Avis juridique important

|

52004PC0403

Návrh nařízení Rady rozšiřující konečná protidumpingová opatření uvalená v rámci nařízení Rady (EU) č. 119/97 ve znění nařízení (EU) č. 2100/2000 o dovozu určitých mechanismů kroužkových vazačů s původem v Lidové republice Číny na dovoz stejného výrobku odesílaného ze Socialistické republiky Vietnamu  /* KOM/2004/0403 konecném znení */

Návrh NAŘÍZENÍ RADY rozšiřující konečná protidumpingová opatření uvalená v rámci nařízení Rady (EU) č. 119/97 ve znění nařízení (EU) č. 2100/2000 o dovozu určitých mechanismů kroužkových vazačů s původem v Lidové republice Číny na dovoz stejného výrobku odesílaného ze Socialistické republiky Vietnamu(předlozená Komisí)ODŮVODNĚNÍDne 2. října 2003 zahájila Komise na zádost podanou výrobci určitých mechanismů krouzkových vazačů v EU setření údajného obcházení konečných protidumpingových opatření na dovoz určitých mechanismů krouzkových vazačů s původem v Lidové republice Číny dovozem stejného výrobku odesílaného z Vietnamu.Šetření ukázalo, ze jediný známý vývozce mechanismů krouzkových vazačů z Vietnamu skutečně obcházel, prostřednictvím montázního provozu, opatření uvalená na dovoz z Číny. Po uvalení konečných protidumpingových opatření na dovoz určitých mechanismů krouzkových vazačů s původem v Číně, a zvlástě po jejich významném nárůstu v roce 2000 se dovoz stejného výrobku odesílaného z Vietnamu skutečně výrazně zvýsil.Bylo rovněz zjistěno, ze díly mechanismů krouzkových vazačů dovázel jediný známý a spolupracující vývozce ve Vietnamu ze svojí přidruzené společnosti v Číně. Díly dovázené z Číny představovaly více nez 60% celkové hodnoty dílů smontovaného výrobku. Kromě toho byla hodnota přidaná ve Vietnamu nizsí nez 25% nákladů společnosti na výrobu. Pro tento montázní provoz ve Vietnamu nebyl zjistěn dostatečný řádný důvod ani ekonomické zdůvodnění kromě uvalení protidumpingových opatření proti Číně.Bylo rovněz zjistěno, ze dovoz mechanismů krouzkových vazačů z Vietnamu je realizován pod trzní cenou a znehodnocuje nápravné účinky protidumpingového cla uplatňovaného proti Číně.V důsledku toho se navrhuje rozsířit konečná protidumpingová opatření uvalená na dovoz určitých mechanismů krouzkových vazačů s původem v Lidové republice Číny na dovoz stejného výrobku odesílaného z Vietnamu.Proto se navrhuje, aby Rada schválila přilozený návrh nařízení, jez by mělo být zveřejněno ve Věstníku Evropské Unie nejpozději do 1.července 2004.Návrh NAŘÍZENÍ RADY rozsiřující konečná protidumpingová opatření uvalená v rámci nařízení Rady (EU) č. 119/97 ve znění nařízení (EU) č. 2100/2000 o dovozu určitých mechanismů krouzkových vazačů s původem v Lidové republice Číny na dovoz stejného výrobku odesílaného ze Socialistické republiky VietnamuRADA EVROPSKÉ UNIEvzhledem k mezinárodní dohodě o vzniku Evropské Unie,vzhledem k nařízení Rady (EU) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně proti dumpingovému dovozu ze států, které nejsou členy Evropské Unie [1] , a zvlástě článku 9 a článku 13 tohoto nařízení,[1]  ÚŘ. VĚST.  L 56, 6.3.1996, b. 1. Nařízení ve znění nařízení Rady (EU) č. 461/2004 (ÚŘ. VĚST.  L 77, 13.3.2004, b. 12).vzhledem k návrhu předlozenému Komisí po konzultaci s poradní komisí,vzhledem k tomu, ze:1. POSTUP1.1 Stávající opatření(1) Podle nařízení (EU) č. 119/97 [2] ("původní nařízení") uvalila Rada konečné protidumpingové clo v rozsahu od 32,5% do 39,4% na dovoz určitých mechanismů krouzkových vazačů ('MKV') s původem v Lidové republice Číny.[2]  ÚŘ. VĚST.  L 22, 24.1.1997, b. 1.(2) Po provedeném setření na základě článku 12 nařízení (EU) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně proti dumpingovému dovozu ze států, které nejsou členy Evropské Unie [3] ("základní nařízení"), Rada upravila a zvýsila shora uvedené clo v rámci nařízení (EU) č. 2100/2000 [4] ("protiútlumové setření"). Upravené konečné protidumpingové clo se pohybovalo mezi 51,2% az 78,8%.[3]  ÚŘ. VĚST.  L 56, 6.3.1996, b.1., Nařízení ve znění nařízení č. 461/2004 (ÚŘ. VĚST.  L 77, 13.3.2004, b.12)[4]  ÚŘ. VĚST.  L 250, 5.10.2000, b. 1.(3) V lednu 2002 zahájila Komise podle článku 11(2) základního nařízení proces posouzení shora uvedených protidumpingových opatření [5] ("posouzení platnosti"). Tento proces stále probíhá.[5]  ÚŘ. VĚST.  C 21, 24.1.2002, b.251.2 ádost(4) Dne 18. srpna 2003 obdrzela Komise zádost podle článku 13(3) základního nařízení o prosetření údajného obcházení protidumpingových opatření uvalených na dovoz určitých MKV s původem v Číně. ádost byla předlozena SX Bürowaren a Ringbuchtechnik Handelsgesellschaft GmbH v zájmu výrobců představujících větsinový podíl výroby určitých MKV v EU ("zadatelé"). ádost uváděla, ze protidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz určitých MKV s původem v Číně jsou obcházena v rámci přepravy (překladu zbozí) přes Vietnam.(5) ádost dále uváděla, ze pro takovou změnu ve způsobu obchodování neexistuje dostatečný řádný důvod ani ekonomické zdůvodnění kromě uvalení protidumpingových opatření a ze nápravné účinky stávajících protidumpingových opatření na dovoz určitých MKV s původem v Číně se znehodnocují, co se týká mnozství i ceny. Zdálo se, ze významné objemy dovozu určitých MKV z Vietnamu nahradily dovoz určitých MKV z Číny. Kromě toho existovaly dostatečné důkazy, ze toto zvýsení dovozu bylo za ceny nizsí nez "neposkozující" cena stanovená při zkoumání, jez vedlo ke stávajícím opatřením.(6) Závěrem zadatelé tvrdili, ze ceny určitých MKV dovázených z Vietnamu jsou dumpingové ve vztahu k obvyklé hodnotě, jez byla dříve stanovena pro uvedený výrobek.1.3 Zahájení(7) Po rozhodnutí na základě konzultace s poradní komisí, ze existují dostatečné důkazy pro zahájení setření podle článku 13 základního nařízení, Komise zahájila setření podle nařízení (EU) č. 1733/2003( [6]) ("výchozí nařízení"). Podle článků 13(3), 14(3) a 14(5) základního nařízení a v souladu s výchozím nařízením Komise také nařídila celním orgánům, aby začaly od 2. října 2003 registrovat dovoz určitých MKV odesílaných z Vietnamu bez ohledu na to, zda jejich původ je deklarován ve Vietnamu či nikoliv.[6]  ÚŘ. VĚST.  L 249, 1.10.2003, b. 24.1.4 Průzkum(8) Komise oficiálně informovala zainteresované orgány Číny a Vietnamu, výrobce a vývozce, dovozce v EU a průmyslové zadatele EU o zahájení setření. Výrobcům a vývozcům v Číně a Vietnamu a rovněz dovozcům v EU uvedeným na zádosti nebo známým Komisi z původního setření byly rozeslány dotazníky. Zainteresované strany měly přílezitost vyjádřit písemně svoje názory a pozádat o slysení v termínu stanoveném ve výchozím nařízení.(9) Na dotazník odpověděl jeden výrobce/vývozce ve Vietnamu přidruzený exportnímu výrobci v Číně, zatímco od čínských výrobců/vývozců nepřisla zádná odpověď. Odpověď na dotazník zaslalo také pět nepřidruzených dovozců v EU.(10) Na průzkumu spolupracovaly a odpověď na dotazník poskytnuly tyto společnosti:Nepřidruzení dovozci:- Industria Meccanica Lombarda Srl, Itálie;- KWH Plast Danmark A/S, Dánsko;- OY KWH Plast AB, Finsko;- KWH Plast Sverige AB, Švédsko;- KWH Plast (UK) Ltd, Velká Británie;Výrobci a vývozci ve Vietnamu:- Office Xpress Manufacturing Company Limited, Vietnam; a jeho dceřiná společnost- Hong Kong Stationery Manufacturing Corporation Limited, Hong-Kong(11) Kontrolní návstěvy proběhly v provozovnách těchto firem:- Office Xpress Manufacturing Company Limited, Vietnam; a jeho dceřiná společnosti- Hong Kong Stationery Manufacturing Corporation Limited, Hong-Kong1.5 Období průzkumu(12) Průzkum byl prováděn v období od 1. července 2002 do 30. června 2003 ("OP"). Údaje pro zkoumání změny ve způsobu obchodování byly pořizovány od roku 1999 az do OP.2. VÝSLEDKY PRŮZKUMU2.1 Obecné důvody(i) Určení objemu dovozu(13) Objem vývozu MKV do EU během OP vykázaný jediným spolupracujícím výrobcem/vývozcem ve Vietnamu, společností Office Xpress Manufacturing Company Limited ("Office Xpress Manufacturing"), výrazně překročil (a to okolo 50%) celkový objem dovozu MKV z Vietnamu zaznamenaný v Eurostat během stejného období. Důvodem bylo, ze vykazovaná hmotnost neodpovídala skutečné hmotnosti dodávek, ale spíse teoretické, tj. odhadované hmotnosti dílů. Šetření také odhalilo, ze existuje pouze jeden vývozce MKV ve Vietnamu, a to Office Xpress Manufacturing. Na tomto základě bylo konstatováno, ze údaje zaznamenané v Eurostat jako dovoz z Vietnamu se velmi pravděpodobně vztahují pouze k vývozu společnosti Office Xpress Manufacturing. Za těchto okolností bylo konstatováno, ze údaje Eurostat jsou spolehlivějsí nez údaje vykazované společností Office Xpress Manufacturing.(14) Co se týká trendů MKV od roku 1999, je třeba uvést, ze přidruzený obchodník společnosti Office Xpress Manufacturing v Hong-Kongu, společnost Hong Kong Stationery Manufacturing Corporation Limited ("Hong Kong Stationery"), jehoz prostřednictvím je realizován veskerý vývoz společnosti Office Xpress Manufacturing do EU, neposkytl zádné údaje o vývozu týkající se prodeje MKV v letech před OP. Proto kdyz nebylo k dispozici zádné jiné přiměřenějsí východisko nebo zdroj odpovídajících srovnatelných informací, byly skutečné objemy vývozu MKV v OP a jejich vývozní trendy od roku 1999 určeny na základě údajů Eurostat. Příslusné údaje o dovozu poskytnuté dvěma spolupracujícími nepřidruzenými dovozci nakonec potvrdily obecná zjistění z údajů Eurostat.(ii) Výrobci v Evropské Unii(15) Průzkum ukázal, ze jeden z nepřidruzených dovozců v EU také vyráběl MKV v Unii během OP. Tato společnost tvrdila, ze vlivem úpadku a uzavření jednoho z výrobních zařízení zadatelů v EU má v současnosti hlavní podíl na výrobě podobného výrobku v EU. Tento dovozce/výrobce tedy konstatoval, ze zadatelé jiz nemají dostatečně dobrou pozici a probíhající řízení by tudíz mělo být ukončeno bez rozsíření protidumpingových opatření na dovoz s původem ve Vietnamu.