyny HSSC).

               1.Souvislosti návrhu

               1.1.Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci (IMO)

               Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci (IMO) (dále jen „úmluva“) se zřizuje Mezinárodní námořní organizace, jejímž cílem je poskytnout mechanismus spolupráce mezi vládami v oblasti vládní regulace a postupů týkajících se nejrůznějších technických záležitostí, jež ovlivňují námořní dopravu využívanou v mezinárodním obchodě, podpořit všeobecné přijetí nejvyšších možných standardů v záležitostech týkajících se námořní bezpečnosti, efektivnosti plavby a prevence a kontroly znečištění moří z lodí za současné podpory rovných podmínek a zabývat se souvisejícími správními a právními otázkami.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               Všechny členské státy jsou smluvními stranami úmluvy.

               1.2.Mezinárodní námořní organizace

               Mezinárodní námořní organizace (IMO) je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování z lodí. Jedná se o orgán, který na celosvětové úrovni stanoví normy pro bezpečnost, zabezpečení a environmentální profil mezinárodní lodní dopravy. Jeho hlavním úkolem je vytvořit regulační rámec pro odvětví námořní dopravy, jenž bude spravedlivý, efektivní, všeobecně přijímaný a obecně uplatňovaný.

               Členy IMO jsou všechny členské státy. Evropská komise má v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO) status pozorovatele od roku 1974 na základě „dohody o spolupráci mezi Mezivládní námořní konzultační organizací (IMCO)
                  1
                a Komisí Evropských společenství v záležitostech společného zájmu stran“.

               Členství v organizaci je otevřeno všem státům. Shromáždění je tvořeno všemi členy. Pravidelná zasedání shromáždění se konají každé dva roky.  Shromáždění je řídicím orgánem IMO. Shromáždění určuje pracovní program a hlasuje o rozpočtu, do nějž přispívají všichni členové. Kromě toho může shromáždění doporučit členům k přijetí nařízení a pokyny týkající se námořní bezpečnosti, prevence a kontroly znečištění moří z lodí a dalších záležitostí souvisejících s vlivem námořní přepravy na mořské prostředí, jimiž se organizace zabývá na základě mezinárodních nástrojů či v jejich rámci, nebo změny uvedených nařízení a pokynů, které mu byly předloženy. Zasedání shromáždění je usnášeníschopné, pokud je přítomna většina členů s výjimkou přidružených členů.

               1.3.Zamýšlené akty shromáždění IMO

               Ve dnech 25. listopadu až 4. prosince 2019 hodlá shromáždění IMO na svém 31. zasedání přijmout:

               změny týkající se používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky,

               postupy státní přístavní inspekce pro rok 2019 a

               změny týkající se pokynů pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (pokyny HSSC).

               Účelem zamýšlených aktů je:

               1.aktualizovat stávající prostředky testování odolnosti materiálů odstraněním zastaralého a málokdy používaného zařízení s uhlíkovými elektrodami využívajícího elektrický oblouk;

               2.aktualizovat stávající postupy státní přístavní inspekce z roku 2017 začleněním odkazu na opatření, jež byla následně přijata orgány IMO (na 30. zasedání shromáždění IMO, na 72., 73. a 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO a na 99., 100. a 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost), a rovněž změnou zvláštních příloh 8 a 11 a vložením nové přílohy 18 a

               3.aktualizovat pokyny pro prohlídky, aby odrážely nedávné změny závazných nástrojů, především úmluvy o kontrole a řízení lodní zátěžové vody, ale také určitých prvků úmluv SOLAS a MARPOL, jako jsou prostory zvláštní kategorie v osobních lodích a prohlášení o shodě týkající se spotřeby topného oleje.

               2.Postoje, které mají být zaujaty jménem Unie

               2.1.Změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky

               Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost bylo připomenuto, že na svém předchozím zasedání a po projednání dokumentu MSC 100/19/4 předloženého členskými státy EU a Komisí, v němž byly navrženy změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, se výbor dohodl na odstranění slov „carbon arc“ (zařízení s uhlíkovými elektrodami využívající elektrický oblouk) v odstavci 4.10 a požádal sekretariát IMO, aby vypracoval příslušný návrh rezoluce shromáždění ke schválení na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost s cílem předložit jej k přijetí na 31. zasedání shromáždění (MSC 100/20, odstavce 19.14 a 19.15). Zazněl názor, že odstraněním uvedeného pojmu se ustanovení stane příliš nejednoznačným.

               Výbor vzal na vědomí možnost, že by na 31. zasedání shromáždění mohly být předloženy příslušné návrhy mající za cíl uvedenou obavu vyřešit, a schválil návrh rezoluce shromáždění o změnách týkajících se používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky (rezoluce A.658(16)).

               Změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky jsou uvedeny v příloze 27 dokumentu IMO MSC 101/24. V odstavci 14.41 zprávy ze zasedání MSC 101 (MSC 101/24) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 31. zasedání shromáždění IMO.

               2.2.Změny postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30))

               Postupy státní přístavní inspekce IMO z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)) obsahují pokyny týkající se určitých subjektů ve formě příloh k hlavnímu dokumentu. Na 5. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO byla dohodnuta revize postupů státní přístavní inspekce, zejména co se týče přílohy 2 pokynů pro zadržování lodí (viz dokument IMO III 5/15 odstavec 5.34), a tato revize měla být dále rozpracována do dalšího zasedání s cílem předložit návrh postupů státní přístavní inspekce na rok 2019 spolu s návrhem rezoluce k projednání na 6. zasedání podvýboru před případným předložením k projednání přímo na 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí, pakliže bude revize schválena výbory.

               Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost vzal výbor na vědomí postoupení návrhů změn přílohy 8 (Pokyny pro inspektory státní přístavní inspekce týkající se Mezinárodního předpisu o řízení bezpečnosti (předpis ISM)) a přílohy 11 (Pokyny pro inspektory státní přístavní inspekce týkající se kvalifikace námořníků, obsazování posádkou a doby odpočinku) postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)) z 5. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO na 6. zasedání Podvýboru pro lidský prvek, odbornou přípravu a hlídky za účelem technického přezkumu a poradenství pro 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO. Výbor pro námořní bezpečnost se na svém 101. zasedání dohodl, že příslušný výstup z 6. zasedání Podvýboru pro lidský prvek, odbornou přípravu a hlídky bude postoupen k projednání na 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO během příprav návrhu rezoluce shromáždění o postupech státní přístavní inspekce pro rok 2019. Výbor následně souhlasil s tím, aby byl výstup z 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO předložen přímo na 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí uvedeným shromážděním (viz dokument IMO MSC 101/24, odstavec 10.15.3).

               Na 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO byly přezkoumány a dokončeny změny výše uvedených příloh 7 a 11 a na žádost 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí byla zařazena nová příloha 18 „rezoluce MEPC.321(74) o pokynech pro státní přístavní inspekci pro rok 2019 podle úmluvy MARPOL přílohy VI kapitoly 3“, která se týká horní mezní hodnoty pro síru do roku 2020 a zákazu převážení topného oleje, který není v souladu s předpisy, za účelem spalování pro potřeby pohonu či provozu na palubě lodi ode dne 1. března 2020. Byla aktualizována příloha 19 seznamu nástrojů relevantních pro postupy státní přístavní inspekce, aby odrážela vývoj v návaznosti na postupy státní přístavní inspekce z roku 2017.

               6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO podpořilo změny postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 a schválilo jejich postoupení k přijetí na 31. zasedání shromáždění. Revize rezoluce A.1119(30) o postupech státní přístavní inspekce je popsána v příloze XX dokumentu IMO III 6/15. V odstavci XX zprávy ze zasedání III 6 (III 6/15) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 31. zasedání shromáždění IMO.

               2.3.Změny týkající se pokynů pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) (rezoluce A.1120(30))