(16) Je nutné uvést, ze článek 4(1)(a) základního nařízení předpokládá, ze výrobci EU, kteří také dovázejí údajně dumpingový výrobek, budou vyloučeni z definice výrobců v EU. Rovněz je třeba uvést, ze článek 13(3) základního nařízení nevyzaduje, aby zádost na zahájení setření proti obcházení zákona byla podána výrobci EU představujícími větsinový podíl na výrobě podobného výrobku v EU. Proto skutečnost, ze výrobce EU odporující takovému setření údajně představuje větsí podíl nez strana, jez si toto setření vyzádala, není sama o sobě důvodem pro ukončení řízení. V kazdém případě a i kdyz by tento dovozce byl opravdu zahrnut mezi výrobce v EU, průzkum ukázal, ze i přes uzavření jednoho z výrobních závodů po OP zadatelé stále vyrábějí podstatné mnozství a stále představují hlavní podíl na výrobě podobného výrobku v EU. Z toho důvodu musel být pozadavek na ukončení probíhajícího řízení zamítnut.2.2 Předmětný výrobek a podobný výrobek(17) Podle definice v původním nařízení je předmětný výrobek MKV (mechanismus krouzkového vazače) v současnosti klasifikovatelný v rámci předpisů CN bez 8305 10 00. Tyto MKV se skládají ze dvou obdélníkových ocelových plechů nebo drátů a na nich upevněných alespoň čtyřech polokrouzků z ocelového drátu, které jsou spojeny ocelovou deskou. Lze je otevřít buď roztazením polokrouzků nebo pomocí malého západkového mechanismu z oceli upevněného na daném výrobku. Obvykle jsou MKV tvořeny např. krouzkem, břitem, deskou, otvorem a dle pouzití západkou.(18) Průzkum ukázal, ze MKV vyvázené do EU z Číny a ty dovázené z Vietnamu do EU mají stejné základní fyzické vlastnosti a stejné pouzití. Proto jsou povazovány za podobné výrobky ve smyslu článku 1(4) základního nařízení.2.3 Způsob obcházení zákona2.3.1 Změna ve způsobu obchodování(19) Průzkum ukázal, ze po uvalení konečných opatření na dovoz MKV z Číny a zvlástě po významném nárůstu těchto opatření v roce 2000 v návaznosti na protiútlumové setření uvedené shora v úvodní části dokumentu (2), dovoz z Číny výrazně poklesl, a to z 1 684,3 tun v roce 1999 na 301,9 tun v roce 2002 a na 357,1 tun během OP. Ve stejném období se dovoz MKV z Vietnamu výrazně zvýsil, a to z 0 tun v letech 1999 az 2001 na 1 105 tun v roce 2002. V průběhu OP se dovoz z Vietnamu dále zvýsil na 1 589,2 tun.(20) V této souvislosti je třeba uvést, ze spolupracující vietnamský výrobce/ přidruzená společnost vývozce, Hong Kong Stationery, má výrobní závody v Číně a kolem roku 1998 otevřel výrobní a montázní závod v Indonésii. Závod v Indonésii byl zrusen v roce 2002 a podle současného průzkumu nebyly během OP vyvázeny z Indonésie zádné MKV. Otevření závodu v Indonésii a následný dovoz z Indonésie do EU vedly k tomu, ze výrobci v EU pozádali o zahájení setření, jehoz výsledkem bylo v roce 2000 uvalení protidumpingových a vyrovnávacích opatření na dovoz uvedeného výrobku z Indonésie.(21) V březnu 2002 zahájil Office Xpress Manufacturing montázní provoz ve Vietnamu (viz dole) a dovoz se zvýsil z 0 na 1 105 tun, čímz dosáhl dovozní úrovně podobné úrovni dovozu z Číny v roce 1999 před výrazným zvýsením cla v roce 2000 (viz úvodní část dokumentu  a (2) shora). K tomuto zvýsení doslo těsně před uvalením konečného protidumpingového a vyrovnávacího cla na dovoz MKV s původem v Indonésii v roce 2002.>REFERENCE TO A GRAPHIC>(22) Proto byl učiněn závěr, ze doslo ke změně ve způsobu obchodování mezi EU na jedné straně a Lidovou republikou Číny a Vietnamem na straně druhé a ze dovoz MKV s původem v Číně byl nahrazen dovozem stejného výrobku z Vietnamu.(23) Vietnamský vývozce tvrdil, ze neexistuje zádná souvislost mezi ukončením vývozu přidruzené společnosti z Číny a zahájením provozu ve Vietnamu vzhledem k časovému odstupu těchto událostí. Změna ve způsobu obchodování tedy nespočívá v otevření závodu ve Vietnamu. Přesné údaje o vývozu přidruzené společnosti v Číně před OP vsak nemohly být ověřeny, a tak nebylo mozné určit objem vývozu této společnosti. Proto nelze potvrdit, ze vývoz MKV přidruzené společnosti v Číně byl opravdu ukončen před zalozením provozu ve Vietnamu, jak tvrdí vietnamský vývozce. V kazdém případě pouze skutečnost, ze vývoz z Číny byl ukončen před zahájením provozu ve Vietnamu nemá zádný vliv na závěr, zda doslo či nedoslo ke změně ve způsobu obchodování. V probíhajícím setření bylo jasně prokázáno, ze vývoz MKV z Číny byl nahrazen dovozem stejného výrobku z Vietnamu. To se povazuje za jasnou změnu ve způsobu obchodování podle článku 13 základního nařízení bez ohledu na to, zda vývoz z Číny byl nahrazen okamzitě nebo az po určitém časovém období. Proto musel být argument vietnamského vývozce odmítnut.(24) Vietnamský vývozce tvrdil, ze protoze Komise si nevyzádala konkrétně informace týkající se výrobních nákladů na montázní provoz ve Vietnamu, nelze vyvozovat zádné závěry s ohledem na kritéria stanovená ve článku 13(2)(b) základního nařízení.(25) Předevsím je nutné uvést, ze rozhodnutí byla provedena na základě informací získaných v rámci odpovědí na dotazník a pořízených během místních kontrol. Tyto informace byly poskytnuty dobrovolně zainteresovanými společnostmi na zádost Komise. Z toho plyne, ze závěry vyvozené s ohledem na článek 13(2)(b) základního nařízení se zakládaly výhradně na informacích, včetně informací týkajících se výrobních nákladů, poskytnutých právě zainteresovanou společností v souvislosti s probíhajícím vysetřováním obcházení zákona. Proto musel být shora uvedený argument odmítnut.2.3.2 Způsob, postup nebo práce(26) Vietnamský výrobní/montázní závod společnosti Office Xpress Manufacturing, jediný spolupracující vývozce, byl registrován v lednu 2002 a zahájil vlastní provoz v březnu 2002.(27) Bylo zjistěno, ze stroje a zařízení pouzívané ve Vietnamu byly převezeny z přidruzených společností zabývajících se MKV, jez mají sídlo v Číně nebo měly dříve sídlo v Indonésii. Přesun zařízení z Indonésie a Číny do Vietnamu začal v únoru 2002, těsně před uvalením konečných opatření na dovoz MKV s původem v Indonésii a následně po uvalení konečných protidumpingových opatření na dovoz uvedeného výrobku z Číny.(28) Šetření také ukázalo, ze během OP byly veskeré potřebné díly MKV pro vývozce ve Vietnamu vyrobeny přidruzenými společnostmi se sídlem v Číně, zemi podléhající protidumpingovým opatřením. V některých případech byly díly dovezeny v polosmontované formě jako polokrouzky smontované s břitem.(29) Komise zkoumala podíl součástí dovezených z Číny na celkové hodnotě dílů smontovaného výrobku, jak ukládá článek 13(2)(b) základního nařízení. V tomto smyslu byla hodnota dílů, jak dovezených tak celkově obsazených ve smontovaném výrobku, stanovena s ohledem na nákupní hodnotu vsech slozek krouzkových vazačů, např. krouzku, břitu, desky, otvoru a západky.(30) Na tomto základě bylo zjistěno, ze hodnota dílů dovezených společností Office Xpress Manufacturing z Číny představuje daleko více nez 60% celkové hodnoty dílů smontovaného výrobku. Ve skutečnosti veskeré díly smontovaného výrobku nakoupila společnost Office Xpress během OP od svých přidruzených společností v Číně.(31) Komise také zkoumala hodnotu přidanou společností Office Xpress Manufacturing při montázi během OP. To bylo provedeno odečtením nákladů na výrobní spotřebu z čistého obratu, bez výnosů z prodeje odpadu, tzn. vsech výdajů zaplacených dodavatelům a potřebných pro provoz společnosti a na výrobu předmětného výrobku (např. dodávky zbozí a sluzeb). V tomto směru bylo zjistěno, ze hodnota přidaná společností Office Xpress k dovezeným dílům během OP je výrazně nizsí nez 25% výrobních nákladů společnosti.(32) Proto musel být učiněn závěr, ze provoz ve Vietnamu představuje montázní činnost ve smyslu článku 13(2) základního nařízení.2.3.3 Nedostatečný řádný důvod či ekonomické zdůvodnění kromě uvalení protidumpingového cla(33) Uvedená změna ve způsobu obchodování se časově shodovala se zalozením montázního provozu MKV ve Vietnamu a nebyl zjistěn zádný ekonomický důvod pro takovou změnu ve způsobu obchodování. Společnost opravdu nakoupila veskeré díly MKV od přidruzených společností v Číně s nízkou hodnotou přidanou ve Vietnamu. Navíc lze očekávat, ze údajné ekonomické výhody montáze výrobků ve Vietnamu se projeví v celkovém prodeji takového výrobku skupinou. Přesto bylo zjistěno, ze pouze dodávky MKV do EU pocházely z Vietnamu, zatímco jiné trhy byly stále zásobovány přímo z Číny. Společnost dokonce připustila, ze prodej do EU byl realizován pouze z Vietnamu kvůli protidumpingovému clu uvalenému na MKV s původem v Číně.(34) Bylo zjistěno, ze objednávky od zákazníků v EU přijímal přidruzený obchodník, Hong Kong Stationery. Tato společnost informovala Office Xpress Manufacturing ve Vietnamu a jeho přidruzené společnosti v Číně o potřebných dílech a montázní práci nezbytné k zajistění pozadovaných objednávek. Díly byly potom dopraveny do Vietnamu, kde byl smontován konečný výrobek. Tento postup se lisí od způsobu pouzívaného k prodeji do třetích zemí mimo EU, kdy je hotový výrobek kompletně vyroben čínskými výrobci.(35) Veskeré výrobky smontované ve Vietnamu směřují na trh EU a jejich vývoz zabezpečuje přidruzený obchodník v Hong-Kongu, jenz se stará o fakturaci pro zákazníky v EU. Jak bylo jiz uvedeno, MKV vyvázené do třetích zemí byly vyrobeny a přímo vyvezeny z Číny.(36) Vietnamský vývozce tvrdil, ze důvodem k zahájení provozu ve Vietnamu bylo, ze vláda Vietnamu vytvořila příznivé prostředí pro zahraniční investice a zlepsila infrastrukturu. Navíc mzdové náklady jsou daleko nizsí nez v jiných státech Dálného východu. Nakonec bylo konstatováno, ze MKV smontované ve Vietnamu byly vyvázeny výhradně do EU vzhledem k dané situaci na trhu s ohledem na poptávku, výrobní typy a ceny ve srovnání s trhy jiných třetích zemí.(37) Co se týká přitazlivosti zahraničních investic ve Vietnamu, nebyly předlozeny zádné přesvědčivé důkazy, jez by potvrzovaly, ze takové faktory byly skutečně vzaty do úvahy při rozhodování o zahájení provozu v tomto státě. Konkrétní okolnosti tohoto případu, a zvlástě načasování zahájení provozu a typ provozu spíse naznačují, ze důvodem k přesunu do Vietnamu byla existence protidumpingových opatření na dovoz z Číny.