               Na 5. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO podvýbor připomněl, že na svém předchozím zasedání zřídil Korespondenční skupinu pro přezkum pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení a demonstrativní seznam závazků na základě nástrojů souvisejících s předpisem k provádění nástrojů IMO, jejímž úkolem je pokračovat v aktualizaci pokynů pro prohlídky zahrnutím požadavků vyplývajících ze změn příslušných nástrojů IMO, které vstoupí v platnost do 31. prosince 2019 včetně, s cílem předložit návrh pozměněných pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení k přijetí na 31. zasedání shromáždění. Tyto změny se týkají prostor zvláštní kategorie v osobních lodích v případě úmluvy SOLAS a prohlášení o shodě ohledně spotřeby topného oleje v souvislosti se shromažďováním údajů o emisích skleníkových plynů v případě úmluvy MARPOL. Na následujícím 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost vzal výbor výstupy 5. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO na vědomí, určil některé záležitosti, jež zbývá dořešit, a následně souhlasil s tím, aby byl výstup z 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO předložen přímo na 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí uvedeným shromážděním (viz dokument IMO MSC 101/24, odstavec 10.15.1)

               6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO projednalo změny pokynů HSSC a schválilo jejich postoupení k přijetí na 31. zasedání shromáždění. Změny rezoluce A.1120(30) týkající se pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) jsou uvedeny v příloze XX dokumentu IMO III 6/15. V odstavci XX zprávy ze zasedání III 6 (III 6/15) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 31. zasedání shromáždění IMO.

               2.4.Příslušné právní předpisy a pravomoci EU

               2.4.1.Změny týkající se používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky

               Odrazky a reflexní materiály na záchranných prostředcích souvisejí s lodní výstrojí, která spadá do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES
                  2
               . Odrazky a reflexní materiály jsou předmětem ustanovení zahrnutých v prováděcím nařízení Komise (EU) 2018/773 ze dne 15. května 2018 o požadavcích na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebních normách pro lodní výstroj a o zrušení prováděcího nařízení (EU) 2017/306
                  3
               . V uvedeném prováděcím nařízení je konkrétně uveden odkaz na rezoluci IMO A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky. Jakékoli změny v rezoluci IMO a následných dokumentech budou mít tudíž přímý účinek na požadavky podle nařízení.

               2.4.2.Změny postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30))

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci
                  4
                se týká uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států. Cílem směrnice o státní přístavní inspekci je omezit nevyhovující lodní dopravu ve výsostných vodách členských států. Inspektoři státní přístavní inspekce kontrolují osvědčení a doklady včetně knih záznamů. Je třeba poznamenat, že směrnice o státní přístavní inspekci od členských států vyžaduje uplatňování pokynů obsažených v Pařížském memorandu o porozumění a neodkazuje na pokyny IMO, které z pokynů obsažených v Pařížském memorandu vycházejí, nejsou však nutně totožné. EU má tudíž v této oblasti pravomoc, avšak právní účinek pokynů IMO pro inspektory státní přístavní inspekce na právní předpisy EU je nanejvýše nepřímý.

               2.4.3.Změny týkající se pokynů pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) (rezoluce A.1120(30))

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí
                  5
               , stanoví opatření pro subjekty pověřené inspekcemi lodí, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami o bezpečnosti na moři a o zabránění znečištění moří, a zároveň podporuje cíl volného pohybu služeb. Kritérium uvedené v části B bodě 7 písm. k) přílohy k uvedenému nařízení stanoví, že:

               „Uznaný subjekt musí zajistit, aby:

               […] byly prováděny zákonem uložené prohlídky a inspekce vyžadované harmonizovaným systémem prohlídek a vydávání osvědčení, ke kterým je uznaný subjekt oprávněn, podle předpisů uvedených v příloze a v dodatku k rezoluci IMO A.948(23) o pokynech pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení“.

               Jakékoli změny v rezoluci IMO a následných dokumentech budou mít tudíž přímý účinek na požadavky podle nařízení (ES) č. 391/2009.

               2.4.4.Pravomoci EU

               Změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky bude mít účinek na právo EU prostřednictvím uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (přepracované znění)
                  6
               .

               Uplatňování směrnice 2009/16/ES o státní přístavní inspekci vychází z postupů státní přístavní inspekce a pokynů Pařížského memoranda o porozumění, které jsou obsaženy v přílohách I a VI. Postupy IMO pro státní přístavní inspekci a jejich změny mohou ovlivnit vývoj pokynů Pařížského memoranda o porozumění, a tudíž mít přímý účinek na uplatňování směrnice 2009/16/ES.

               Pokyny pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) představují požadavek podle nařízení (ES) č. 391/2009. Jakékoli změny pokynů pro prohlídky budou mít účinek na právo EU prostřednictvím uplatňování nařízení (ES) č. 391/2009.