(38) S ohledem na mzdové náklady je třeba uvést, ze nebyly předlozeny zádné důkazy podporující tento argument nebo ze by toto byl klíčový faktor při rozhodování společnosti o přesunu do Vietnamu. Ačkoliv mzdové náklady byly výrazně nizsí ve Vietnamu nez v Číně, průzkum ukázal, ze mzdové náklady tvoří pouze mensinovou část nákladů MKV (v průměru cca 3% výrobních nákladů) a ze to nelze povazovat samo o sobě za dostatečný pádný důvod ve smyslu článku 13 základního nařízení.(39) Co se týká situace na jiných trzích v EU a jiných trzích třetích zemí, nebyl předlozen zádný důkaz a tento argument musel být proto odmítnut.(40) Z toho plyne závěr, ze změna ve způsobu obchodování mezi dotyčnými vývozními státy a EU vyplývá z procesu montáze čínských dílů ve Vietnamu, pro coz nebyl shledán zádný ekonomický důvod kromě uvalení cla na dovoz MKV z Lidové republiky Číny.2.3.4 Znehodnocení nápravného účinku protidumpingového cla(41) Byla provedena analýza, zda dovázené výrobky s ohledem na cenu a/nebo mnozství znehodnocují nápravné účinky opatření uplatňovaných na dovoz MKV z Číny.(42) Obchodní analýza ukázala, ze změna ve způsobu dovozu do EU, k níz doslo po uvalení konečných opatření na dovoz zbozí s původem v Číně a Indonésii, podkopává nápravné účinky protidumpingových opatření s ohledem na mnozství dovázené na trh EU. Vietnamská společnost opravdu vyvázela během OP v rámci tohoto setření daleko více do EU nez její přidruzená společnost v Číně během období průzkumu v rámci původního setření.(43) Pokud jde o ceny výrobku dovázeného z Vietnamu, bylo zjistěno, ze ceny pro nesouvisející zákazníky v EU byly v celkovém průměru nizsí nez dumpingové vývozní ceny přidruzené společnosti v Číně během OP v rámci původního setření. Kromě toho vývozní ceny z Vietnamu jsou pod úrovní vylučující poskození stanovenou pro výrobce EU v rámci původního setření(44) Vietnamský vývozce tvrdil, ze Komise nezkoumala, zda dovoz MKV z Vietnamu znehodnocuje vliv protidumpingového cla z pohledu výrobců EU, tzn. zda má dovoz z Vietnamu výrazně negativní vliv na výrobce EU. Tvrdil, ze hlavně nebylo provedeno vlastní zhodnocení konkurenčních podmínek na trhu a jeho změn od uvalení původního cla.(45) Je třeba uvést, ze v rámci současného průzkumu nepozaduje základní nařízení zádné takové setření. Cílem tohoto setření je pouze určit, zda dovoz z Vietnamu obchází opatření uvalená na dovoz předmětného výrobku z Číny. Jak bylo jiz uvedeno, bylo zjistěno, ze tomu tak je. Nápravné účinky původního protidumpingového cla byly tímto způsobem obcházení zákona znehodnoceny vzhledem k velkému mnozství dovezenému za ceny dokonce nizsí nez během původního setření. Proto byl argument odmítnut.(46) Z toho byl učiněn závěr, ze dovoz předmětného výrobku z Vietnamu znehodnocuje nápravné účinky cla s ohledem na cenu a mnozství.2.3.5 Důkaz o dumpingu(47) Nakonec bylo zkoumáno v souladu s článkem 13(1) základního nařízení, zda existuje důkaz o dumpingu ve vztahu k obvyklé hodnotě dříve stanovené pro podobné výrobky. V této souvislosti byly vývozní ceny spolupracujícího výrobce/vývozce MKV z Vietnamu porovnány během OP s obvyklou hodnotou stanovenou v rámci setření vedoucímu k uvalení konečných opatření na podobný výrobek.(48) Pro účely spravedlivého srovnání obvyklé hodnoty a vývozní ceny byly řádně kompenzovány, ve formě úprav, rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Tyto úpravy byly provedeny v souladu s článkem 2(10) základního nařízení a týkaly se dopravy, pojistění a úvěru.(49) V souladu s články 2(11) a 2(12) základního nařízení odhalilo srovnání vázené průměrné obvyklé hodnoty stanovené v původním setření a vázeného průměru vývozních cen během OP tohoto setření, vyjádřené v procentech ceny CIF neprocleně do EU, rozsáhlý vývoz pod trzní cenou - tzn. dumping.(50) Jeden nepřidruzený dovozce tvrdil, ze Komise by neměla stanovit dumpingovou mez podle obvyklé hodnoty určené v původním setření, ale spíse by měla pouzít obvyklou hodnotu určenou v rámci probíhajícího posouzení platnosti. Podobně argumentoval vývozce z Vietnamu, ze Komise by měla stanovit obvyklou hodnotu podle nákladů vzniklých ve Vietnamu.(51) Je třeba uvést, ze podle článku 13 by měly důkazy o dumpingu být zkoumány s ohledem na obvyklé jiz stanovené hodnoty. Pokud jde o probíhající posouzení platnosti, zatím nebyly učiněny zádné závěry, které by se mohly případně pouzít v současném průzkumu. Tyto pozadavky byly proto odmítnuty.2.4 Zájem EU(52) Jeden nepřidruzený dovozce tvrdil, ze ačkoli to není výslovně uvedeno v článku 13 základního nařízení, měl být podrobně zkoumán zájem EU, a předevsím uvázena změna okolností od uvalení konečných opatření.(53) Je známo, ze setření vedoucí k uvalení původních opatření potvrdilo, ze jejich uvalení je v zájmu EU. Článek 13 nevyzaduje setření toho, zda doslo od uvalení opatření ke změně okolností týkajících se stanovení zájmu EU. Nicméně bez ohledu na to, zda by takové setření bylo oprávněné, je známo, ze v zádném případě nebyly ani jednou zainteresovanou stranou předlozeny údaje naznačující, ze uvalení těchto opatření jiz není v zájmu EU. Proto byl učiněn závěr, ze rozsíření opatření na Vietnam s cílem zmaření obcházení zákona, k němuz dochází a jez znehodnocuje nápravné účinky původních opatření, je rovněz v zájmu EU. Z toho důvodu musel být tento argument odmítnut.3. ZÁVĚRY(54) Současný průzkum byl zahájen na zádost přijatou od výrobců EU a obsahující dostatečné důkazy o údajné přepravě (překladu zbozí) MKV s původem v Lidové republice Číny přes Vietnam. Zjistění uvedená v tomto dokumentu skutečně dokazují, ze dochází k obcházení opatření na MKV z Číny přes Vietnam. Díly a součásti jsou převázeny z Číny do Vietnamu a tam jsou potom smontovány před vývozem hotového výrobku do EU. Vzhledem ke zjistění obcházení zákona je navrzeno, aby stávající protidumpingová opatření uvalená na dovoz předmětného výrobku s původem v Číně byla rozsířena na stejný výrobek dovázený z Vietnamu bez ohledu na to, zda jeho původ je deklarován ve Vietnamu či nikoliv.(55) Opatření, která by měla být rozsířena, jsou stanovena ve článku 1(2) původního nařízení ve znění podle protiútlumového řízení, a jsou následující:(a) pro mechanismy se 17 a 23 krouzky (kód TARIC: 8305 10 00*20) se výse cla rovná rozdílu minimální dovozní ceny 325 EUR za 1 000 kusů a volné neproclené ceny přes hranici EU;(b) pro jiné mechanismy nez 17 nebo 23 krouzků (kód TARIC: 8305 10 00*10) je zůstatkové clo 78,8%.(56) V souladu s článkem 14(5) základního nařízení, v němz je uvedeno, ze rozsířená opatření by se měla uplatňovat na dovoz, jenz překročil hranice EU pod registrací zavedenou dle výchozího nařízení, by se mělo vybírat clo za registrovaný dovoz určitých MKV odesílaných z Vietnamu.4. ÁDOST O OSVOBOZENÍ OD CLA(57) Jediný spolupracující vývozce podal zádost o osvobození od navrzeného rozsířeného protidumpingového cla podle článku 13(4) základního nařízení.(58) Šetření ukázalo, ze vývoz této společnosti obcházel opatření uvalená na dovoz předmětného výrobku s původem v Číně. Z toho důvodu v souladu s článkem 13(4) základního nařízení by měla zádost o osvobození být zamítnuta.(59) Ačkoliv nebyl v rámci tohoto setření zjistěn ve Vietnamu zádný jiný vývozce MKV do EU, jiní zainteresovaní vývozci, kteří by chtěli podat zádost o osvobození od rozsířeného protidumpingového cla podle článku 13(4) základního nařízení, budou muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla rozhodnout, zda můze být osvobození od cla uznáno. Takové osvobození od cla můze být uděleno po zhodnocení situace na trhu s daným výrobkem, výrobní kapacity a vyuzití kapacity, nákupu a prodeje a pravděpodobnosti pokračování v jednání, pro něz není dostatečný řádný důvod ani ekonomické zdůvodnění, a důkazů o dumpingu. Komise obvykle také provádí kontrolní návstěvu na místě. Komisi by musela být neprodleně zaslána zádost obsahující vsechny příslusné informace, a zvlástě jakoukoli změnu v obchodní činnosti společnosti související s výrobou, prodejem a vývozem projednávaného výrobku.PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. Konečné protidumpingové clo uvalené podle nařízení (EU) č. 119/97 ve znění nařízení (EU) č. 2100/2000 o dovozu určitých mechanismů krouzkových vazačů, spadající do rámce předpisů CN bez 8305 10 00, s původem v Lidové republice Čína, se tímto rozsiřuje na dovoz určitých mechanismů krouzkových vazačů odesílaných z Vietnamu bez ohledu na to, zda původ je deklarován ve Vietnamu či nikoliv (kódy TARIC 8305 10 00 11 a 8305 10 00 21).Pro účely tohoto nařízení se mechanismus krouzkového vazače skládá ze dvou obdélníkových ocelových plechů nebo drátů a na nich upevněných alespoň čtyřech polokrouzků z ocelového drátu, které jsou spojeny ocelovou deskou. Lze je otevřít buď roztazením polokrouzků nebo pomocí malého západkového mechanismu z oceli upevněného na mechanismu krouzkového vazače.2. Clo rozsířené dle odstavce 1 tohoto článku bude vybíráno za dovoz registrovaný v souladu s články 13(3) a 14(5) nařízení (EU) č. 384/96.3. Současná ustanovení týkající se celních poplatků jsou platná.Článek 21. ádosti o osvobození od cla rozsířeného dle článku 1 musí být podány v písemné formě v jednom z úředních jazyků EU a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování zadatele. ádosti musí být zaslány na tuto adresu:European CommissionDirectorate-General for TradeDirectorate BOffice: J-79 05/17B - 1049 BrusselsFax (32 2) 295 65 05Telex COMEU B 21877.2. V souladu s článkem 13(4) nařízení (EU) č. 384/96 můze Komise po konzultaci s poradní komisí povolit svým rozhodnutím osvobození dovozu společností, jez neobcházejí protidumpingová opatření uvalená dle nařízení (EU) č. 119/97 ve znění nařízení (EU) č. 2100/2000, od cla rozsířeného dle článku 1.Článek 3Celním orgánům se tímto nařizuje ukončit registraci dovozu stanovenou v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 1733/2003.Článek 4Toto nařízení vstupuje v platnost ode dne následujícího po dni zveřejnění ve Věstníku Evropské Unie.Toto nařízení je závazné v plném rozsahu a přímo pouzitelné ve vsech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyn


				|

		52013PC0639

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 /* COM/2013/0639 final - 2013/0313 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Evropský parlament, Rada a Komise se v rámci
jednání o finančním nařízení shodly, že je zapotřebí toto
nařízení pozměnit tak, aby zohledňovalo výsledky jednání o
víceletém finančním rámci na období 2014–2020.
Zároveň se schválením finančního
nařízení proto bylo přijato následující společné prohlášení
Evropského parlamentu, Rady a Komise:
„Evropský parlament, Rada a Komise se
dohodly, že finanční nařízení bude revidováno s cílem
začlenit změny, které jsou nezbytné s ohledem na výsledky jednání o
víceletém finančním rámci na období 2014–2020, týkající se mimo jiné:
– pravidel pro přenos
prostředků v případě rezervy na pomoc při
mimořádných událostech a projektů financovaných z nástroje pro
propojení Evropy,
– přenosu nevyužitých
prostředků a rozpočtového zůstatku a souvisejícího návrhu
na zapsání těchto prostředků do rezervy na platby a na závazky,
– možnosti začlenění Evropského
rozvojového fondu do rozpočtu Unie,
– nakládání s prostředky pocházejícími z
dohod o boji proti nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky."
Parlament, předsednictví Rady a Komise
dosáhly dne 27. června 2013 politické dohody ohledně balíčku
víceletého finančního rámce (VFR) na období 2014–2020 a ohledně
návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se vytváří
nástroj pro propojení Evropy.
Tento návrh pozměňuje článek 13
finančního nařízení tak, aby tento článek obsahoval pravidla pro
přenos prostředků z rezervy na pomoc při mimořádných
událostech a prostředků na projekty financované v rámci nástroje pro
propojení Evropy.
Nové flexibilní možnosti týkající se
nevyužitých prostředků na závazky a platby zavedlo také nařízení
Rady, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
(nařízení o VFR). Budou mít formu technických úprav VFR, jak vyplývá
z návrhu nařízení o VFR, a budou uvolněny v rámci
rozpočtového postupu podle článku 314 Smlouvy o fungování Evropské
unie. Pokud jde o tyto flexibilní možnosti, další změny finančního
nařízení nejsou zapotřebí.
Pokud jde o Evropský rozvojový fond (ERF) a
jak uvedla Evropská Rada dne 8. února 2013, Komise hodlá navrhnout
začlenění ERF do rozpočtu počínaje rokem 2021.
V souvislosti s víceletým finančním
rámcem na období 2014–2020 nebylo dosaženo žádné další shody, která by se
týkala nakládání s finančními prostředky pocházejícími z plnění
dohod o boji proti nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky. Komise bude proto
tyto dohody nadále plnit a stejně jako ve svém návrhu programu Hercule III
navrhuje, aby vedle úsilí, které vynakládají jednotlivé členské státy, EU
poskytla vhodné finanční prostředky nezbytné k boji proti pašování a
padělání cigaret.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Vzhledem k tomu, že předložený návrh
pouze provádí výsledky jednání o víceletém finančním rámci na období
2014–2020 a jeho rozsah působnosti je velmi omezený, žádné veřejné
konzultace se neuskutečnily.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Ustanovení čl. 9 odst. 2 návrhu
nařízení o VFR stanoví, že je roční částka rezervy na pomoc
při mimořádných událostech stanovena na 280 milionů EUR (v
cenách roku 2011) a v souladu s finančním nařízením
může být použita i v roce n+1. Tato rezerva se zapíše do souhrnného
rozpočtu Evropské unie provizorně. Tato část roční
částky, která pochází z předchozího roku, bude použita jako
první. Ta část roční částky z roku n, jež se nevyužije ani v
roce n + 1, propadá.
Výše uvedené vyžaduje dvě změny
článku 13 finančního nařízení (FN): doplnění rezervy na
pomoc při mimořádných událostech do čl. 13 odst. 2 FN a jako
výjimku do čl. 13 odst. 6 FN, protože odpovídající prostředky jsou
provizorně zapsány do hlavy 40 rozpočtu (rezervy).
Pokud jde o pravidla pro přenos v
případě projektů financovaných v rámci nástroje pro propojení
Evropy, Komise již navrhla změnu finančního nařízení v důvodové
zprávě k návrhu nařízení Rady, kterým se stanoví víceletý
finanční rámec na období 2014–2020 tak, aby byl možný přenos
prostředků do roku n+1[1].
Kvůli své povaze si tyto infrastrukturální projekty vyžádají v mnoha
případech složitá zadávací řízení. Za těchto okolností mohou i
nevelká zpoždění způsobit ztrátu ročních prostředků na
závazky a oslabit životaschopnost těchto projektů, a tím i politické
odhodlání Unie modernizovat své dopravní, energetické a telekomunikační
sítě a infrastrukturu.
Dohodnuté kompromisní znění článku
19 nástroje pro propojení Evropy stanoví:
„Prostředky, které nebyly použity do
konce rozpočtového roku, do něhož byly zahrnuty, se přenášejí v
souladu s nařízením (EU) č. XXXX/2012 [nové finanční
nařízení].“
Stávající znění FN by neumožnilo
přenos prostředků na závazky do roku n+1, a proto je
zapotřebí změna FN, protože se jedná o výjimku ze zásady ročního
rozpočtu. Aby se tomu předešlo, čl. 13 odst. 2 finančního
nařízení by se měl pozměnit tak, aby umožňoval automatický
přenos prostředků na závazky, které nebyly použity ke konci
rozpočtového roku u projektů financovaných z nástroje pro propojení
Evropy, do dalšího rozpočtového roku.
2013/0313 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY,
kterým se mění nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012,
kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým
se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 322 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o
založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem
106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním
parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora[2],
v souladu s řádným legislativním postupem[3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 25. října 2012 bylo
schváleno nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č.
966/2012[4]
a Evropský parlament, Rada a Komise zároveň přijaly společné
prohlášení, v němž se shodly na přezkumu finančního
nařízení s cílem zohlednit výsledky jednání o víceletém finančním
rámci na období 2014–2020.
(2)       V návaznosti na politickou
dohodu ohledně víceletého finančního rámce na období 2014–2020 a na
zřízení nástroje pro propojení Evropy, jakož i v souladu se společným
prohlášením je zapotřebí pozměnit nařízení (EU, Euratom) č.
966/2012 tak, aby obsahovalo pravidla pro přenesení prostředků
určených na rezervu na pomoc při mimořádných událostech a na
projekty financované v rámci nástroje pro propojení Evropy.
(3)       Pokud jde o rezervu na pomoc
při mimořádných událostech, odpovídající prostředky jsou zapsány
do hlavy rozpočtu upravující rezervu. Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012
je proto zapotřebí pozměnit, aby upravovalo přenos
prostředků, které byly zapsány do rezervy a nebyly použity v roce n,
do roku n+1.
(4)       Kvůli své povaze si
projekty financované v rámci nástroje pro propojení Evropy vyžádají v mnoha
případech složitá zadávací řízení. Za těchto okolností mohou i nevelká
zpoždění způsobit ztrátu ročních prostředků na závazky
a oslabit životaschopnost těchto projektů, a tím i politické
odhodlání Unie modernizovat své dopravní, energetické a telekomunikační
sítě a infrastrukturu. Aby se tomu předešlo, nařízení (EU,
Euratom) č. 966/2012 by mělo umožnit automatický přenos
prostředků na závazky, které nebyly použity ke konci
rozpočtového roku u projektů financovaných z nástroje pro propojení
Evropy, do dalšího rozpočtového roku,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012
Článek 13 nařízení (EU, Euratom)
č. 966/2012 se mění takto:
1)           V odstavci 2 se doplňují
nová písmena c) a d), která zní:
„c) částky odpovídající prostředkům
na závazky týkajícím se rezervy na pomoc při mimořádných událostech;
d) částky odpovídající prostředkům
na závazky týkajícím se projektů financovaných v rámci nástroje pro
propojení Evropy.“
2)           V odstavci 2 se doplňuje
druhý pododstavec, který zní:
„Částky uvedené v prvním pododstavci písm. c)
a d) mohou být přeneseny výlučně do následujícího
rozpočtového roku.“
3)           Odstavec 6 se nahrazuje
tímto:
„6. Aniž jsou dotčeny čl. 13 odst. 2
písm. c) a článek 14, prostředky zapsané do rezervy a prostředky
na výdaje na zaměstnance se nepřenášejí. Pro účely tohoto
článku zahrnují výdaje na zaměstnance odměny a
příspěvky pro členy a zaměstnance orgánů, na které se
vztahuje služební řád.“
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda / předsedkyně                                 předseda
/ předsedkyně
[1]               COM(2011) 398 final, bod 1.2.2.
[2]               Úř. věst. C.
[3]               Postoj Evropského parlamentu ze dne [XXX] a rozhodnutí
Rady ze dne [XXX].
[4]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU,
Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se
stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie
a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom)
č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012,
s. 1).