               3.Právní základ

               3.1.Procesněprávní základ

               3.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  7
               .

               Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  8
               .

               3.1.2.Použití na stávající případ

               Shromáždění IMO je orgán zřízený na základě dohody, jmenovitě Úmluvy o Mezinárodní námořní organizaci.

               Akty, které má shromáždění IMO přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, a to konkrétně:

               1.směrnice 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. a) bodu i) uvedené směrnice stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění.

               2.směrnice 2009/15/ES o státní přístavní inspekci. Článek 15 ukládá členským státům povinnost zajistit, aby jejich inspektoři dodržovali postupy a pokyny stanovené v příloze VI. Tyto pokyny jsou stanoveny v Pařížském memorandu o porozumění. Změny postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 mohou ovlivnit vývoj pokynů Pařížského memoranda o porozumění, a tudíž mít přímý účinek na uplatňování uvedené směrnice. Je třeba poznamenat, že Podvýbor pro provádění nástrojů IMO projednal změny v rámci bodu programu „Opatření za účelem celosvětové harmonizace činností a postupů státní přístavní inspekce“.

               3.nařízení (ES) č. 391/2009 o společných pravidlech a normách pro inspekce lodí. Pokyny pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení představují požadavek podle uvedeného nařízení. Kritérium uvedené v části B bodě 7 písm. k) přílohy I stanoví, že:

               „7. Uznaný subjekt musí zajistit, aby:

               […] k) byly prováděny zákonem uložené prohlídky a inspekce vyžadované harmonizovaným systémem prohlídek a vydávání osvědčení, ke kterým je uznaný subjekt oprávněn, podle předpisů uvedených v příloze a v dodatku k rezoluci IMO A.948(23) o pokynech pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení“.

               Změny pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení budou mít tudíž účinek na právo EU prostřednictvím uplatňování nařízení (ES) č. 391/2009.

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem pro navrhované rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               3.2.Hmotněprávní základ

               3.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž je postoj jménem Unie zaujat. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               3.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká námořní dopravy. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               3.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0248 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní námořní organizaci během 31. zasedání shromáždění IMO ve věci přijetí změn rezoluce A.658(16)
                  o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)) a pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek
                  a vydávání osvědčení (HSSC) (rezoluce A.1120(30))

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci (IMO) (dále jen „úmluva“) vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               (2)Podle čl. 15 písm. j) úmluvy může shromáždění doporučit členům k přijetí nařízení a pokyny týkající se námořní bezpečnosti, prevence a kontroly znečištění moří z lodí a dalších záležitostí souvisejících s vlivem námořní přepravy na mořské prostředí, jimiž se organizace zabývá na základě mezinárodních nástrojů či v jejich rámci, nebo změny uvedených nařízení a pokynů, které mu byly předloženy.

               (3)Shromáždění IMO má během svého 31. zasedání ve dnech 25. listopadu až 5. prosince 2019 přijmout změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)) a pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) (rezoluce A.1120(30)).

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat v IMO, jelikož přijaté změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)) a pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) (rezoluce A.1120(30)) budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě
                  9
               , směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES o státní přístavní inspekci
                  10
                a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí
                  11
               .

               (5)Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost, které se konalo v Londýně ve dnech 5.–14. června 2019, bylo připomenuto, že na svém předchozím zasedání a po projednání dokumentu MSC 100/19/4 předloženého členskými státy EU a Komisí, v němž byly navrženy změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, se výbor dohodl na odstranění slov „carbon arc“ (zařízení s uhlíkovými elektrodami využívající elektrický oblouk) v odstavci 4.10 a požádal sekretariát IMO, aby vypracoval příslušný návrh rezoluce shromáždění ke schválení na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost s cílem předložit jej k přijetí na 31. zasedání shromáždění (MSC 100/20, odstavce 19.14 a 19.15). Výbor následně schválil návrh rezoluce shromáždění o změnách týkajících se používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky (rezoluce A.658(16)).

               (6)Na 5. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO, které se konalo v Londýně ve dnech 24.–28. září 2018, byla dohodnuta revize postupů státní přístavní inspekce z roku 2017, zejména co se týče přílohy 2 pokynů pro zadržování lodí, a tato revize měla být dále rozpracována do dalšího zasedání s cílem předložit návrh postupů státní přístavní inspekce pro rok 2019 spolu s návrhem rezoluce k projednání na 6. zasedání podvýboru konaném v Londýně ve dnech 1.–5. července 2019 před případným předložením k projednání přímo na 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí, pakliže bude revize schválena výbory.

               (7)Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost výbor následně souhlasil s tím, aby byl výstup z 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO předložen přímo na 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí uvedeným shromážděním. Na 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO byly přezkoumány a dokončeny změny postupů státní přístavní inspekce na rok 2019 a na žádost 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí konaného v Londýně ve dnech 13.–17. května 2019 byla zařazena nová příloha 18 „rezoluce MEPC.321(74) o pokynech pro státní přístavní inspekci pro rok 2019 podle úmluvy MARPOL přílohy VI kapitoly 3“. 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO podpořilo změny postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 a schválilo jejich postoupení k přijetí na 31. zasedání shromáždění.

               (8)Na svém 5. zasedání Podvýbor pro provádění nástrojů IMO připomněl, že na svém předchozím zasedání zřídil Korespondenční skupinu pro přezkum pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) a demonstrativní seznam závazků na základě nástrojů souvisejících s předpisy k provádění nástrojů IMO, jejímž úkolem je pokračovat v aktualizaci pokynů pro prohlídky zahrnutím požadavků vyplývajících ze změn příslušných nástrojů IMO, které vstoupí v platnost do 31. prosince 2019 včetně, s cílem předložit návrh pozměněných pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení k přijetí na 31. zasedání shromáždění. Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost vzal výbor výstupy 5. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO na vědomí, určil některé záležitosti, jež zbývá dořešit, a následně souhlasil s tím, aby byl výstup z 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO předložen přímo na 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí uvedeným shromážděním. 6. zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO projednalo změny pokynů HSSC a schválilo jejich postoupení k přijetí na 31. zasedání shromáždění.

               (9)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy IMO, jednající společně v zájmu Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 31. zasedání shromáždění IMO, je souhlasit s přijetím změn:

               (a)rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky, jak jsou stanoveny v příloze 27 dokumentu MSC 101/24;

               (b)postupů státní přístavní inspekce z roku 2017 (rezoluce A.1119(30)), jak jsou stanoveny v příloze XX dokumentu III 6/15, a

               (c)pokynů pro prohlídky v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (rezoluce A.1120(30)) a pokynů pro vydávání osvědčení v rámci harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení z roku 2015 (HSSC) (rezoluce A.1104(29)), jak jsou stanoveny v příloze XX dokumentu III 6/15.

               Článek 2

               1.Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy IMO, jednající společně v zájmu Unie.

               2.Drobné úpravy postojů uvedených v článku 1 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Název byl v roce 1982 změněn na Mezinárodní námořní organizaci (IMO).

                     (2)

                        Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 146.

                     (3)

                        Úř. věst. L 133, 30.8.2018, s. 1.

                     (4)

                        Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 57.

                     (5)

                        Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 11.

                     (6)

                        Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1.

                     (7)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (8)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (9)

                        Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1.

                     (10)

                        Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 57.

                     (11)

                        Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 11.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.11.2019
            COM(2019) 584 final
            2019/0257(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států protokolu, kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení se Chorvatsko zavazuje přistoupit k dohodám uzavřeným nebo podepsaným Unií a členskými státy se třetími zeměmi. Mezi tyto dohody patří dohoda o letecké dopravě mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy (dále jen „dohoda o letecké dopravě EU-USA“).

                  Uvedené ustanovení dále stanoví, že přistoupení Chorvatska k těmto dohodám bude schváleno prostřednictvím protokolu k dohodám uzavřeného mezi Radou jednající jednomyslně jménem členských států a dotčenými třetími zeměmi. Dále je stanoveno, že protokoly sjedná Komise jménem členských států.

                  Komise proto sjednala protokol o změně dohody o letecké dopravě EU-USA, na jehož základě Chorvatsko k uvedené dohodě přistoupí.

                  Cílem tohoto návrhu je dospět na základě čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení k rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje podpis protokolu jménem Unie a členských států a jeho prozatímní provádění Unií a členskými státy v souladu s jeho článkem 4, s výhradou jeho pozdějšího uzavření.