Důležité právní upozornění

|

52008PC0558

Nařízení Rady (ES), kterým se mění nařízení (ES) č. 1083/2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti, pokud jde o některé projekty vytvářející příjmy  /* KOM/2008/0558 konečném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 15.9.2008KOM(2008)558 v konečném zněníNAŘÍZENÍ RADY (ES),kterým se mění nařízení (ES) č. 1083/2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti, pokud jde o některé projekty vytvářející příjmy(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu |Odůvodnění a cíle návrhu Ustanovení článku 55 nařízení č. 1083/2006 nejsou zřejmě přizpůsobena pro projekty spolufinancované Evropským sociálním fondem (ESF), který v zásadě přispívá na operace nehmotného charakteru a nikoliv na infrastrukturu (nezpůsobilé). Málo projektů vytváří příjmy a pokud ano, pak nejčastěji pouze v průběhu provádění operace. Kromě toho se v případě malých operací spolufinancovaných Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti nebo operací spolufinancovaných Evropským sociálním fondem jejich pravidla monitorování (příjmy mohou být zohledňovány až po dobu tří let po uzavření operačního programu) jeví jako nepřiměřená administrativní zátěž vzhledem k částkám, o které se jedná, a jako důležitý rizikový faktor při provádění programů. |Obecné souvislosti Mezi novými finančními pravidly přijatými nařízením č. 1083/2006 jsou ustanovení týkající se finančních příspěvků z fondů (hlava V) a zejména ustanovení, která se týkají projektů vytvářejících příjmy (článek 55). Podle čl. 55 odst. 1 uvedeného nařízení se „projektem vytvářejícím příjmy“ rozumí jakákoli operace zahrnující investici do infrastruktury, za jejíž používání se účtují poplatky hrazené přímo uživateli, nebo jakákoli operace zahrnující prodej nebo pronájem pozemků či budov nebo jakékoli jiné poskytování služeb za úplatu. Vzhledem k riziku nadměrného financování projektů vytvářejících příjmy byly takové projekty pro spolufinancování fondy vždy posuzovány specifickým způsobem. Dopad vytvořených příjmů na maximální výši podpory poskytované Společenstvím vyžaduje, aby byla pro uvedené projekty stanovena metoda výpočtu. To je předmětem článku 55 nařízení (ES) č. 1083/2006. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu V uplynulém programovém období (2000–2006) byla tato zásada uplatňována paušálním způsobem. V čl. 29 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/1999, který se týká programů v období 2000–2006 (strukturálních fondů), bylo zejména uvedeno, že pro projekty „investic do infrastruktury, které jsou spojeny se značnými čistými příjmy“ nemohla, například pro cíl 1, maximální míra spolufinancování Společenstvím překročit 40 % namísto obvykle přípustné maximální míry 70 %. Existence „značných příjmů“ měla tudíž za následek snížení maximální míry spolufinancování Společenstvím. Míra spolufinancování se takto snižovala paušálně a automaticky. Zároveň však nebyla pod uvedeným prahem „značných příjmů“ podpora Společenství nijak omezena. Na základě návrhu Komise se Rada rozhodla přijmout pro období 2007–2013 přesnější a náročnější přístup založený na výpočtu nejvyšších způsobilých výdajů namísto paušálního snížení míry spolufinancování. Článek 55 nařízení č. 1083/2006 bude napříště používán na širší skupinu projektů vytvářejících příjmy (tak, jak jsou definovány v prvním odstavci uvedeného článku) a nikoli pouze na projekty investic do infrastruktury, které jsou spojeny se „značnými čistými příjmy“, jako tomu bylo v období 2000–2006. V případě projektů vytvářejících příjmy, pokud tyto vytvořené příjmy nemohou dostatečným způsobem zajistit finanční životaschopnost investičních nákladů, je ta část investičních nákladů, která vyžaduje podporu, považována za nejvyšší způsobilé náklady z hlediska spolufinancování Společenstvím. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů |Konzultace zúčastněných stran |Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Členské státy byly vícekrát neformálně konzultovány ve věci prováděcích postupů ustanovení článku 55, praktických problémů a různých způsobů jejich řešení: – ve věci výkladu článku 55: na setkání Výboru pro koordinaci fondů 27. února a 21. května 2008 byly posouzeny možnosti výkladů, které umožňuje text nařízení; – ve věci možné revize uvedeného nařízení: členské státy byly konzultovány při dvou příležitostech, 25. června 2008 v rámci Výboru pro koordinaci fondů a 3. července 2008 v rámci Pracovní skupiny pro strukturální opatření zřízené Radou. |Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Ze všech uvedených konzultací je zřejmé, že členské státy považují možnosti, které poskytuje výklad nařízení č. 1083/2006, pouze za částečně uspokojivé. V důsledku toho se jejich velká většina vyslovila pro revizi článku 55, a pouze tohoto článku. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Komise posoudila velikost manévrovacího prostoru, který poskytuje samotný text nařízení, s cílem vyřešit problémy, na které poukázaly členské státy, pomocí výkladu textu. Využití pokynu by bylo výhodné vzhledem ke své jednoduchosti. I kdyby však pokyn vypracovaný útvary Komise využil veškeré možnosti výkladu vzhledem k dalšímu provádění, nemohl by zahrnovat možnost proporcionálního výpočtu nejvyšších způsobilých nákladů pro malé operace nebo otázku vyloučení operací spolufinancovaných ESF. Kromě toho revize omezená na článek 55 umožňuje soustředit diskusi na jedno ustanovení technického charakteru a umožňuje rychlou revizi, což je jediný způsob, jak zajistit, aby období právní nejistoty bylo časově přísně omezené. |Právní stránka návrhu |Shrnutí navrhovaných opatření Komise proto navrhuje pozměnit pouze čl. 55 odst. 5 a ponechat ostatní části nařízení č. 1083/2006 beze změny. Tato změna spočívá v nahrazení ustanovení, které se týká úměrnosti postupů monitorování malých operací (jejichž celkové náklady nepřesahují 200 000 EUR), ustanovením o nepoužití článku 55 na operace spolufinancované ESF a na operace spolufinancované Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti, jejichž celkové náklady nepřesahují 1 milion EUR. Dále se navrhuje, aby toto ustanovení bylo použito se zpětnou působností od 1. srpna 2006. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 stanoví společná pravidla týkající se uvedených tří fondů. Na základě zásady sdílení řízení mezi Evropskou komisí a členskými státy zavádí uvedené nařízení nový postup programování a nové standardy řízení, včetně finančního, monitorování, kontroly a hodnocení projektů. |Zásada subsidiarity Návrh se týká oblasti, která spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: |Revize omezená na článek 55 umožňuje soustředit diskusi na jedno ustanovení technického charakteru a umožňuje rychlou revizi, což je jediný způsob, jak zajistit, aby období právní nejistoty bylo časově přísně omezené. Prahová hodnota by měla být stanovena na dostatečně nízké úrovni, aby nebylo zpochybněno obecné pojetí článku 55 nařízení č. 1083/2006, který uplatňuje zásady řádného finančního řízení. Aby oblast financování Společenstvím, která by byla vyjmuta z působnosti článku 55, byla omezena, byla prahová hodnota stanovena ve výši 1 milion EUR. |Navrhovaná změna dokládá, že je zde skutečná vůle ke zjednodušení řízení fondů, a bude mít bezpochyby pozitivní dopad na tempo provádění programů, protože řízení malých operací spolufinancovaných Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti a operací spolufinancovaných ESF se podstatně ulehčí a zjednoduší. Usnadní mimo jiné provádění inovativních projektů, zejména v oblasti životního prostředí, sociálního začlenění, energetiky a výzkumu. |Volba nástrojů |Navrhovaný nástroj: nařízení. |Jiné nástroje by nebyly přiměřené z následujících důvodů. Komise posoudila velikost manévrovacího prostoru, který poskytuje samotný text nařízení, s cílem vyřešit problémy, na které poukázaly členské státy, pomocí výkladu textu. I kdyby však pokyn vypracovaný útvary Komise využil veškeré možnosti výkladu vzhledem k dalšímu provádění, nemohl by zahrnovat možnost proporcionálního výpočtu nejvyšších způsobilých nákladů pro malé operace nebo otázku vyloučení operací spolufinancovaných ESF. |Rozpočtové důsledky |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |Další informace |Zjednodušení |Návrh zjednodušuje právní rámec a správní postupy týkající se veřejných orgánů (vnitrostátních nebo evropských). |S ohledem na cíle politiky soudržnosti se Komise domnívá, že je nezbytné provést nápravu uvedených nedostatků a přistoupit k revizi nařízení č. 1083/2006 omezené na čl. 55 odst. 5, která bude zahrnovat pouze dva body: vyjmutí operací spolufinancovaných ESF z ustanovení článku 55 a stanovení prahu, pod nímž budou projekty spolufinancované Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti vyňaty z týchž ustanovení, a to jak s ohledem na výpočet nejvyšších způsobilých nákladů, tak s ohledem na monitorování. Ostatní ustanovení článku 55 zůstávají beze změny. |Tato změna spočívá v nahrazení ustanovení, které se týká úměrnosti postupů monitorování malých operací (jejichž celkové náklady nepřesahují 200 000 EUR), ustanovením o nepoužití článku 55 na operace spolufinancované ESF a dále na operace spolufinancované Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti, jejichž celkové náklady nepřesahují 1 milion EUR. |Zrušení platných právních předpisů Přijetí návrhu povede ke zrušení některých právních předpisů. |1.  NávrhNAŘÍZENÍ RADY (ES),kterým se mění nařízení (ES) č. 1083/2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti, pokud jde o některé projekty vytvářející příjmyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 161 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[2],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[4],vzhledem k těmto důvodům:2.  Právní rámec pro programové období 2007–2013 byl připraven a projednán s cílem posílit zjednodušení způsobu programování a řízení fondů, účinnost jejich pomoci a subsidiaritu jejich provádění.3.  Pro projekty vytvářející příjmy byl přijat přesnější a náročnější přístup založený na výpočtu nejvyšších způsobilých výdajů, uvedený v článku 55 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999[5].4.  Při uplatňování uvedeného článku bylo zjištěno několik nedostatků, mimo jiné nepřiměřená administrativní zátěž týkající se zejména operací spolufinancovaných Evropským sociálním fondem a malých operací spolufinancovaných Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti.5.  Uvedené nedostatky mohou mít záporné dopady na tempo řízení operací, zejména v případě projektů v oblastech, které odpovídají prioritám Společenství, jako je životní prostředí, sociální začlenění, výzkum, inovace nebo energetika, a dále mohou vést k řadě omylů při používání ustanovení článku 55. Uvedený článek by proto měl být zjednodušen.6.  Zjednodušení by se mělo vztahovat na všechny projekty, které přijímají pomoc ze strukturálních fondů nebo z Fondu soudržnosti v průběhu programového období 2007–2013. Je proto vhodné stanovit použití se zpětnou působností.7.  Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V článku 55 nařízení (ES) č. 1083/2006 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5. Odstavce 1 až 4 tohoto článku se použijí pouze na operace spolufinancované Evropským fondem pro regionální rozvoj nebo Fondem soudržnosti, jejichž celkové náklady přesahují 1 milion EUR.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se ode dne 1. srpna 2006 na všechny operace, které přijímají pomoc ze strukturálních fondů nebo z Fondu soudržnosti v průběhu programového období 2007–2013.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně […] [1] Úř. věst. C […], […], s. […].[2] Úř. věst. C […], […], s. […].[3] Úř. věst. C […], […], s. […].[4] Úř. věst. C […], […], s. […].[5] Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1989/2006 (Úř. věst. L 411, 30.12.2006, s. 6).


Důležité právní upozornění

|

52007PC0020

Návrh nařízení Rady kterým se mění nařízení (ES) č. 147/2003 o některých omezujících opatřeních vůči Somálsku

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 31.1.2007KOM(2007)20 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (ES) č. 147/2003 o některých omezujících opatřeních vůči Somálsku(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1.  Společný postoj 2002/960/SZBP ze dne 10. prosince 2002 uvaluje embargo na dodávky nebo prodej zbraní a souvisejícího materiálu všech typů do Somálska, včetně zákazu poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností v Somálsku. Zákaz poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností byl proveden nařízením Rady (ES) č. 147/2003 ze dne 27.ledna 2003.2.  S ohledem na návrh Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) týkající se zahájení ochranné a vzdělávací mise v Somálsku (IGASOM) Rada bezpečnosti Organizace spojených národů dne 6. prosince 2006 rozhodla, že na výše uvedené opatření uplatní výjimku týkající se dodávek zbraní, vojenského materiálu, technického výcviku a pomoci, které jsou určeny výlučně pro využití v rámci mise nebo k její podpoře, jak vyplývá z odstavce 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1752 (2006).3.  Tato výjimka týkající se embarga na technickou a finanční pomoc by měla být provedena změnou nařízení Rady (ES) č. 147/2003.NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (ES) č. 147/2003 o některých omezujících opatřeních vůči SomálskuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,s ohledem na společný postoj Rady 2007/…./SZBP, kterým se mění společný postoj 2002/960/SZBP o uvalení embarga na vývoz zbraní, střeliva a vojenské výzbroje do Somálska[1],s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Společný postoj 2002/960/SZBP uvaluje embargo na vývoz zbraní, střeliva a vojenské výzbroje do Somálska a zakazuje poskytování technického poradenství, finanční a jiné pomoci a výcviku, které souvisejí s vojenskou činností v Somálsku. Zákaz poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností byl proveden nařízením Rady (ES) č. 147/2003 ze dne 27. ledna 2003 o některých omezujících opatřeních vůči Somálsku[2].(2) Rada bezpečnosti Organizace spojených národů přijala dne 6. prosince 2006 rezoluci 1725 (2006) (dále jen „rezoluce Rady bezpečnosti 1725 (2006)“), která mimo jiné upravuje výjimku z těchto omezujících opatření týkající se dodávek zbraní, vojenské výzbroje a technického výcviku a pomoci, které jsou určeny výlučně pro využití v rámci mise nebo k její podpoře, jak vyplývá z odstavce 3 rezoluce Rady bezpečnosti 1725 (2006).(3) Společný postoj 2007/…/SZBP mění společný postoj 2002/960/SZBP tak, aby obsahoval výjimku z omezujících opatření podle rezoluce Rady bezpečnosti 1725 (2006). Nařízení (ES) č. 147/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 147/2003 se mění takto:4.  V článku 3 se vkládá odstavec 4, který zní:„4. Odchylně od článku 1 může příslušný orgán, který je uveden v příloze, členského státu, v němž je poskytovatel služby usazen, povolit poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s vojenskou činností, pokud je tato pomoc určena výlučně pro využití v rámci mise nebo k její podpoře, jak vyplývá z odstavce 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1725 (2006).“5.  Vkládá se nový článek 3a, který zní:„Článek 3aKomise změní přílohu na základě informací poskytnutých členskými státy.“6.  Znění přílohy tohoto nařízení se připojuje k příloze.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za RadupředsedaPŘÍLOHA"PŘÍLOHASeznam příslušných orgánů podle článku 3a(vyplní členské státy)BELGIEBULHARSKOČESKÁ REPUBLIKADÁNSKONĚMECKOESTONSKOŘECKOŠPANĚLSKOFRANCIEIRSKOITÁLIEKYPRLOTYŠSKOLITVALUCEMBURSKOMAĎARSKOMALTANIZOZEMSKORAKOUSKOPOLSKOPORTUGALSKORUMUNSKOSLOVINSKOSLOVENSKOFINSKOŠVÉDSKOSPOJENÉ KRÁLOVSTVÍEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍEvropská komiseGŘ pro vnější vztahyŘeditelství A. Krizová platforma a koordinace politiky v rámci SZBPUnit A2. Krizové řízení a prevence konfliktůCHAR 12/106B-1049 Bruxelles/Brussel (Belgie)E-mail: relex-sanctions@cec.eu.int.Tel. (322) 295 55 85, 299 11 76Fax: (32 2) 299 08 73“[1] Úř. věst. L …, …., 2007, s. …[2] Úř. věst. L 24, 29.1.2003, s. 2.


				|

		52014PC0323

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (přepracované znění) /* COM/2014/0323 final - 2014/0168 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           V souvislosti s konceptem
„Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost
zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se
stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak
mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává.
Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou
jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným
způsobem změněna, roztroušena jak v původním
předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit
notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých
předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.
Z tohoto důvodu je rovněž
kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její
srozumitelnosti a průhlednosti.
2.           Komise svým rozhodnutím ze dne 1.
dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci
jakéhokoli předpisu nejpozději po jeho desáté změně,
přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a
jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a
přehlednosti předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou
odpovědnost, i v kratších intervalech.
3.           Závěry předsednictví
Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace, neboť skýtá
právní jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém
okamžiku použije na daný právní vztah.
Kodifikace musí proběhnout v plném
souladu s obvyklým postupem přijímání aktů Unie.
4.           Účelem tohoto návrhu je
provedení kodifikace nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7. července
2009 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí[3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah. Zároveň je také vhodné vypustit
některé třetí země z přílohy I nařízení (ES) č. 625/2009,
opravit chybu obsaženou v aktu, kterým se měnilo uvedené nařízení a zrušit
nařízení (ES) č. 427/2003. Proto je návrh předložen jako návrh
přepracovaného znění.
5.           Tento návrh přepracovaného
znění byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného
znění nařízení (ES) č. 625/2009 a jeho následné změny
vyhotoveného ve 22 úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské
unie pomocí systému na zpracování dat. V případech, že bylo
změněno číslování článků, je vztah mezi
dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací
tabulce uvedené v příloze IV přepracovaného nařízení.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
2014/0168 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o společných pravidlech dovozu z některých
třetích zemí (přepracované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Ö fungování Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207 odst. 2 Õ této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[5],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
ò nový
(1)       Nařízení
Rady (ES) č. 625/2009[6] bylo podstatně změněno[7].
Vzhledem k potřebě provést další změny by uvedené nařízení
mělo být uvedené nařízení v zájmu přehlednosti
přepracováno.
ê 625/2009 bod
odůvodnění 2 (přizpůsobený)
(2)       Společná obchodní
politika by měla být založena na jednotných zásadách.
ê 625/2009 bod odůvodnění 5 (přizpůsobený)
(3)       Jednotnost pravidel dovozu by
Ö měla Õ být Özajištěna
Õ přijetím ustanovení, která
odpovídají ustanovením společných pravidel pro jiné třetí země,
nakolik je to možné s ohledem na zvláštnosti hospodářských
systémů dotyčných třetích zemí.
ê 625/2009 bod odůvodnění 6
(4)       Společná pravidla dovozu
se vztahují také na výrobky z odvětví uhlí a oceli, aniž jsou
dotčena případná prováděcí opatření k dohodě
týkající se konkrétně těchto výrobků.
ê 625/2009 bod odůvodnění 7
(přizpůsobený)
(5)       Liberalizace dovozu, zejména
neexistence množstevních omezení, by proto měla být východiskem pro
pravidla Ö Unie Õ.
ê 625/2009 bod odůvodnění 8
(6)       U některých
produktů by měla Komise prozkoumat dovozní podmínky, vývoj dovozu
a různá hlediska hospodářské a obchodní situace, jakož
i případná opatření, která mají být přijata.
ê 625/2009 bod odůvodnění 9
(přizpůsobený)
(7)       Pro tyto produkty se
může ukázat, že je nutné podrobit některý jejich dovoz kontrole Ö Unie Õ.
ê 625/2009 bod odůvodnění 10
(přizpůsobený)
(8)       Komisi přísluší, aby
v zájmu Ö Unie Õ přijímala
ochranná opatření Ö vyžadovaná Õ stávajícími
mezinárodnímizávazky Ö Unie Õ.
ê 625/2009 bod odůvodnění 11
(přizpůsobený)
(9)       Kontrolní nebo ochranná
opatření, která se omezují na jednu nebo několik oblastí Ö Unie Õ, se mohou ukázat
vhodnějšími než opatření uplatňovaná v celé Ö Unii Õ. Tato opatření
však lze připustit pouze výjimečně, pokud neexistují žádná
alternativní řešení. Je nutno zajistit, aby tato opatření byla
dočasná a aby co nejméně omezovala fungování vnitřního trhu.
ê 625/2009 bod odůvodnění 12
(přizpůsobený)
(10)     V případě
kontroly Ö Unie Õ by mělo být
propuštění daných produktů do volného oběhu podmíněno
předložením kontrolního dokladu, který odpovídá jednotným kritériím. Tento
doklad by měl být na základě prosté žádosti dovozce vystaven
v určité lhůtě úřady členských států, aniž
by tím dovozci vznikalo právo k dovozu. Kontrolní doklad by měl být
tudíž platný pouze tak dlouho, dokud nedojde ke změně dovozních
pravidel.
ê 625/2009 bod odůvodnění 13
(přizpůsobený)
(11)     Pro účinnější správu
a v zájmu hospodářských subjektů Ö Unie Õ je vhodné co nejvíce
přizpůsobit obsah a formu kontrolního dokladu tiskopisům
pro dovozní licenci v nařízení Komise (ES) č. 738/94[8], nařízení Komise
(ES) č. 3168/94 [9]
a nařízení Komise (ES) č. 3169/94 [10], při
zohlednění technických vlastností kontrolního dokladu.
ê 625/2009 bod odůvodnění 14
(přizpůsobený)
(12)     Je v zájmu Ö Unie Õ, aby se členské
státy a Komise vzájemně co nejpodrobněji informovaly
o výsledcích kontroly Ö Unie Õ.
ê 625/2009 bod odůvodnění 15
(13)     Jsou nutná přesná
kritéria pro zjištění případné újmy a zahájení šetření,
avšak Komise by měla mít nadále možnost přijímat v naléhavých
případech potřebná opatření.
ê 625/2009 bod odůvodnění 16
(přizpůsobený)
(14)     Je proto třeba Ö stanovit
podrobná pravidla k Õ zahájení
šetření, potřebným kontrolám a inspekcím, slyšení
účastníků řízení, zpracování získaných informací a kritéria
pro posouzení újmy.
ê 625/2009 bod odůvodnění 17
(15)     V tomto nařízení
obsažená ustanovení týkající se šetření se nedotýkají předpisů Ö Unie Õ a Övnitrostátních předpisů
Õ o profesním
tajemství.
ê 625/2009 bod odůvodnění 18
(16)     Pro zvýšení právní jistoty
dotčených hospodářských subjektů a v zájmu rychlého
rozhodování je dále nutno stanovit lhůty pro zahájení šetření
a pro rozhodnutí o účelnosti opatření.
ê 625/2009 bod odůvodnění 19
(přizpůsobený)
(17)     Pro sjednocení pravidel dovozu
by měly být náležitosti, které musí dovozci splňovat Ö jednoduché Õ a bez ohledu na
místo odbavení zboží vždy stejné. Proto by mělo být zajištěno, aby
všechny náležitosti byly splněny použitím tiskopisů odpovídajících
vzoru připojenému k tomuto nařízení.
ê 625/2009 bod odůvodnění 20
(přizpůsobený)
(18)     Kontrolní doklady vystavené
v rámci kontrolních opatření Ö Unie Õ by měly být
nezávisle na vystavujícím členském státě platné v celé Ö Unii Õ.
ê 625/2009 bod odůvodnění 21
(přizpůsobený)
(19)     Textilní výrobky, na které se
vztahuje nařízení Rady (ES) č. 517/94 [11], jsou
předmětem zvláštní úpravy na úrovni Ö Unie Õ i na
mezinárodní úrovni. Měly by tudíž být vyňaty z oblasti
působnosti tohoto nařízení.
ò nový
(20)     Pravomoc
měnit seznam třetích zení v příloze I nařízení (ES) č.
625/2009 byla zahrnuta do nařízení Rady (ES) č. 427/2003[12].
Vzhledem k tomu, že ustanovení hlavy I nařízení (ES) č. 427/2003 o
přechodném ochranném mechanismu pro určité produkty vypršela dne 11.
prosince 2013 a ustanovení hlavy II uvedeného nařízení jsou nyní
obsolentní, je vhodné aby v zájmu soudržnosti, jasnosti a přehlednosti
včlenit články 14a a 14b uvedeného nařízení do tohoto
nařízení. Nařízení (ES) č. 427/2003 by mělo být tudíž zrušeno.

ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 9 (přizpůsobený)
(21)     Komisi by měla být v
souladu s článkem 290 Smlouvy svěřena pravomoc přijímat
akty v přenesené pravomoci za účelem provádění změn
přílohy I tohoto nařízení, aby Komise mohla ze seznamu třetích
zemí obsaženého v uvedené příloze vypustit ty země, které se staly
členy Světové obchodní organizace (WTO).
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 20
(přizpůsobený)
(22)     Uplatňování Ö tohoto
nařízení Õ vyžaduje jednotné
podmínky pro přijímání prozatímních a konečných ochranných
opatření a pro ukládání opatření předchozí kontroly. Tato
opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011[13].
(23)     Pro přijímání kontrolních
a prozatímních opatření by se měl s ohledem na účinky uvedených
opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijímání konečných
ochranných opatření použít poradní postup. Pokud by prodlení při
zavádění opatření mohlo způsobit škodu, kterou by bylo obtížné
napravit, je nezbytné, aby Komise byla oprávněna přijmout
okamžitě použitelná prozatímní opatření.
ò nový
(24)     Při
změně nařízení (ES) č. 625/2009 omylem došlo v čl. 18.
odst. 2 ke zrušení druhého pododstavce. Uvedené ustanovení by mělo být
znovu vloženo.
(25)     Vzhledem
k tomu, že se Arménie, Rusko, Tádžikistán a Vietnam staly členy WTO, je
třeba uvedené třetí země prostřednictvím aktu Komise v
přenesené pravomoci vyjmout z přílohy I nařízení (ES) č.
625/2009. V zájmu jasnosti a přehlednosti nejsou zařazeny do seznamu
třetích zemí, který je nyní obsažen v příloze I tohoto nařízení,
ê 625/2009
(přizpůsobený)
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz
produktů pocházejících ze třetích zemí uvedených v příloze
I, s výjimkou textilních výrobků, na které se vztahuje nařízení
(ES) č. 517/94.
2. Dovoz produktů uvedených
v odstavci 1 do Ö Unie Õ je volný
a nepodléhá žádnému množstevnímu omezení, aniž jsou dotčena
případná opatření přijatá podle kapitoly V.
KAPITOLA II
INFORMAČNÍ A KONZULTAČNÍ POSTUP Ö UNIE Õ
Článek 2
Pokud by vývoj dovozu vyžadoval zavedení
kontrolních nebo ochranných opatření, sdělí to členské státy
Komisi. Toto sdělení musí obsahovat dostupné důkazy podle kritérií
stanovených v článku 6. Komise toto sdělení neprodleně
předá všem členským státům.
KAPITOLA III
ŠETŘENÍ Ö UNIE Õ
Článek 3
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 3
1. Pokud je Komisi zřejmé, že existují
dostatečné důkazy odůvodňující zahájení šetření,
zahájí jej do jednoho měsíce po obdržení informací z některého
členského státu a zveřejní oznámení v Úředním věstníku
Evropské unie. Toto oznámení
ê 625/2009
a)           obsahuje souhrn získaných informací
a pokyn, že je nutno předat Komisi všechny užitečné informace;
b)           stanoví lhůtu, v níž mohou
účastníci řízení vyjádřit písemné stanovisko a předat
informace, pokud tato stanoviska a informace mají být vzaty v úvahu
při šetření;
c)           stanoví lhůtu, během níž
mohou účastníci řízení podat žádost o slyšení před Komisí
podle odstavce 4.
Komise započne šetření
v součinnosti s členskými státy.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 3
Komise informuje členské státy o
posouzení informací, které provedla, obvykle do 21 dnů ode dne, kdy jí
byly informace předány.
2. Komise si vyžádá všechny informace, které
považuje za nutné, a považuje-li to za vhodné, pokusí se ověřit tyto
informace u dovozců, obchodníků, obchodních zástupců,
výrobců, obchodních sdružení a organizací.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
Komisi přitom poskytují pomoc
zaměstnanci členského státu, na jehož území se prověřování
provádí, pokud si to členský stát přeje.
Účastníci řízení, kteří se
přihlásili podle odst. 1 prvního pododstavce, a zástupci
vyvážející země mohou nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi
v rámci šetření, kromě interních dokumentů úřadů Ö Unie Õ nebo jeho
členských států, pokud jsou tyto informace významné pro obhajobu
jejich zájmů, nejsou důvěrné ve smyslu článku 5
a Komise je při šetření používá. K tomuto účelu podají
Komisi písemnou žádost, v níž uvedou, které informace požadují.
3. Členské státy poskytnou Komisi na její
žádost a podle postupů, které Komise stanoví, informace, které mají
k dispozici o vývoji situace na trhu s produktem, jehož se
šetření týká.
4. Komise může účastníky řízení
vyslechnout. Účastníci řízení musí být vyslechnuti, pokud o to
písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením v Úředním
věstníku Evropské unie a prokáží, že mohou být výsledkem
šetření skutečně dotčeni a že existují zvláštní
důvody pro jejich slyšení.
5. Pokud nejsou informace poskytnuty ve
lhůtách stanovených tímto nařízením nebo Komisí na základě
tohoto nařízení nebo pokud je šetření značně bráněno,
mohou být zjištění učiněna na základě údajů, které
jsou k dispozici. Jestliže Komise zjistí, že jí účastník řízení
nebo třetí osoba sdělili nesprávné nebo zavádějící informace,
nebere tyto informace v úvahu a může využít údaje, které jsou
k dispozici.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 3
6. Pokud Komise dospěje k názoru, že
stávající důkazy nepostačují k tomu, aby odůvodnily
šetření, sdělí toto rozhodnutí členským státům do jednoho
měsíce od obdržení informací z členských států.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 4
Článek 4
1. Po ukončení šetření
předkládá Komise výboru zprávu o výsledcích.
è1 2.
Pokud Komise během devíti měsíců po zahájení šetření dojde
k závěru, že nejsou nutná žádná kontrolní nebo ochranná opatření
Unie, ukončí se šetření ve lhůtě jednoho měsíce.
Komise šetření ukončí poradním postupem podle čl. 22 odst.
2. ç Rozhodnutí
o ukončení šetření se zveřejní v Úředním
věstníku Evropské unie s uvedením nejdůležitějších
závěrů šetření a se shrnutím důvodů.
3. Pokud je Komise toho názoru, že jsou nutná
kontrolní a ochranná opatření Ö Unie Õ , přijme podle
kapitol IV a V ve lhůtě devíti měsíců po zahájení
šetření potřebná opatření. Ve výjimečných případech
může být tato lhůta prodloužena o další dobu nejvýše dvou
měsíců. V tom případě zveřejní Komise v Úředním
věstníku Evropské unie oznámení o délce prodloužení se shrnutím
důvodů.
4. Tato kapitola nevylučuje použití
kontrolních opatření podle článků 7 až 12 nebo, jestliže
kritická situace, v níž by každé zpoždění vedlo k obtížně
napravitelné újmě, vyžaduje okamžitý zásah, ochranných opatření podle
článků 13, 14 a 15.
Komise provede bez odkladu vyšetřovací
opatření, která jsou ještě zapotřebí. Jejich výsledky slouží
k přezkumu přijatých opatření.
Článek 5
1. Informace získané na základě tohoto
nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž
byly vyžádány.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 5
2. Komise, členské státy ani jejich
úředníci nesdělí žádné důvěrné informace, které obdrželi
podle tohoto nařízení, ani žádné důvěrně poskytnuté údaje
bez výslovného souhlasu toho, kdo tyto informace poskytl.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
3. Každá žádost o důvěrné
zacházení musí uvádět důvody, proč je informace
důvěrná.
Prokáže-li se však, že žádost
o důvěrné zacházení není oprávněná, a nechce-li ten,
kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení
v obecné nebo souhrnné formě, nemusí být dotyčná informace brána
v úvahu.
4. Informace je v každém
případě považována za důvěrnou, pokud by její oznámení
mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je
jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se
úřady Ö Unie Õ odvolávaly na obecné
informace, a zejména na důvody, na kterých je založeno rozhodnutí
přijaté na základě tohoto nařízení. Úřady Společenství
však Ö přihlédnou Õ
k oprávněnému zájmu dotčených fyzických nebo právnických osob na
zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 6
1. Zkoumání vývoje dovozu, dovozních podmínek
a vážné újmy nebo hrozby vážné újmy vyplývající z těchto
dovozů pro výrobce Ö Unie Õ se opírá zejména
o tyto činitele:
a)           objem dovozu, zejména při
podstatném zvýšení v absolutních číslech nebo v poměru
k výrobě nebo spotřebě Ö v UniiÕ ;
b)           cena dovážených produktů,
zejména pokud je významně nižší v porovnání s cenou obdobného produktu
Ö v UniiÕ;
c)           účinky na výrobce Ö Unie Õ obdobných nebo
přímo soutěžících produktů, které jsou patrné ve vývoji
některých hospodářských činitelů, jako jsou
–
výroba,
–
kapacitní využití,
–
zásoby,
–
prodej,
–
podíl na trhu,
–
ceny (tzn. pokles cen nebo zabránění
nárůstu cen, k němuž by normálně došlo),
–
zisky,
–
kapitálový výnos,
–
peněžní tok,
–
zaměstnanost.
2. Komise bere při šetření ohled na
zvláštní hospodářský systém zemí uvedených v příloze I.
3. Pokud se posuzuje existence hrozby vážné
újmy, Komise také prověřuje, zda lze jasně předvídat, že
určitá situace může vést ke skutečné újmě. Přitom lze
mimo jiné zohlednit tyto činitele:
a)           míru růstu vývozu do Ö Unie Õ;
b)           vývozní kapacitu v zemi
původu nebo vývozu, která již existuje nebo vznikne v dohledné
budoucnosti, a pravděpodobnost, že tato kapacita bude využita
k vývozu do Ö Unie Õ.
KAPITOLA IV
KONTROLNÍ OPATŘENÍ
Článek 7
1. Pokud to vyžadují zájmy Ö Unie Õ , může Komise na
žádost členského státu nebo z vlastního podnětu
a)           rozhodnout o zpětné
kontrole Ö Unie Õ určitého dovozu
způsoby, které stanoví;
b)           rozhodnout, že určitý dovoz
bude za účelem kontroly jeho vývoje podroben předchozí kontrole Ö Unie Õ podle
článku 8.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 6
2. Rozhodnutí podle odstavce 1 přijímá
Komise poradním postupem podle čl. 22 odst. 2.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
2. Doba platnosti kontrolních opatření je
omezená. Pokud není stanoveno jinak, pozbývají platnosti uplynutím druhého
pololetí, které následuje po pololetí, během nějž byla opatření
zavedena.
Článek 8
1. Produkty, které podléhají předchozí
kontrole Ö Unie Õ , smějí být
propuštěny do volného oběhu pouze po předložení kontrolního
dokladu. Tento doklad vydává příslušný orgán určený členskými státy
pro všechna požadovaná množství bezplatně do pěti pracovních dnů
poté, co tento orgán obdrží žádost dovozce Ö Unie Õ , nezávisle na jeho
místě usazení Ö v Unii Õ. Pokud se neprokáže
opak, má se za to, že příslušný vnitrostátní orgán žádost obdržel
nejpozději tři pracovní dny po jejím podání.
2. Kontrolní doklad se vyhotovuje na tiskopise
odpovídajícím vzoru v příloze II.
Pokud není v rozhodnutí o zavedení
kontroly stanoveno jinak, obsahuje žádost dovozce o vystavení kontrolního
dokladu povinně pouze tyto údaje:
a)           jméno a úplnou adresu žadatele
(včetně čísla telefonu, faxu a v případě
potřeby identifikačního čísla u příslušných
vnitrostátních orgánů), jakož i jeho daňové identifikační číslo,
pokud je povinen platit DPH;
b)           případně jméno
a úplnou adresu deklaranta nebo zástupce určeného žadatelem
(včetně čísla telefonu a faxu);
c)           označení zboží s uvedením:
–
jeho obchodního názvu,
–
odpovídajícího kódu kombinované nomenklatury,
–
místa jeho původu a místa odeslání;
d)           deklarovaná množství
v kilogramech (kg) a v případě potřeby v jiné
jednotce (páry, kusy atd.);
e)           cenu zboží v eurech, CIF
hranice Ö Unie Õ;
f)            následující prohlášení žadatele
s datem, podpisem a jménem žadatele napsaným hůlkovým písmem:
              „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že
údaje uvedené v této žádosti jsou pravdivé a byly poskytnuty
v dobré víře a že jsem usazen na území Ö Unie Õ.“
3. Kontrolní doklad je platný v celé Ö Unii Õ nezávisle na tom,
který členský stát jej vystavil.
4. Zjištění, že jednotková cena, za níž
je obchod sjednán, překračuje cenu uvedenou v kontrolním dokladu
o méně než 5 % nebo že celková hodnota nebo celkové množství
produktů deklarovaných k dovozu překračuje o méně
než 5 % hodnotu nebo množství, která je uvedena v kontrolním dokladu,
nevylučuje propuštění dotyčného produktu do volného oběhu.
Komise může po vyslechnutí stanovisek vyjádřených ve výboru
s přihlédnutím k vlastnostem produktů a k jiným
zvláštním znakům transakcí stanovit jiný procentní podíl, která však
zpravidla nesmí překročit 10 %.
5. Kontrolní doklad se může použít pouze
tehdy, pokud zůstanou pro dané transakce použitelná ujednání
o liberalizaci dovozu. Kontrolní doklad lze používat nejdéle po dobu,
která se stanoví ke stejnému okamžiku a podle stejného postupu jako
zavedení kontroly, přičemž se zohlední vlastnosti produktů
a ostatní zvláštní znaky těchto transakcí.
6. Původ produktů kontrolovaných Ö Unií Õ se musí prokázat
osvědčením o původu, pokud je to požadováno
v rozhodnutí podle článku 7. Jiné předpisy
o předložení takového osvědčení nejsou tímto odstavcem
dotčeny.
7. Jestliže se na produkty podléhající
předchozí kontrole Ö Unie Õ v některém
členském státě vztahuje regionální ochranné opatření, může
dovozní povolení udělené tímto členským státem nahradit kontrolní
doklad.
8. Kontrolní doklady a výtahy z nich
se vystavují ve dvou vyhotoveních, z nichž první je označeno jako
„Originál pro žadatele“, má číslo 1 a předává se žadateli,
zatímco druhé je označeno jako „Kopie pro příslušný orgán“, má
číslo 2 a je uchovávánu u orgánu, který doklad vystavuje. Pro
správní účely může příslušný orgán k vyhotovení
č. 2 připojit ještě další dodatečná vyhotovení.
9. Pro tiskopisy se použije bílý,
bezdřevý, klížený psací papír s hmotností 55 až 65 g/m2.
Tiskopisy mají formát 210 mm × 297 mm. Odstup řádků je
4,24 mm (1/6). Úprava tiskopisu se musí přesně dodržet.
Přední i zadní strana vyhotovení č. 1, které
představuje vlastní kontrolní doklad, je navíc opatřena tištěným
žlutým gilošovaným vzorem, který zviditelní jakékoli padělání mechanickými
nebo chemickými prostředky.
10. Za tisk tiskopisů odpovídají
členské státy. Tiskopisy je možné tisknout v tiskárnách schválených
členským státem, ve kterém jsou usazeny. V takovém případě
musí každý tiskopis obsahovat odkaz na toto schválení. Na tiskopisech se musí
uvést název a adresa tiskárny nebo značka, podle níž lze tiskárnu
identifikovat.
Článek 9
Pokud by mohlo dojít k situaci popsané
v čl. 13 odst. 1, může Komise, pokud to vyžadují zájmy
Ö Unie Õ , na návrh
členského státu nebo z vlastního podnětu:
–
omezit dobu platnosti případně
požadovaného kontrolního dokladu,
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 7
–
stanovit pro vydání tohoto dokladu určité
podmínky a ve výjimečných případech jeho vydání podmínit zahrnutím
doložky o odvolání.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 8
Článek 10
Pokud nebyl dovoz produktu podroben
předchozí kontrole Unie, může Komise prostřednictvím
prováděcích aktů poradním postupem podle čl. 22 odst. 2 a v
souladu s článkem 15 zavést kontrolu omezenou na dovoz určený pro
jeden nebo více regionů Unie.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
Článek 11
1. Produkty pod regionální kontrolou
smějí být propuštěny do volného oběhu pouze po předložení
kontrolního dokladu. Tento doklad vydává příslušný orgán určený daným
členským státem nebo členskými státy pro všechna požadovaná množství
bezplatně do pěti pracovních dnů poté, co příslušný
vnitrostátní orgán obdrží žádost dovozce Ö Unie Õ , nezávisle na jeho
místě usazení Ö v Unii Õ. Pokud se neprokáže
opak, má se za to, že příslušný vnitrostátní orgán žádost obdržel
nejpozději tři pracovní dny po jejím podání. Kontrolní doklad se
může použít jen po dobu, po kterou zůstávají účinná odpovídající
ujednání o liberalizaci dovozu.
2. Použije se čl. 8 odst. 2.
Článek 12
1. Členské státy sdělí Komisi
v případě kontroly Ö Unie Õ nebo regionální
kontroly během prvních deseti dnů každého měsíce
a)           v případě
předchozí kontroly množství a částky vypočtené podle ceny
CIF, pro něž byly v předchozím období vydány kontrolní doklady;
b)           v každém případě
dovoz během období, které předchází období uvedenému v písmenu
a).
Informace členských států jsou
rozčleněny podle produktů a zemí.
Odchylná ustanovení mohou být stanovena ke stejnému
okamžiku a stejným postupem, jakým byla zavedena kontrola.
2. Komise může na žádost členského
státu nebo z vlastního podnětu změnit časový rozvrh pro
předkládání informací, pokud to vyžaduje vlastnost produktu nebo zvláštní
okolnosti.
3. Komise o tom uvědomí členské
státy.
KAPITOLA V
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 13
1. Pokud je produkt dovážen do Ö Unie Õ v natolik
zvýšeném množství nebo za takových podmínek, že tím výrobcům Ö Unie Õ vzniká nebo hrozí
vážná újma, může Komise na ochranu zájmů Ö Unie Õ na žádost
některého členského státu nebo z vlastního podnětu
změnit pravidla pro dovoz dotyčného produktu tak, že smí být
propuštěn do volného oběhu pouze po předložení dovozního
povolení; toto povolení se uděluje podle pravidel a v mezích, které
stanoví Komise.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 9
2. Přijatá opatření se
neprodleně sdělí členským státům a jsou okamžitě
použitelná.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
3. Opatření podle tohoto článku se
po vstupu v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do
volného oběhu. V souladu s článkem 15 mohou být
omezena na jeden nebo více regionů Ö Unie Õ .
Tato opatření však nebrání
propuštění do volného oběhu produktů, které již jsou na
cestě do Ö Unie Õ , jestliže se jejich
místo určení již nedá změnit a jestliže tyto produkty, které
podle článků 8 a 11 mohou být propuštěny do volného
oběhu pouze proti předložení kontrolního dokladu, jsou takovým
dokladem doprovázeny.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 9
4. Pokud o zásah Komise požádal některý
členský stát, přijme Komise přezkumným postupem podle čl.
22 odst. 3, nebo v naléhavých případech podle čl. 22 odst. 4,
rozhodnutí do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
ê 625/2009
Článek 14
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 10
1. Komise může zejména v
případě uvedeném v čl. 13 odst. 1 přijmout přezkumným
postupem podle čl. 22 odst. 3 vhodná ochranná opatření.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
2. Použije se čl. 13 odst. 3.
Článek 15
Pokud se při kontrole zejména na
základě činitelů uvedených v článku 6 zjistí, že
v jednom nebo více regionech Ö Unie Õ jsou splněny
podmínky pro přijetí opatření podle kapitoly IV
a článku 13, může Komise po posouzení alternativních
řešení výjimečně povolit uplatňování kontrolních
a ochranných opatření omezených na daný region nebo regiony, pokud má
za to, že uplatňování těchto opatření je vhodnější na této
úrovni než na úrovni Ö Unie Õ.
Tato opatření musí být dočasná
a musí co nejméně omezovat fungování vnitřního trhu.
Tato opatření se přijímají postupem
podle článků 7 a 13.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 11
Článek 16
1. V průběhu uplatňování
kontrolních nebo ochranných opatření podle kapitol IV a V může Komise
na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)           posoudit účinky opatření;
b)           ověřit, zda je zachování
opatření nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování
opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné
některá kontrolní nebo ochranná opatření podle kapitol IV a V zrušit
nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 22
odst. 3.
ò nový
Pokud se rozhodnutí
týká regionálních kontrolních opatření, použije se od šestého dne po
zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
1. Tímto nařízením není dotčeno
plnění povinností vyplývajících ze zvláštních pravidel obsažených
v dohodách mezi Ö Unií Õ a třetími
zeměmi.
2. Aniž jsou dotčeny ostatní
předpisy Ö Unie Õ , nevylučuje
toto nařízení přijetí nebo uplatňování členskými státy:
a)           zákazů, množstevních omezení
nebo kontrolních opatření, které jsou odůvodněny veřejnou
mravností, veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností,
ochranou zdraví a života lidí a zvířat, ochranou rostlin,
ochranou národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo
archeologickou hodnotu, nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví;
b)           zvláštních devizových náležitostí;
c)           náležitostí, které byly zavedeny na
základě mezinárodních dohod v souladu se Smlouvou.
Členské státy sdělí Komisi
opatření nebo náležitosti, které zamýšlejí zavést nebo změnit na
základě Ö prvního
pododstavce Õ .
V případech zvláštní naléhavosti
Komisi sdělí vnitrostátní opatření nebo náležitosti
bezprostředně po jejich přijetí.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 12
Článek 18
Komise zahrne informace o uplatňování
tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a
provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá
Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES)
č. 1225/2009[14].
ê 625/2009
(přizpůsobený)
Článek 20
1. Tímto nařízením není dotčeno
uplatňování předpisů, které zřizují společnou
organizaci zemědělských trhů, nebo z nich odvozených
správních předpisů Ö Unie Õ nebo vnitrostátních
správních předpisů anebo zvláštních předpisů přijatých
podle článku Ö 352 Õ Smlouvy
a týkajících se zboží vzniklého zpracováním zemědělských
produktů. Použije se k těmto předpisům
doplňkově.
2. Články 7 až 12 a 16 se nevztahují
na produkty uvedené v odstavci 1, u kterých pravidla Ö Unie Õ pro obchod se
třetími zeměmi vyžadují předložení dovozního osvědčení
nebo jiného dovozního dokladu.
Články 13, 15 a 16 se nevztahují na
produkty, u kterých pravidla Ö Unie Õ pro obchod se
třetími zeměmi vyžadují použití množstevních omezení dovozu.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 9 pátý pododstavec bod 7
Článek 20
Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21,
kterými se mění příloha I za účelem vypuštění zemí, které
se staly členy WTO, ze seznamu třetích zemí obsaženého v uvedené
příloze.
Článek 21
1. Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v
tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci uvedená v čl. 20 je svěřena Komisi na
dobu pěti let ode dne 20. února 2014. Komise předloží zprávu o výkonu
přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před
koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky
prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada
nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce
před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou
přenesení pravomoci uvedené v čl. 20 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o
zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené.
Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v
Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v
něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v
přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému
parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý
podle čl. 20 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský
parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců
ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada
před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky
nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta
prodlouží o dva měsíce.
ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 20 třetí pododstavec bod 2
Článek 22
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná
opatření, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. […/…][15]. Tento výbor je
výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem
5 uvedeného nařízení.
ê 625/2009
(přizpůsobený)
Článek 23
Nařízení (ES) č. Ö 427/2003 a (ES)
č. 625/2009 Õ se zrušují.
Odkazy na Ö zrušená Õ nařízení se
považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací
tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 24
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Viz část A přílohy 3 uvedených
závěrů.
[3]               Zařazeno do legislativního programu pro rok 2014.
[4]               Viz příloha III tohoto návrhu.
[5]               Úř. věst. C […],[…], s.[…].
[6]               Nařízení Rady (ES)
č. 625/2009 ze dne 7. července 2009 o společných pravidlech
dovozu z některých třetích zemí (Úř. věst. L 185,
17.7.2009, s. 1).
[7]               Viz příloha III.
[8]               Nařízení Komise (ES) č. 738/94 ze dne 30.
března 1994, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k
nařízení Rady (ES) č. 520/94 o stanovení postupu Společenství
při správě množstevních kvót
(Úř. věst. L 87, 31.3.1994, s. 47).
[9]               Nařízení Komise (ES) č. 3168/94 ze dne 21.
prosince 1994 o zavedení dovozní licence Společenství v oblasti
působnosti nařízení Rady (ES) č. 517/94 o společných
pravidlech dovozu textilních výrobků pocházejících z některých
třetích zemí, na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo
jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla dovozu Společenství (Úř.
věst. L 335, 23.12.1994, s. 23).
[10]             Nařízení Komise (ES) č. 3169/94 ze dne 21.
prosince 1994, kterým se mění příloha III nařízení Rady (EHS)
č. 3030/93 o společných pravidlech dovozu některých textilních
výrobků pocházejících ze třetích zemí a zřizuje se dovozní licence
Společenství v oblasti působnosti uvedeného nařízení (Úř. věst. L 335,
23.12.1994, s. 33).
[11]             Nařízení Rady (ES) č. 517/94 ze dne 7.
března 1994 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků
pocházejících z některých třetích zemí, na které se nevztahují
dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla
dovozu Společenství (Úř. věst. L 67, 10.3.1994, s. 1).
[12]             Nařízení Rady (ES) č.
427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro
určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o
změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných
pravidlech dovozu z některých třetích zemí (Úř. věst. L 65,
8.3.2003, s. 1).
[13]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
[14]             Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30.
listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou
členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, 22.12.2009,
s. 51).
[15]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. […/…] ze dne […] o společných pravidlech dovozu (Úř.
věst. L […],[…],s.[…]).
PŘÍLOHA
I
ê 628/2009
(přizpůsobený)
SEZNAM TŘETÍCH ZEMÍ
Arménie
Ázerbájdžán
Bělorusko
Kazachstán
Severní Korea
Rusko
Tádžikistán
Turkmenistán
Uzbekistán
Vietnam
_____________
PŘÍLOHA
II
é
PŘÍLOHA
III
Zrušené
nařízení a jeho následná změna
 Nařízení Rady (ES) č. 625/2009 (Úř. věst. L 185, 17.7.2009, s. 1) ||   ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1) || Pouze bod 9 bod 7 a dále bod 20 přílohy
PŘÍLOHA
IV
Srovnávací
Tabulka
 Nařízení (ES) č. 625/2009 || Nařízení (ES) č. 427/2003 || Toto nařízení
 Článek 1 ||   || Článek 1
 Článek 2 ||   || Článek 2
 Článek 4 ||   || Článek 22
 Článek 5 ||   || Článek 3
 Článek 6 ||   || Článek 4
 Článek 7 ||   || Článek 5
 Článek 8 ||   || Článek 6
 Čl. 9 odst. 1 ||   || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 9 odst. 1a ||   || Čl. 7 odst. 2
 Čl. 9 odst. 2 ||   || Čl. 7 odst. 3
 Článek 10 ||   || Článek 8
 Článek 11 ||   || Článek 9
 Článek 12 ||   || Článek 10
 Článek 13 ||   || Článek 11
 Článek 14 ||   || Článek 12
 Článek 15 ||   || Článek 13
 Článek 16 ||   || Článek 14
 Článek 17 ||   || Článek 15
 Článek 18 ||   || Článek 16
 Článek 19 ||   || Článek 17
 Článek 19a ||   || Článek 18
 Článek 20 ||   || Článek 19
   || Články 1 až 14 || -
   || Článek 14a || Článek 20
   || Článek 14b || Článek 21
   || Články 15 až 24 || -
 Článek 21 ||   || Článek 23
 Článek 22 ||   || Článek 24
 Příloha I ||   || Příloha I
 Příloha II ||   || Příloha II
 Příloha III ||   || Příloha III
 Příloha IV ||   || Příloha IV
   || Příloha I || -
   || Příloha II || -
_____________