               •Obecné souvislosti

               Závazek Chorvatska podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení se vztahuje rovněž na dohodu o letecké dopravě mezi Spojenými státy americkými, Evropskou unií a jejími členskými státy, Islandem a Norskem, která rozšiřuje oblast působnosti dohody o letecké dopravě EU-USA na obě posledně jmenované země, a na doplňkovou dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy, Islandem a Norskem, která upravuje vztahy mezi uvedenými stranami podle výše uvedené dohody.

               Komise tudíž sjednala protokoly o změně uvedených dohod, na jejichž základě Chorvatsko k těmto dohodám přistoupí. Návrhy rozhodnutí Rady o podpisu a prozatímním provádění, jakož i o uzavření těchto protokolů se předkládají souběžně s tímto návrhem, stejně jako návrh rozhodnutí Rady o uzavření protokolu o změně dohody o letecké dopravě EU-USA.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Dohoda o letecké dopravě EU-USA je první ucelenou dohodou o letecké dopravě uzavřenou s hlavním partnerem Unie v oblasti letectví. Jedná se o nejdůležitější dohodu o letecké dopravě na světě, která představuje více než 80 milionů míst za rok, a tvoří tak základ vnější politiky EU v oblasti letectví. Protokol umožní Chorvatsku využívat přínosů plynoucích z dohody mezi EU a USA.

               •Soulad s platnými předpisy vztahujícími se na oblast návrhu

               Protokol umožňuje Chorvatsku splnit svou povinnost podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení a přistoupit k dohodě o letecké dopravě EU-USA.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Ustanovení čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 SFEU a čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec aktu o přistoupení.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                Protokol umožní Chorvatsku využívat přínosů plynoucích z dohody o letecké dopravě EU-USA, která vytváří rovné a jednotné podmínky přístupu na trh a slouží jako základ pro nová ujednání pro spolupráci v oblasti regulace a sbližování předpisů v oblastech se zásadním významem pro bezpečné, chráněné a efektivní provozování leteckých služeb. Těchto ujednání lze dosáhnout pouze na úrovni Unie.

               •Proporcionalita

                  Protokol je omezen na předmětnou záležitost, tj. přistoupení Chorvatska k dohodě o letecké dopravě EU-USA, a netýká se jiných otázek.

               •Volba nástroje

                  Mezinárodní dohoda.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Shrnutí navrhované dohody

                  Protokol tvoří hlavní část, v níž je stanoveno přistoupení Chorvatska k dohodě o letecké dopravě EU-USA a z toho plynoucí změny uvedené dohody, a společné prohlášení o platnosti dalších jazykových znění.

               2019/0257 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států protokolu, kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného aktu,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Komise sjednala protokol, kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010 (dále jen „protokol“), v souladu s rozhodnutím Rady 13351/12 ze dne 14. září 2012, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání.

               (2)Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním protokolu dne 8. března 2019.

               (3)Unie a její členské státy by měly protokol podepsat a prozatímně provádět v souladu s jeho článkem 4, s výhradou jeho pozdějšího uzavření,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis protokolu, kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010 (dále jen „protokol“), se schvaluje jménem Unie a jejích členských států s výhradou uzavření protokolu.

               Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol jménem Unie a jejích členských států.

               Článek 3

               Do doby vstupu protokolu v platnost jej Unie a její členské státy prozatímně provádějí v souladu s jeho článkem 4.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.11.2019
            COM(2019) 584 final
            PŘÍLOHY

               návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států protokolu, kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010

               Příloha 1

               PROTOKOL,

               kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010

               SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ (dále jen „Spojené státy“) na jedné straně

               a

               RAKOUSKÁ REPUBLIKA,

               BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               BULHARSKÁ REPUBLIKA,

               CHORVATSKÁ REPUBLIKA,

               KYPERSKÁ REPUBLIKA,

               ČESKÁ REPUBLIKA,

               DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               ESTONSKÁ REPUBLIKA,

               FINSKÁ REPUBLIKA,

               FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,

               SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,

               ŘECKÁ REPUBLIKA,

               MAĎARSKO,

               IRSKO,

               ITALSKÁ REPUBLIKA,

               LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,

               LITEVSKÁ REPUBLIKA,

               LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,

               REPUBLIKA MALTA,

               NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               POLSKÁ REPUBLIKA,

               PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,

               RUMUNSKO,

               SLOVENSKÁ REPUBLIKA,

               REPUBLIKA SLOVINSKO,

               ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,

               SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,

               jakožto strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie a jakožto členské státy Evropské unie (dále jen „členské státy“),

               a EVROPSKÁ UNIE na straně druhé,

               s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii dne 1. července 2013,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 (dále jen „dohoda o letecké dopravě“) ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010 (dále jen „protokol z roku 2010“) se vztahuje na Chorvatskou republiku jakožto členský stát Evropské unie.

               Článek 2

               1. V příloze 1 dohody o letecké dopravě ve znění protokolu z roku 2010 se v oddíle 1 za písmeno c) týkající se Bulharské republiky doplňuje toto ustanovení:

               „ca) Chorvatská republika: Dohoda o letecké dopravě mezi vládou Spojených států amerických a vládou Chorvatské republiky, podepsaná ve Washingtonu dne 3. února 2011.“

               2. Znění oddílu 3 v příloze 1 dohody o letecké dopravě ve znění protokolu z roku 2010 se zcela zrušuje a nahrazuje se tímto:

               „Bez ohledu na článek 3 této dohody nemají letečtí dopravci USA právo poskytovat služby určené pouze k přepravě nákladu, které nejsou součástí služby obsluhující Spojené státy, do míst nebo z míst v členských státech, s výjimkou letů do míst a z míst v Chorvatské republice, České republice, Francouzské republice, Spolkové republice Německo, Lucemburském velkovévodství, na Maltě, v Polské republice, Portugalské republice a Slovenské republice.“

               Článek 3

               Tento protokol vstupuje v platnost k pozdějšímu z těchto dat:

               1. ke dni vstupu protokolu z roku 2010 v platnost a

               2. jeden měsíc po dni poslední doručené nóty v rámci výměny diplomatických nót mezi stranami, jíž se potvrzuje, že byly dokončeny všechny nezbytné postupy pro vstup tohoto protokolu v platnost.

               Článek 4

               Strany se dohodly provádět tento protokol prozatímně před jeho vstupem v platnost ode dne podpisu, v rozsahu povoleném na základě platného vnitrostátního práva.

               V ………… dne …………. 2019, ve dvou vyhotoveních.

               Za Spojené státy americké:

               Za Rakouskou republiku

               Belgické království,

               Bulharskou republiku,

               Chorvatskou republiku,

               Kyperskou republiku,

               Českou republiku,

               Dánské království,

               Estonskou republiku,

               Finskou republiku,

               Francouzskou republiku,

               Spolkovou republiku Německo,

               Řeckou republiku,

               Maďarsko,

               Irsko,

               Italskou republiku,

               Lotyšskou republiku,

               Litevskou republiku,

               Lucemburské velkovévodství,

               Republiku Malta,

               Nizozemské království,

               Polskou republiku,

               Portugalskou republiku,

               Rumunsko,

               Slovenskou republiku,

               Republiku Slovinsko,

               Španělské království,

               Švédské království,

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a

               Evropskou unii

               Příloha 2

               Společné prohlášení

               Zástupci Spojených států amerických a Evropské unie a jejích členských států potvrdili, že znění protokolu, kterým se s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010, podepsaného dne _______ 2019 (dále jen „protokol“) bude autentifikováno v dalších jazycích buď formou výměny dopisů před podpisem protokolu, nebo rozhodnutím smíšeného výboru po podpisu protokolu.

               Zástupci také potvrdili, že pojem „další jazyky“ ve společném prohlášení, jež je součástí dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsané ve dnech 25. a 30. dubna 2007 ve znění protokolu, kterým se mění dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím a jeho členskými státy o letecké dopravě podepsaná ve dnech 25. a 30. dubna 2007, podepsaného Spojenými státy americkými a Evropskou unií a jejími členskými státy dne 24. června 2010, zahrnuje jazyky členských států, které přistoupí k Evropské unii.

               Toto společné prohlášení je nedílnou součástí protokolu.

               Za Spojené státy americké:

                     Za Evropskou unii

               a její členské státy: