               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.3.2022
            COM(2022) 88 final
            2022/0062(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní námořní organizaci na 105. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost a na 46. zasedání Výboru pro usnadnění formalit k přijetí rezoluce týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77), a změn Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 105. zasedání Výboru Mezinárodní námořní organizace pro námořní bezpečnost (dále též jen „MSC“), které se uskuteční ve dnech 20. až 29. dubna 2022, a na 46. zasedání Výboru Mezinárodní námořní organizace pro usnadnění formalit (dále též jen „FAL“), které se bude konat ve dnech 9. až 13. května 2022.

               Ze 104. zasedání MSC vzešel záměr, aby na 105. zasedání MSC byla přijata rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149 (77).

               Z 45. zasedání FAL vzešel záměr, aby na 46. zasedání FAL byly přijaty změny Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (dále též jen „úmluva FAL“).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci

               Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci (dále též jen „IMO“) se zakládá IMO. Cílem IMO je poskytnout fórum pro spolupráci v oblasti regulace a postupů týkajících se nejrůznějších technických záležitostí, jež ovlivňují lodní dopravu využívanou v mezinárodním obchodě. Dále se zaměřuje na podporu všeobecného přijetí nejvyšších možných standardů v záležitostech týkajících se námořní bezpečnosti, efektivnosti plavby a prevence a kontroly znečištění moří z lodí za současné podpory rovných podmínek. Zabývá se rovněž souvisejícími správními a právními otázkami.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               Stranami úmluvy jsou všechny členské státy EU. Unie není smluvní stranou této úmluvy.

               Stranami Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, která byla přijata dne 9. dubna 1965 a vstoupila v platnost dne 5. března 1967, jsou všechny členské státy. Unie není stranou úmluvy FAL.

               2.2Mezinárodní námořní organizace

               Mezinárodní námořní organizace je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování moří z lodí. Jedná se o orgán, který na celosvětové úrovni stanoví normy pro bezpečnost, zabezpečení a environmentální profil mezinárodní lodní dopravy. Jeho hlavním úkolem je vytvořit regulační rámec pro odvětví lodní dopravy, jenž bude spravedlivý, efektivní, všeobecně přijímaný a obecně uplatňovaný.

               Členství v organizaci je otevřeno všem státům a členy IMO jsou všechny členské státy EU. Vztahy EU s IMO vycházejí zejména z dohody o spolupráci mezi Mezivládní námořní konzultační organizací (IMCO) a Komisí Evropských společenství z roku 1974.

               Výbor IMO pro námořní bezpečnost se skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zkoumá všechny otázky spadající do působnosti organizace a týkající se navigačních pomůcek, konstrukce a vybavení plavidel, obsazení posádkou z bezpečnostního hlediska, pravidel pro předcházení srážkám, zacházení s nebezpečným nákladem, námořních bezpečnostních postupů a požadavků, hydrografických informací, lodních deníků a navigačních záznamů, vyšetřování námořních nehod, záchranných operací a jakýchkoli dalších otázek, které přímo ovlivňují námořní bezpečnost.

               Výbor IMO pro usnadnění formalit se skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zabývá se záležitostmi, které souvisí s usnadněním mezinárodní námořní dopravy, včetně příjezdu lodí, osob a nákladu do přístavů, pobytu v přístavech a odjezdu z nich. Tento výbor také řeší otázky elektronického podnikání, včetně koncepce jednotného portálu, a jeho cílem je zajistit správnou rovnováhu mezi regulací a usnadňováním mezinárodního námořního obchodu.

               Výbor IMO pro námořní bezpečnost i Výbor IMO pro usnadnění formalit zajišťuje mechanismy pro plnění povinností, které jsou na ně kladené úmluvou IMO, shromážděním IMO či radou IMO nebo všech ostatních povinností v rámci výše uvedené oblasti působnosti, které jim mohou být uloženy podle jiných mezinárodních nástrojů a které IMO schválí. Rozhodnutí Výboru pro námořní bezpečnost a Výboru pro usnadnění formalit a jejich pomocných orgánů se přijímají většinou členů.

               2.3Zamýšlený akt Výboru IMO pro námořní bezpečnost

               Na 105. zasedání MSC ve dnech 20. až 29. dubna 2022 má být přijat návrh rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, který reviduje rezoluci MSC.149(77).

               Účelem zamýšlené rezoluce je zkvalitnit výkonnostní normy pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, které byly přijaty dříve rezolucí MSC.149.(77).

               2.4Zamýšlený akt Výboru IMO pro usnadnění formalit

               Ve dnech 9. až 13. května 2022 mají být na 46. zasedání FAL přijaty změny úmluvy FAL. Účelem zamýšlených změn je revize a aktualizace přílohy úmluvy FAL s cílem přizpůsobit uvedenou přílohu požadavkům nařízení (EU) 2019/1239 a dohodnutým obchodním pravidlům pro provádění uvedeného nařízení, a to konkrétně zavedením povinnosti předávat informace prostřednictvím jednotného portálu, zamezením opakování prvků údajů a předávání informací na papírových formulářích a upuštěním od požadavku ručního podpisu.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               3.1Rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77)

               Na 8. zasedání Podvýboru pro plavbu, komunikaci a pátrací a záchranné operace (dále též jen „NCSR“), které se konalo virtuálně ve dnech 19. až 23. dubna 2021, tento podvýbor vyjádřil souhlas s návrhem rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, který reviduje rezoluci MSC.149(77), za účelem jejího schválení na 104. zasedání MSC a následného přijetí na 105. zasedání MSC.

               Na 104. zasedání MSC byly zamýšlené změny schváleny a v odstavci 12.8.2.9 zprávy ze 104. zasedání MSC (MSC 104/18) bylo uvedeno, že změny by měly být přijaty na 105. zasedání MSC.

               Na 8. zasedání NCSR bylo postojem Unie podpořit návrhy na změnu rezoluce MSC.149(77) týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech obsažené v dokumentech CIRM (NCSR 8/6/2) a Japonska (NCSR 8/6/4), aby byl zohledněn jednotný výklad dohodnutý na 7. zasedání NCSR, a navrhnout, aby dokument NCSR 8/6/4 (Japonsko) byl použit jako základ pro změnu rezoluce.

               Unie by měla změny podpořit, neboť zkvalitní výkonnostní normy pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, které byly přijaty dříve rezolucí MSC.149(77), za účelem umožnění modernizace globálního námořního tísňového a bezpečnostního systému (GMDSS) a zahrnutí jednotného výkladu, pokud jde o data platnosti baterií pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech.

               3.2Změny Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy

               FAL na svém 42. zasedání schválil nový výstup s názvem „Revize a aktualizace přílohy úmluvy FAL“ s cílem posílit ustanovení, která se vztahují k elektronickému přenosu informací, za účelem stanovení jasné povinnosti pro veřejné orgány zavést jednotný portál a zásadu „pouze jednou“ pro poskytování informací, nařídit používání kompendia IMO o usnadňování a elektronickém obchodu, aby se zajistila harmonizace definic údajů, objasnit funkce formulářů FAL v souvislosti s elektronickým přenosem informací a odstranit požadavek ručního podpisu. Tento nový výstup byl zařazen do dvouletého (2018–2019) pořadu jednání a do prozatímního programu 43. zasedání FAL, přičemž jako cílový rok dokončení byl stanoven rok 2021. V souvislosti s tím se na 42. zasedání FAL rozhodlo o zřízení Korespondenční skupiny pro revizi a aktualizaci přílohy úmluvy FAL za koordinace Francie, která byla pověřena, aby zahájila revizi přílohy úmluvy FAL a navrhla změny pro podrobné posouzení během 43. zasedání FAL.

               Na 43. zasedání FAL byla schválena práce korespondenční skupiny a byla přijata mimo jiné tato rozhodnutí:

               ·doporučená praxe týkající se zavedení jednotného portálu by se měla stát normou,

               ·definice jednotného portálu by měla být obecná,

               ·kompendium IMO by nemělo být součástí přílohy úmluvy FAL, která by měla pouze obsahovat odkaz na něj,

               ·vízová povinnost (pokud existuje) pro krátkodobé opuštění lodi by se neměla zařazovat do seznamu posádky,

               ·zřízení vnitrostátních výborů pro usnadnění formalit by mělo zůstat doporučenou praxí,

               ·je třeba dále jednat o tom, zda prvky údajů zmíněné v příloze úmluvy FAL mají být nadále z formálních důvodů uváděny, nebo zda by měl dodatek obsahovat globální seznam.

               Výbor rovněž podpořil opětovné zřízení Korespondenční skupiny pro revizi a aktualizaci přílohy úmluvy FAL za koordinace Francie.

               Na 44. zasedání FAL bylo schváleno zařazení konsolidovaného vzorového seznamu údajů do dodatku přílohy úmluvy FAL a bylo odsouhlaseno sloučení stávajících norem souvisejících s požadavky na ověření u každého prohlášení uvedeného v příloze úmluvy FAL do jediné normy. Výbor kromě toho podpořil opětovné zřízení Korespondenční skupiny pro revizi a aktualizaci přílohy úmluvy FAL za koordinace Francie a schválil rok 2023 jako cílový rok dokončení.

               Na 45. zasedání FAL byly schváleny zamýšlené změny přílohy úmluvy FAL a v odstavci 4.17 zprávy ze zasedání FAL (FAL 45/22) bylo uvedeno, že změny by měly být přijaty na 46. zasedání FAL.

               Na 42. zasedání FAL bylo postojem Unie podpořit návrh Turecka (FAL 42/14) na zavedení nového výstupu s názvem Revize a aktualizace přílohy úmluv FAL. Rozhodnutí přijatá na 43., 44. a 45. zasedání FAL byla také v souladu s postoji Unie.

               Unie by tudíž měla uvedené změny podpořit, neboť přiblíží přílohu úmluvy FAL požadavkům nařízení (EU) 2019/1239, a přijmout dohodnutá obchodní pravidla pro provádění uvedeného nařízení, a to konkrétně za účelem zavedení povinnosti předávat informace prostřednictvím jednotného portálu, zamezení opakování prvků údajů a předávání informací na papírových formulářích a upuštění od požadavku ručního podpisu.

               3.3Příslušné právní předpisy a pravomoci EU

               3.3.1Rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77)

               Na přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech se vztahuje směrnice 2014/90/EU o lodní výstroji, neboť jsou uvedeny v položce 5.17 prováděcího nařízení Komise (EU) 2021/1158 ze dne 22. června 2021 o požadavcích na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebních normách pro lodní výstroj a o zrušení prováděcího nařízení (EU) 2020/1170
                  1
               . Prováděcí nařízení (EU) 2021/1158 odkazuje na rezoluci IMO MSC.149(77) o přijetí revidovaných výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech.

               Výkonnostní normy pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, které mají být přijaty na 105. zasedání MSC, proto ovlivní požadavky použitelné podle směrnice 2014/90/EU.

               3.3.2Změny Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy

               Cílem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES
                  2
                (směrnice o ohlašovacích formalitách) je zjednodušit a harmonizovat správní postupy používané v námořní dopravě standardizací elektronického předávání informací a racionalizací ohlašovacích formalit. Článek 7 uvedené směrnice stanoví, že členské státy Unie musí pro splnění ohlašovacích formalit akceptovat formuláře FAL. Podle čl. 2 písm. c) uvedené směrnice se „formuláři FAL“ rozumí „normalizované formuláře, jak jsou uvedeny v úmluvě FAL“. Seznam formulářů FAL je pak uveden v části B přílohy směrnice 2010/65/EU.

               V roce 2019 přijala EU nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1239 ze dne 20. června 2019, kterým se zřizuje evropské prostředí jednotného námořního portálu a zrušuje směrnice 2010/65/EU
                  3
                (nařízení o evropském prostředí jednotného námořního portálu). Uvedené nařízení vstoupilo v platnost, avšak použije se až ode dne 15. srpna 2025. V tomto novém rámci jsou stanovena důležitá opatření, která umožní další snížení administrativní zátěže a zvýšení účinnosti a atraktivity námořní dopravy. Umožňuje vytvoření evropského prostředí jednotného námořního portálu se společným souborem údajů, harmonizovanými rozhraními pro podávání zpráv a uplatňováním zásady „pouze jednou“. Podle čl. 2 bodu 8 uvedeného nařízení se „souborem údajů evropského prostředí jednotného námořního portálu“ rozumí „úplný seznam prvků údajů vyplývající z ohlašovacích povinností“. Ohlašovací povinnosti jsou začleněny do přílohy uvedeného nařízení a v části B jsou zahrnuty všechny formuláře FAL. V čl. 3 odst. 3 třetím pododstavci uvedeného nařízení se nadto stanoví, že „Komise při posuzování toho, zda mají být prvky údajů zahrnuty do souboru údajů evropského prostředí jednotného námořního portálu, zohlední bezpečnostní aspekty, jakož i zásady úmluvy FAL, totiž zásadu vyžadovat ohlašování pouze nezbytných informací a udržovat počet položek na minimu“.

               Změny přílohy úmluvy FAL, které mají být přijaty na 46. zasedání FAL, proto ovlivní používání výše uvedených pravidel směrnice 2010/65/EU a – ode dne jeho použitelnosti – nařízení (EU) 2019/1239.

               3.3.3Pravomoci EU

               Rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77), by ovlivnila právo Unie, zejména používání směrnice 2014/90/EU.

               Změny přílohy úmluvy FAL by ovlivnily právo Unie, zejména používání směrnice 2010/65/EU a – ode dne jeho použitelnosti – nařízení (EU) 2019/1239.

               Unie má proto na základě čl. 3 odst. 2 poslední části věty Smlouvy o fungování Evropské unie výlučnou pravomoc, a je tudíž nezbytné stanovit postoj Unie k aktům, jimiž se výše uvedené změny přijímají.

               4.Právní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  4
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2Použití na stávající případ

               Výbor IMO pro námořní bezpečnost a Výbor IMO pro usnadnění formalit jsou orgány zřízené dohodou, a sice Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci.

               Akty, které mají tyto dva výbory IMO přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah těchto právních předpisů EU:

               –směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES. Je tomu tak proto, že na přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech se vztahuje směrnice 2014/90/EU o lodní výstroji, neboť jsou uvedeny v položce 5.17 prováděcího nařízení Komise (EU) 2021/1158 o požadavcích na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebních normách pro lodní výstroj a o zrušení prováděcího nařízení (EU) 2020/1170,

               –směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES a – ode dne jeho použitelnosti – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1239 ze dne 20. června 2019, kterým se zřizuje evropské prostředí jednotného námořního portálu a zrušuje směrnice 2010/65/EU (nařízení o evropském prostředí jednotného námořního portálu). Je tomu tak proto, že článek 7 uvedené směrnice stanoví, že členské státy Unie musí pro splnění ohlašovacích formalit akceptovat formuláře FAL, zatímco článek 3 nařízení (EU) 2019/1239 stanoví, že „Komise při posuzování toho, zda mají být prvky údajů zahrnuty do souboru údajů evropského prostředí jednotného námořního portálu, zohlední bezpečnostní aspekty, jakož i zásady úmluvy FAL, totiž zásadu vyžadovat ohlašování pouze nezbytných informací a udržovat počet položek na minimu“.

               Proto by přijetí

               –rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77)

               a změny

               –přílohy Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (FAL)

               ovlivnily právo Unie, zejména směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES, směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES a – ode dne jeho použitelnosti – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1239 ze dne 20. června 2019, kterým se zřizuje evropské prostředí jednotného námořního portálu a zrušuje směrnice 2010/65/EU (nařízení o evropském prostředí jednotného námořního portálu).

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká námořní dopravy. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.

               4.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               2022/0062 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní námořní organizaci na 105. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost a na 46. zasedání Výboru pro usnadnění formalit k přijetí rezoluce týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77), a změn Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci (dále též jen „IMO“) vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               (2)IMO je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování ovzduší a moře z lodí. Členy IMO jsou všechny členské státy Unie. Unie není členem IMO.

               (3)Podle čl. 28 písm. b) Úmluvy o IMO zajišťuje Výbor pro námořní bezpečnost mechanismy pro plnění povinností, které jsou na něj kladené úmluvou, shromážděním IMO či radou IMO, nebo všech ostatních povinností podle uvedeného článku, které mu mohou být uloženy nebo podle jiných mezinárodních nástrojů a které schválí.

               (4)Podle čl. 48 písm. a) Úmluvy o IMO může Výbor pro usnadnění formalit přijímat změny Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (dále též jen „úmluva FAL“)
                  6
               . Smluvními stranami úmluvy FAL jsou všechny členské státy EU. Unie není smluvní stranou této úmluvy.

               (5)Výbor pro námořní bezpečnost má na svém 105. zasedání ve dnech 20. až 29. dubna 2022 schválit rezoluci týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77).

               (6)Výbor pro usnadnění formalit má na svém 46. zasedání ve dnech 9. až 13. května 2022 přijmout změny přílohy úmluvy FAL.

               (7)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na 105. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost, neboť zamýšlená rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77), bude moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva EU, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES
                  7
               .

               (8)Přijetí rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77), by zkvalitnilo dříve přijaté výkonnostní normy pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech. Unie by proto měla uvedenou rezoluci podpořit, neboť má umožnit modernizaci globálního námořního tísňového a bezpečnostního systému (GMDSS) a zahrnutí jednotného výkladu, pokud jde o data platnosti baterií pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech.

               (9)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na 46. zasedání Výboru pro usnadnění formalit, neboť zamýšlené změny přílohy úmluvy FAL budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva EU, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES
                  8
                a – ode dne jeho použitelnosti – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1239 ze dne 20. června 2019, kterým se zřizuje evropské prostředí jednotného námořního portálu a zrušuje směrnice 2010/65/EU (nařízení o evropském prostředí jednotného námořního portálu)
                  9
               .

               (10)Změny přílohy úmluvy FAL přiblíží uvedenou přílohu požadavkům nařízení (EU) 2019/1239 a dohodnutým obchodním pravidlům pro provádění uvedeného nařízení, a to konkrétně zavedením povinnosti předávat informace prostřednictvím jednotného portálu, zamezením opakování prvků údajů a předávání informací na papírových formulářích a upuštěním od požadavku ručního podpisu.

               (11)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Výboru IMO pro námořní bezpečnost a Výboru IMO pro usnadnění formalit, jednajíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postojem, který má být jménem Unie zaujat na 105. zasedání Výboru Mezinárodní námořní organizace (dále jen „IMO“) pro námořní bezpečnost, je souhlasit s přijetím rezoluce MSC týkající se výkonnostních norem pro přenosné obousměrné radiotelefonní přístroje VHF v záchranných plavidlech, která reviduje rezoluci MSC.149(77).

               Článek 2

               Postojem, který má být jménem Unie zaujat na 46. zasedání Výboru IMO pro usnadnění formalit, je souhlasit s přijetím změn přílohy Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (úmluvy FAL).

               Článek 3

               1.Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Výboru IMO pro námořní bezpečnost, jednajíce společně.

               2.Postoj uvedený v článku 2 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Výboru IMO pro usnadnění formalit, jednajíce společně.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 254, 16.7.2021, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 283, 29.10.2010, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 198, 25.7.2019, s. 64.

                     (4)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (5)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (6)

                        Úmluva FAL vstoupila v platnost dne 5. března 1967.

                     (7)

                        Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 146.

                     (8)

                        Úř. věst. L 283, 29.10.2010, s. 1.

                     (9)

                        Úř. věst. L 198, 25.7.2019, s. 64.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            2021/0133(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EHP v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí Smíšeného výboru týkajících se změn přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o EHP

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“) zaručuje občanům a hospodářským subjektům v EHP stejná práva a povinnosti na vnitřním trhu. Stanoví začlenění právních předpisů EU, které se vztahují na čtyři svobody ve všech 30 státech EHP tvořených členskými státy EU, Norskem, Islandem a Lichtenštejnskem. Dohoda o EHP se kromě toho vztahuje na spolupráci v dalších důležitých oblastech, jako je výzkum a vývoj, vzdělávání, sociální politika, životní prostředí, ochrana spotřebitele, cestovní ruch a kultura, které jsou společně označovány jako „vedlejší a horizontální“ politiky. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994. Evropská unie je spolu se svými členskými státy smluvní stranou dohody.

               2.2.Smíšený výbor EHP

               Za správu Dohody o EHP odpovídá Smíšený výbor EHP. Jedná se o fórum pro výměnu názorů v souvislosti s fungováním Dohody o EHP. Jeho rozhodnutí jsou přijímána na základě konsensu.  V souladu s Lisabonskou smlouvou odpovídá za koordinaci záležitostí EHP na straně EU Evropská služba pro vnější činnost.

               2.3.Zamýšlený akt Smíšeného výboru EHP

               Očekává se, že Smíšený výbor EHP přijme dvě rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (dále jen „zamýšlené akty“) týkající se změny přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP.

               Účelem dvou zamýšlených aktů je začlenit do Dohody o EHP nařízení (EU) 2018/1971 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC)
                  1
                a směrnici (EU) 2018/1972, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění).

               Zamýšlené akty se pro smluvní strany stanou závaznými v souladu s články 103 a 104 Dohody o EHP.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Evropská služba pro vnější činnost spolu s útvary Komise předkládá návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Evropská služba pro vnější činnost doufá, že je bude moci předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               Obsah a povaha připojených návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru EHP překračují rámec úprav, které lze považovat za úpravy pouze technické povahy ve smyslu nařízení Rady č. 2894/94. Postoj Unie proto zaujme Rada.

               Připojená rozhodnutí Smíšeného výboru EHP obsahují mimo jiné následující úpravy.

               3.1.Úpravy nařízení (EU) 2018/1971 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) – rozhodnutí Smíšeného výboru v příloze 1

               Úvod

               Podle institucionálního uspořádání Dohody o EHP vykonává Kontrolní úřad ESVO pravomoci Komise v oblasti dohledu v rámci pilíře ESVO, a v důsledku toho bude odrážet pravomoci Komise v oblasti dohledu stanovené v nařízení (EU) 2018/1971 (nařízení o sdružení BEREC) a ve směrnici (EU) 2018/1972 (směrnice, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (směrnice o kodexu pro elektronické komunikace
                  2
               )) v pilíři ESVO.

               Nařízení o sdružení BEREC a směrnice o evropském kodexu pro elektronické komunikace stanoví pro sdružení BEREC řadu úkolů, jejichž cílem je zajistit jednotné uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace. Vzhledem k tomu, že sdružení BEREC hraje důležitou úlohu při uplatňování nařízení o sdružení BEREC a směrnice o evropském kodexu pro elektronické komunikace, jsou nařízení a směrnice o evropském kodexu pro elektronické komunikace neoddělitelně propojeny. Toto propojení se rovněž promítlo do dvou návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru, kterými se směrnice a nařízení o sdružení BEREC začleňují do Dohody o EHP. Aby bylo možné porozumět úplnému uspořádání v kontextu EHP, je důležité přezkoumat oba návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru společně.

               Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru (v příloze 1) obsahuje tři různé soubory úprav, které se uvádějí níže: způsoby účasti států ESVO ve sdružení BEREC (oddíl B), úpravy týkající se vztahu mezi Kontrolním úřadem ESVO a sdružením BEREC (oddíl C), další úpravy týkající se účasti států ESVO ve sdružení BEREC (oddíl D), jakož i obecné úpravy běžně používané v kontextu EHP (oddíl E).

               Způsoby účasti států ESVO ve sdružení BEREC

               Sdružení BEREC bylo zřízeno nařízením (ES) č. 1211/2009 a nařízením (EU) 2018/1971 a má přispívat k rozvoji a lepšímu fungování vnitřního trhu sítí a služeb elektronických komunikací tím, že zajišťuje jednotné uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace. Nařízení rovněž uznává, že je žádoucí dosáhnout těchto cílů v kontextu EHP, a uvádí, že Rada regulačních orgánů BEREC, pracovní skupiny a správní rada by měly být otevřeny účasti vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO EHP s cílem rozšířit jednotné uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace na Island, Lichtenštejnsko a Norsko
                  3
               .

               Podle článku 101 Dohody o EHP:

               „1. Odborníci států ESVO se zapojí, je-li to třeba pro řádné fungování této dohody, do práce výborů, na něž se nevztahuje ani článek 81 [tj. programové výbory], ani článek 100 [tj. výbory komitologie].

               Seznam těchto výborů je uveden v protokolu 37. Způsoby tohoto zapojení jsou stanoveny v protokolech a přílohách odpovídajících dotčeným oblastem.

               2. Usoudí-li smluvní strany, že je třeba toto zapojení rozšířit na další výbory s obdobnými vlastnostmi, může Společný výbor EHP protokol 37 změnit.“
                  4

               Sdružení BEREC není ani výborem komitologie, ani nebylo zřízeno na základě programu. Jako fórum pro spolupráci mezi regulačními orgány spadá sdružení BEREC do kategorie „ostatních výborů“ ve smyslu článku 101 Dohody o EHP, které jsou uvedeny v protokolu 37. V souladu s tímto ustanovením jsou „způsoby tohoto zapojení stanoveny v příslušné příloze odpovídající dotčené oblasti“. Tyto způsoby jsou stanoveny v přílohách (dohody o EHP) pod příslušným bodem a předchází jim úvodní věta „Způsoby zapojení států ESVO v souladu s článkem 101 Dohody“ (viz např. rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 192/2014, č. 18/2013, č. 92/2010, č. 10/2004). Tyto způsoby se nepovažují za „znění úprav“, neboť jejich cílem není změnit pravidla obsažená v aktu začleněném do Dohody o EHP, nýbrž je doplnit podle potřeby, aby bylo zajištěno řádné fungování zapojení.

               Způsoby zapojení stanoví, že vnitrostátní regulační orgány států ESVO EHP se plně účastní práce Rady regulačních orgánů BEREC, pracovních skupin BEREC a správní rady Úřadu BEREC, že vnitrostátní regulační orgány ESVO EHP mají stejná práva a povinnosti jako ostatní vnitrostátní regulační orgány EU, s výjimkou hlasovacího práva, ale nejsou způsobilé pro předsednictví Rady regulačních orgánů BEREC a správní rady Úřadu BEREC. Vnitrostátní regulační orgány států EHP ESVO však mohou předsedat pracovním skupinám. Vnitrostátní regulační orgány států ESVO EHP jsou zastoupeny na odpovídající úrovni v souladu s ustanoveními nařízení o sdružení BEREC (viz článek 7 nařízení o sdružení BEREC). Účast vnitrostátních regulačních orgánů ESVO má zásadní význam pro podporu sbližování právních předpisů.

               Tyto způsoby rovněž stanoví, že sdružení BEREC a Úřad BEREC budou nápomocny vnitrostátním regulačním orgánům států ESVO EHP a Kontrolnímu úřadu ESVO.

               Úpravy týkající se vztahu mezi Kontrolním úřadem ESVO a sdružením BEREC

               Úpravy uvedené v písm. a) bodech i) a ii) upřesňují, že sdružení BEREC má napomáhat a radit Kontrolnímu úřadu ESVO, případně na jeho žádost vydávat pokyny.

               Vzhledem k tomu, že vnitrostátní regulační orgány států ESVO EHP nebudou mít ve sdružení BEREC hlasovací práva, úprava a) bod iii), která doplňuje nový odstavec 1a do článku 4, stanoví, že stanoviska vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO EHP zaznamenává sdružení BEREC při vydávání stanovisek v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. c) body i) a ii) nařízení samostatně. To se týká zejména stanovisek k návrhům opatření vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO EHP v souladu s články 32 a 33 směrnice o evropském kodexu pro elektronické komunikace a stanovisek k přeshraničním sporům podle článku 27 směrnice o evropském kodexu pro elektronické komunikace.

               Podle úpravy a) bodu v) má Kontrolní úřad ESVO v nejvyšší míře zohlednit veškeré pokyny, stanoviska, doporučení, společné postoje a osvědčené postupy přijaté sdružením BEREC.

               Další úpravy týkající se účasti států ESVO EHP ve sdružení BEREC

               Úřad BEREC je subjektem EU s právní subjektivitou
                  5
                a je agenturou, která sdružení BEREC podporuje. V souladu s předchozím začleněním zakládajících dokumentů agentur EU do Dohody o EHP
                  6
                je účast států ESVO na činnostech Úřadu BEREC upravena v úpravách nařízení o sdružení BEREC. Vzhledem k tomu, že Úřad BEREC nevykonává žádné politické úkoly svým jménem, je tato účast spíše administrativní povahy.

               Podle úpravy e) nařízení o sdružení BEREC státy ESVO EHP finančně přispívají na zdroje Úřadu BEREC účastí na dotacích Unie. V souladu s dosavadní praxí bude tento finanční příspěvek stanoven v souladu s postupy uvedenými v čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody o EHP.

               Podle čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 82 odst. 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie jsou dočasní zaměstnanci nebo smluvní zaměstnanci obvykle přijímáni za předpokladu, že jsou občany členského státu EU, nerozhodne-li orgán oprávněný ke jmenování jinak. Úprava f) proto stanoví obecnou odchylku pro státní příslušníky zemí ESVO EHP, kteří by měli být považováni za způsobilé za stejných podmínek jako občané EU.

               Ustanovení čl. 12 odst. 2 písm. e), čl. 82 odst. 3 písm. e) a čl. 85 odst. 3 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie odkazují na čl. 55 odst. 1 Smlouvy o EU o jazycích Unie. Pokud jde o zaměstnance, úprava f) dále stanoví, že Úřad BEREC považuje ve vztahu ke svým zaměstnancům úřední jazyky uvedené v čl. 129 odst. 1 Dohody o EHP za jazyky Unie.

               Úprava g) stanoví, že státy ESVO EHP uplatňují ve vztahu k Úřadu BEREC a jeho zaměstnancům stejné výsady a imunity jako členské státy EU, jak je popsáno v protokolu (č. 7) připojeném ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU.

               Další úpravy

               V souladu s článkem 7 Dohody o EHP jsou pro státy ESVO závazné pouze akty, které byly začleněny do uvedené dohody. Odkaz na právo Unie v čl. 4 odst. 4 je proto upraven tak, aby odrážel skutečnost, že v kontextu EHP je referenčním rámcem Dohoda o EHP (úprava a) bod iv)).

               Aby se usnadnilo jednotné prosazování pravidel EHP, stanoví úpravy b) a d) nařízení, že Kontrolní úřad ESVO je spolu s Komisí rovněž zastoupen v Radě regulačních orgánů BEREC a ve správní radě. Kontrolní úřad ESVO nebude mít na rozdíl od Komise ve správní radě hlasovací práva.

               Úprava c) čl. 13 odst. 3 upravuje znění tak, aby Kontrolnímu úřadu ESVO umožnila účast v pracovních skupinách zřízených Radou regulačních orgánů BEREC. Stejně jako v případě Komise se Kontrolní úřad ESVO nemůže účastnit pracovních skupin zřízených za účelem plnění úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. c) bodě ii) nařízení.

               Součástí Dohody o EHP není nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise. Cílem úpravy článku 36 uvedené pod písmenem h) je zajistit, aby veškeré dokumenty vypracované sdružením BEREC nebo Úřadem BEREC, které se týkají států ESVO EHP, byly řešeny v souladu s uvedeným nařízením. Stejná úprava se obvykle předpokládá, pokud jde o agentury, jichž se státy ESVO EHP účastní.

               Úprava i) upravuje znění čl. 40 odst. 2 tak, aby odráželo úlohu Kontrolního úřadu ESVO v příslušném ustanovení a objasnilo, že v kontextu EHP by měl být odkaz na „unijní a vnitrostátní právo“ chápán jako odkaz na „Dohodu o EHP a vnitrostátní právo“.

               Úprava j) upravuje znění čl. 41 odst. 1 písm. a) s cílem poskytnout Kontrolnímu úřadu ESVO stejný přístup k informačnímu a komunikačnímu systému jako Komisi, což je důležité pro zajištění dobré spolupráce a jednotného uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace.

               3.2.Úpravy směrnice (EU) 2018/1972, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění) – rozhodnutí Smíšeného výboru v příloze 2

               Směrnice má za cíl vytvořit vnitřní trh elektronických komunikací v rámci EU a nahrazuje směrnice 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES, které byly začleněny do přílohy XI Dohody o EHP. Souběžně s přijetím směrnice přijala EU nové nařízení (EU) 2018/1971 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC).

               Směrnice stanoví pro sdružení BEREC řadu úkolů, jejichž cílem je zajistit jednotné uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace. Vzhledem k tomu, že sdružení BEREC hraje důležitou úlohu při uplatňování nařízení i směrnice, jsou nařízení o sdružení BEREC a směrnice neoddělitelně propojeny. Toto propojení se rovněž promítlo do dvou návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru, kterými se směrnice a nařízení o sdružení BEREC začleňují do Dohody o EHP a které jsou připojeny k tomuto návrhu rozhodnutí Rady. Aby bylo možné porozumět úplnému uspořádání v kontextu EHP, je důležité přezkoumat uvedené dva návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru společně.

               Jedním z důležitých úkolů sdružení BEREC je případně vydávat stanoviska k opatřením vnitrostátních regulačních orgánů a k přeshraničním sporům (články 27, 32 a 33 směrnice). Pro účely Dohody o EHP návrh rozhodnutí Smíšeného výboru stanoví způsoby účasti vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO EHP ve sdružení BEREC. Rovněž stanoví, že postoje vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO EHP k stanoviskům sdružení BEREC jsou zaznamenávány odděleně a že Kontrolní úřad ESVO v nejvyšší míře zohlední veškeré pokyny, stanoviska, doporučení, společné postoje a osvědčené postupy přijaté sdružením BEREC. Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru dále obsahuje některé další nezbytné úpravy v kontextu EHP.

               V návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru, kterým se směrnice začleňuje, se pak stanoví další úpravy směrnice, které jsou s ohledem na Dohodu o EHP nezbytné.

               Právo Unie / Dohoda o EHP (úprava a))

               V souladu s článkem 7 Dohody o EHP jsou pro státy ESVO závazné pouze akty, které byly začleněny do uvedené dohody. Odkaz na právo Unie proto musí být upraven tak, aby odrážel skutečnost, že v kontextu EHP je referenčním rámcem Dohoda o EHP.

               Stanoviska Skupiny pro politiku rádiového spektra (úprava b)):

               Podle úpravy b) týkající se článku 28 je Kontrolní úřad ESVO příslušný k přijímání rozhodnutí určených státům ESVO.

               Úprava dále stanoví, že Kontrolní úřad ESVO by měl v nejvyšší možné míře zohlednit stanovisko Skupiny pro politiku rádiového spektra. Cílem je zajistit, aby Kontrolní úřad ESVO při plnění svých úkolů vůči státům ESVO v rámci dvoupilířové struktury Dohody o EHP čerpal ze stejných odborných znalostí jako Komise.

               Kromě toho v případech, které se týkají jak států ESVO, tak členských států EU, mají Kontrolní úřad ESVO a Komise spolupracovat v zájmu dosažení dohody, pokud jde o rozhodnutí týkající se řešení přeshraniční škodlivé interference.

               Odkaz na článek 267 Smlouvy o fungování EU / článek 34 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (úprava c)):

               Úprava c) upravuje právní rámec pro soudy ve státech ESVO nahrazením odkazu na článek 267 Smlouvy o fungování EU odkazem na článek 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora.

               Určení nadnárodních trhů (úprava d)):

               Znění úpravy navržené v návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru odpovídá tomu, co se v současné době předpokládá v úpravě d) směrnice 2002/21/ES (viz bod 5cl v příloze XI Dohody o EHP), pokud jde o způsoby spolupráce mezi Kontrolním úřadem ESVO a Komisí.

               Úprava odkazu na „Listinu“ (úprava e):

               Listina základních práv Evropské unie je nástrojem primárního práva EU, která není závazná pro nečlenské státy a není relevantní v kontextu EHP. Úprava g) směrnice proto upravuje odkaz na Listinu obsažený v čl. 100 odst. 1 tak, aby odkazoval na „základní práva a obecné zásady Dohody o EHP“, a odkazy v čl. 100 odst. 2 tak, aby odkazovaly na „základní práva“.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouva o fungování EU) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  7
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Smíšený výbor EHP je orgán zřízený dohodou, konkrétně Dohodou o EHP. Akt, který má Smíšený výbor EHP přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s články 103 a 104 Dohody o EHP.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotčené dohody. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU ve spojení s čl. 1 odst. 3 nařízení Rady č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU ve spojení s čl. 1 odst. 2 nařízení Rady č. 2894/94 závisí především na hmotněprávním základu právních aktů Unie, které mají být začleněny do Dohody o EHP.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se  týkají sbližování právních předpisů, hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tedy článek 114 Smlouvy o fungování EU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU a čl. 1 odst. 3 nařízení Rady č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Vzhledem k tomu, že akty Smíšeného výboru EHP změní přílohu XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) a protokol 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP, je vhodné je po přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2021/0133 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114, ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  8
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  9
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971
                  10
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (4)Pro dobré fungování Dohody o EHP by měl být protokol 37 k Dohodě o EHP rozšířen tak, aby zahrnoval Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízené nařízením (EU) 2018/1971.

               (5)Aby se zajistilo jednotné uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace v oblasti působnosti Dohody o EHP, budou se vnitrostátní regulační orgány států ESVO plně podílet na práci Rady regulačních orgánů BEREC, pracovních skupin BEREC a správní rady Úřadu BEREC, s výjimkou hlasovacího práva. Stanoviska vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO budou zaznamenána samostatně, pokud sdružení BEREC vydá stanovisko. Kontrolní úřad ESVO v nejvyšší možné míře zohlední stanoviska přijatá sdružením BEREC.

               (6)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972
                  11
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (7)Směrnicí (EU) 2018/1972 se zrušují s účinností ode dne 21. prosince 2020 směrnice 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES, které jsou začleněny do Dohody o EHP, a které je proto třeba v Dohodě o EHP s účinností ode dne 21. prosince 2020 zrušit.

               (8)Příloha XI Dohody o EHP a protokol 37 k Dohodě o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (9)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP uvedeného v příloze tohoto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP, vychází z návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojených k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                        Za Radu

                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC), o změně nařízení (EU) 2015/2120 a o zrušení nařízení (ES) č. 1211/2009 (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36.

                     (3)

                        Viz 34. bod odůvodnění nařízení (EU) 2018/1971.

                     (4)

                        Podle tohoto ustanovení byly státy ESVO EHP v posledních dvaceti pěti letech přidruženy k řadě subjektů EU. Úplný seznam těchto subjektů je uveden v aktualizovaném znění protokolu 37. Viz
                  zde
                  .

                     (5)

                        Ustanovení čl. 2 odst. 1 nařízení o sdružení BEREC.

                     (6)

                        Seznam agentur EU s účastí ESVO a rozhodnutí Smíšeného výboru, kterými se začleňují jejich zřizovací nařízení do Dohody o EHP, jsou k dispozici na adrese
                  http://www.efta.int/eea/eu-agencies
                  .

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (8)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (9)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (10)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC), o změně nařízení (EU) 2015/2120 a o zrušení nařízení (ES) č. 1211/2009 (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 1).

                     (11)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění), ve znění opravy v Úř. věst. L 334, 27.12.2019, s. 164 (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP

               PŘÍLOHA 1

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP

               č. […]

               ze dne […],

               kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokol 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC), o změně nařízení (EU) 2015/2120 a o zrušení nařízení (ES) č. 1211/2009
                  1
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (2)Pro dobré fungování Dohody o EHP by měl být protokol 37 k Dohodě o EHP rozšířen tak, aby zahrnoval Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízené nařízením (EU) 2018/1971.

               (3)Aby se zajistilo jednotné uplatňování předpisového rámce pro elektronické komunikace v oblasti působnosti Dohody o EHP, budou se vnitrostátní regulační orgány států ESVO plně podílet na práci Rady regulačních orgánů BEREC, pracovních skupin BEREC a správní rady Úřadu BEREC, s výjimkou hlasovacího práva. Stanoviska vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO budou zaznamenána samostatně, pokud BEREC vydá stanovisko. Kontrolní úřad ESVO v nejvyšší možné míře zohlední stanoviska přijatá sdružením BEREC.

               (4)Příloha XI Dohody o EHP a protokol 37 k Dohodě o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha XI Dohody o EHP se mění takto:

               1.
                     Za bod 5czp (prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/784) se vkládá nový text, který zní:

               „5czq. 32018 R 1971: Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC), o změně nařízení (EU) 2015/2120 a o zrušení nařízení (ES) č. 1211/2009 (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 1).

               Způsoby zapojení států ESVO v souladu s článkem 101 této Dohody:

               Vnitrostátní regulační orgány států ESVO s primární odpovědností za dohled nad každodenním fungováním trhů sítí a služeb elektronických komunikací se plně účastní práce Rady regulačních orgánů BEREC, pracovních skupin BEREC a správní rady Úřadu BEREC.

               Jsou zastoupeni na příslušné úrovni v souladu s ustanoveními nařízení o sdružení BEREC.

               Za tímto účelem mají vnitrostátní regulační orgány států ESVO stejná práva a povinnosti jako vnitrostátní regulační orgány členských států EU, s výjimkou hlasovacího práva. Členové ze států ESVO nejsou způsobilí pro předsednictví Rady regulačních orgánů a správní rady.

               Sdružení BEREC a Úřad BEREC jsou v případě potřeby nápomocny Kontrolnímu úřadu ESVO a případně vnitrostátním regulačním orgánům států ESVO při plnění jejich příslušných úkolů.

               Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

               a) v článku 4:

               i) v odst. 1 písm. a) se před slova „a Komisi“ respektive „a Komisí“ vkládají slova „, Kontrolnímu úřadu ESVO“ respektive „, Kontrolním úřadem ESVO“;

               ii) v odst. 1 písm. e) se před slova „nebo Komise“ vkládají slova „, Kontrolního úřadu ESVO“;

               iii) vkládá se nový odstavec, který zní:

               „1a. Stanoviska vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO zaznamenává  sdružení BEREC  při vydávání stanovisek v souladu s odst. 1 písm. c) body i) a ii) samostatně.“;

               iv) v odstavci 4 se s ohledem na státy ESVO slova „s příslušným právem Unie“ nahrazují slovy „s Dohodou o EHP“;

               v) v odstavci 4 se za slova „a Komise“ vkládají slova „nebo případně Kontrolní úřad ESVO“.

               b)V čl. 7 odst. 4 se za slovo „Komise“ vkládají slova „a Kontrolní úřad ESVO“.

               c)V čl. 13 odst. 3 se:

               i)za slovo „BEREC“ vkládají slova „Kontrolního úřadu ESVO“;

               ii)za slovo „Komise“ vkládají slova „a Kontrolního úřad ESVO“.

               d)V článku 15:

               i)v odstavci 1 se na konci prvního pododstavce doplňuje věta, která zní: „Zástupce Kontrolního úřadu ESVO se účastní činnosti správní rady bez hlasovacího práva.“;

               ii)v odstavci 2 se za slovo „Komise“ vkládají slova „a Kontrolního úřadu ESVO“.

               e)V článku 25 se doplňuje nový odstavec, který zní:

               „5.
                     Státy ESVO se podílejí na příspěvku Unie uvedeném v odst. 3 písm. a). Pro tento účel se použijí obdobně postupy stanovené v čl. 82 odst. 1 písm. a) a v protokolu 32 k Dohodě o EHP.“

               f)V článku 30 se doplňují nové pododstavce, které znějí:

               „Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 82 odst. 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie je náborový orgán agentury oprávněn zaměstnávat na základě smlouvy státní příslušníky států ESVO, kteří požívají veškerých občanských práv.

               Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. e), čl. 82 odst. 3 písm. e) a čl. 85 odst. 3 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie považuje Úřad s ohledem na své zaměstnance jazyky uvedené v čl. 129 odst. 1 Dohody o EHP za jazyky Unie uvedené v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.“

               g)V článku 34 se doplňuje toto:

               „Státy ESVO poskytují Úřadu BEREC výsady a imunity rovnocenné těm, jež jsou obsaženy v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.“

               h)V článku 36 se doplňuje nový odstavec, který zní:

               „4.
                     Na vnitrostátní regulační orgány států ESVO se s ohledem na dokumenty připravené sdružením BEREC nebo úřadem BEREC pro účely uplatňování nařízení vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise.“

               i)V čl. 40 odst. 2 se:

               i) za slovo „Komise“ vkládají slova „, Kontrolního úřadu ESVO“ případně „, Kontrolní úřad ESVO“;

               ii) s ohledem na státy ESVO se slova „s právem Unie a vnitrostátním právem“ nahrazují slovy „s Dohodou o EHP a vnitrostátním právem“.

               j)V čl. 41 odst. 1 písm. a) a b) se za slovo „Komisi“ případně „Komise“ vkládají slova „, Kontrolnímu úřadu ESVO“ případně „, Kontrolního úřadu ESVO“.

               2.
                     V bodě 5ob (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:

               „, ve znění:

               –32018 R 1971: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018 (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 1).“

               Článek 2

               V protokolu 37 k Dohodě o EHP se vkládá nový bod, který zní:

               „41.Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971).“

               Článek 3

               Znění nařízení (EU) 2018/1971 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP
                  2*.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne […].

                  Za Smíšený výbor EHP

                  předseda/předsedkyně

                  […]

                  tajemníci

                  Smíšeného výboru EHP

                  […]

                     (1)

                        Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 1.

                     (2)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP

               PŘÍLOHA 2

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP

               č. […]

               ze dne […],

               kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění)
                  1
               , ve znění opravy v Úř. věst. L 334, 27.12.2019, s. 164 a Úř. věst. L 419, 11.12.2020, s. 36, by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (2)Směrnicí (EU) 2018/1972 se zrušují s účinností ode dne 21. prosince 2020 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES
                  2
               , 2002/20/ES
                  3
               , 2002/21/ES
                  4
                a 2002/22/ES
                  5
               , které jsou začleněny do Dohody o EHP, a které je proto třeba v Dohodě o EHP s účinností ode dne 21. prosince 2020 zrušit.

               (3)Příloha XI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha XI Dohody o EHP se mění takto:

               1.
                     Za bod 5czq (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971) se vkládá tento text:

               „5czr. 32018 L 1972: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění) (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36), ve znění opravy v Úř. věst. L 334, 27.12.2019, s. 164 a Úř. věst. L 419, 11.12.2020, s. 36.

               Pro účely této dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)
                     Odkazy na právo Unie, včetně odkazů na Smlouvu o fungování EU a její ustanovení, se považují za odkazy na Dohodu o EHP.

               b)
                     V článku 28 se v odstavci 4 doplňuje nový pododstavec, který zní:

               „Po konzultaci s vnitrostátními regulačními orgány může Kontrolní úřad ESVO přijmout rozhodnutí určená dotčeným státům ESVO, přičemž v nejvyšší možné míře zohlední stanovisko RSPG.

               Pokud Kontrolní úřad ESVO nebo Komise hodlají přijmout rozhodnutí týkající se problému nebo sporu, který se týká jak státu ESVO, tak členského státu EU, spolupracují s cílem dohodnout se na rozhodnutích o řešení přeshraničního škodlivého rušení. Kontrolní úřad ESVO a Komise tak v nejvyšší možné míře zohlední stanovisko RSPG. Ustanovení článku 109 Dohody o EHP se použije obdobně.“

               c)
                     V čl. 31 odst. 2 se, pokud jde o státy ESVO, slova „článku 267 Smlouvy o fungování EU“ nahrazují slovy „článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora“.

               d)
                     V čl. 65 odst. 1 se doplňuje nové pododstavce, které znějí:

                „Po konzultaci s vnitrostátními regulačními orgány může Kontrolní úřad ESVO přijmout rozhodnutí, které vymezí nadnárodní trhy mezi dvěma nebo více státy ESVO.

               Pokud Kontrolní úřad ESVO nebo Komise hodlají vymezit nadnárodní trh, který se týká jak státu ESVO, tak členského státu EU, spolupracují s cílem vydat identická rozhodnutí k vymezení tohoto nadnárodního trhu. Ustanovení článku 109 Dohody o EHP se použije obdobně.“

               e)Pokud jde o státy ESVO,

               i) v čl. 100 odst. 1 se slova „Listinu základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a obecné zásady práva Unie“ nahrazují slovy „základní práva a obecné zásady Dohody o EHP“;

               ii)v čl. 100 odst. 2 se slova „práv a svobod uznávaných Listinou“, slova „čl. 52 odst. 1 Listiny“ a slova „Listinou“ nahrazují slovy „základní práva“ v příslušném mluvnickém tvaru.“

               2.
                     Za bod 5cla (rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 243/2012/EU) se s účinností ode dne 21. prosince 2020 doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:

               „, ve znění:

               –32018 L 1972: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018 (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36).“

               3.
                     Znění bodů 5cj, 5ck, 5cl a 5cm se zrušují s účinkem ode dne 21. prosince 2020.

               Článek 2

               Znění směrnice (EU) 2018/1972, ve znění opravy v Úř. věst. L 334, 27.12.2019, s. 164 a Úř. věst. L 419, 11.12.2020, s. 36, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP
                  6*.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne […].

                  Za Smíšený výbor EHP

                  předseda/předsedkyně

                  […]

                  tajemníci

                  Smíšeného výboru EHP

                  […]

                     (1)

                        Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36.

                     (2)

                        Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7.

                     (3)

                        Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21.

                     (4)

                        Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.

                     (5)

                        Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51.

                     (6)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.7.2021
            COM(2021) 418 final
            2021/0235(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat písemným postupem účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech, pokud jde o přezkum odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí obsažené v příloze VI

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má jménem Evropské unie zaujmout Komise v souvislosti s přezkumem odvětvové dohody o projektech výroby elektřiny z uhlí, rovněž označované jako odvětvová dohoda o uhelném průmyslu (dále jen „odvětvová dohoda“), která je obsažena v příloze VI Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“).

               Aktualizace odvětvové dohody se projednává na úrovni účastníků ujednání na základě návrhu Evropské unie předloženého dne 21. dubna 2021 (dále jen „návrh“). Návrh vyzývá účastníky, aby ujednání sladili se svými společnými cíli v oblasti klimatu, jelikož všichni účastníci podepsali Pařížskou dohodu, změnou pravidel odvětvové dohody s cílem ukončit jakoukoli možnost podpory ve formě státem podporovaných vývozních úvěrů a vázané pomoci podle pravidel ujednání pro vývoz uhelných elektráren a souvisejících projektů.

               Vzhledem k tomu, že otázky související s klimatem, a konkrétněji otázka postupného vyřazování uhlí pro výrobu elektřiny, jsou v centru pozornosti, mohou být účastníci schopni dosáhnout dohody o této otázce před konferencí COP26 v listopadu 2021. Konkrétně předseda COP26 naléhavě vyzývá státy, aby se vzdaly výroby elektřiny z uhlí, a státy G7 se dne 21. května 2021 zavázaly, že do konce roku 2021 ukončí novou přímou státní podporu pro neomezenou mezinárodní výrobu tepelné energie z uhlí, mimo jiné prostřednictvím oficiální rozvojové pomoci, financování vývozu, investic a finanční podpory a podpory obchodu. Má-li Evropská unie nadále prokazovat své vysoké ambice, je zásadní, aby byla připravena zaujmout postoj k případné dohodě o této otázce s dostatečným předstihem před konferencí COP26, která by se konala ve dnech 1. až 12. listopadu 2021.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               Ujednání je gentlemanskou dohodou mezi EU, Spojenými státy, Kanadou, Japonskem, Koreou, Norskem, Švýcarskem, Austrálií, Novým Zélandem, Tureckem a Spojeným královstvím, která poskytuje rámec pro řádné používání státem podporovaných vývozních úvěrů. V praxi to znamená jednak zajištění rovných podmínek pro hospodářskou soutěž založenou na ceně a kvalitě vyváženého zboží a služeb, a nikoli na stanovených finančních podmínkách, jednak odstranění dotací a narušení trhu, jež souvisejí se státem podporovanými vývozními úvěry. Ujednání vstoupilo v platnost v dubnu 1978 na dobu neurčitou, a ačkoli je mu poskytována administrativní podpora sekretariátu OECD, nejedná se o akt OECD
                  1
               .

               Ujednání je pravidelně aktualizováno s ohledem na politický vývoj a vývoj na finančním trhu, které ovlivňují poskytování státem podporovaných vývozních úvěrů. Ujednání bylo provedeno v právu EU nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011, a stalo se tak v EU právně závazným
                  2

                  3
               . Revize podmínek ujednání se začleňují do práva EU prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 2 uvedeného nařízení.

               2.2Účastníci Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech

               Evropská komise zastupuje Unii na zasedáních účastníků ujednání, jakož i v písemných postupech pro rozhodování účastníků ujednání. Rozhodnutí o všech změnách ujednání se přijímají na základě konsenzu. Postoj Unie přijímá Rada a projednávají jej členské státy v rámci pracovní skupiny Rady pro vývozní úvěry
                  4
               .

               2.3Zamýšlený akt účastníků odvětvové dohody

               Účastníci se poprvé dohodli na odvětvové dohodě v roce 2016, aby byli vývozci a kupující motivováni k tomu, aby odstoupili od nízkoúčinných uhelných elektráren. Odvětvová dohoda se skládá z odvětvových pravidel, která doplňují horizontální podmínky ujednání. Umožňuje pouze financování velkých elektráren (nad 500 MW) s „ultrasuperkritickou technologií“ nebo s nízkou intenzitou emisí (méně než 750 g CO2/kWh vyrobené elektřiny) a omezuje financování menších elektráren, které nesplňují vysoké standardy účinnosti, na země způsobilé pro zdroje Mezinárodního sdružení pro rozvoj.

               Odvětvová dohoda obsahuje doložku o přezkumu s cílem dále posílit její podmínky. Ustanovení čl. 6 písm. a) stanoví, že „Tato odvětvová dohoda bude přezkoumána do 30. června 2020 s cílem dále posílit její podmínky v druhé fázi, jež bude zahájena do 1. ledna 2021, a přispět tak ke společnému cíli řešení změny klimatu a pokračovat v postupném ukončování státní podpory pro uhelné elektrárny, mimo jiné s úmyslem omezit využívání méně účinných uhelných elektráren“. Konkrétně čl. 6 písm. b) stanoví, že „přezkum zohlední: 1) nejnovější klimatologické studie a důsledky rozhodnutí udržet globální oteplování pod hranicí 2 stupňů Celsia ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí pro investice do infrastruktury na celém světě“.

               Od přijetí odvětvové dohody v roce 2016 poukázala významná analýza na rychlé tempo a rozsah postupného omezování výroby tepelné energie z uhlí, které je nezbytné k udržení oteplování pod hranicí 2 °C: scénáře jsou obecně konzistentní, pokud jde o potřebu uzavřít téměř všechny uhelné elektrárny před rokem 2040. Podle pravidel odvětvové dohody přijatých v roce 2016 je však přímá a nepřímá podpora uhelným elektrárnám stále možná. Jako taková vyvstává otázka soudržnosti. Pracovní skupina Rady pro vývozní úvěry pracuje od roku 2020 na návrhu na přezkum odvětvové dohody za účelem jejího řešení.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Evropská komise jménem Unie předložila dne 21. dubna 2021 účastníkům ujednání návrh na přezkum odvětvové dohody, který byl původně projednán a přijat pracovní skupinou Rady pro vývozní úvěry. Návrh počítá s úplným ukončením financování vývozu pro odvětví energetiky spalující uhlí. Konkrétně vyzývá k okamžitému ukončení státem podporovaných vývozních úvěrů a vázané pomoci pro:

               –vývoz nových neomezených uhelných elektráren a jejich částí,

               –dodávky zařízení stávajícím neomezeným uhelným elektrárnám, ledaže by účelem dodaného zařízení bylo omezení znečištění a nevedlo by to k prodloužení životnosti elektrárny ani ke zvýšení kapacity, a

               –vývoz zboží a služeb souvisejících s rozvojem, výstavbou nebo rozšiřováním těžby energetického uhlí a s jakýmkoli druhem dopravy převážně používaným k přepravě energetického uhlí.

               Cílem tohoto návrhu je překlenout propast mezi závazkem účastníků splnit dlouhodobé cíle Pařížské dohody a ustanoveními odvětvové dohody, která stále umožňují podpořit vývoz uhelných elektráren a globální hodnotový řetězec výroby tepelné energie z uhlí. Návrh je plně v souladu s politickými prioritami Evropské unie. Zejména dne 25. ledna 2021 vyzvala Rada Evropské unie ve svých závěrech o diplomacii v oblasti klimatu a energetiky k celosvětovému ukončení dotací na fosilní paliva, které mají negativní dopad na životní prostředí, a k jasnému časovému harmonogramu a rozhodné a spravedlivé celosvětové transformaci směrem ke klimatické neutralitě, včetně postupného ukončení využívání uhlí bez omezování emisí při výrobě energie a – jako první krok – okamžitého ukončení veškerého financování nové uhelné infrastruktury ve třetích zemích.

               Vzhledem k tomu, že je zásadní, aby komunita OECD v oblasti vývozních úvěrů odpovídajícím způsobem převedla cíle politiky v oblasti klimatu do pravidel ujednání a do praktických opatření, bude Evropská unie na nadcházejících zasedáních usilovat o dosažení dohody o tomto postupném ukončení. Několik dalších účastníků se s největší pravděpodobností rovněž zaměří stejným směrem (zejména Spojené království, Kanada a Spojené státy) a další účastníci (Korea a Japonsko) letos oznámili, že ukončí podporu pro neomezenou mezinárodní výrobu tepelné energie z uhlí. Pokud budou jednání plodná, účastníci by mohli být vyzváni, aby přijali změny odvětvové dohody – a případně i některých článků ujednání s cílem zohlednit přezkum odvětvové dohody – během jednoho ze svých příštích zasedání, případně během mimořádného zasedání účastníků před konferencí COP26, v září nebo říjnu 2021. V tomto scénáři by Evropská unie měla mít možnost včas zaujmout postoj k přezkumu odvětvové dohody.

               4.Právní základ

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Zamýšlené rozhodnutí může rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES. Je tomu tak na základě článku 2 uvedeného nařízení, který stanoví, že „Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 3, kterými se mění příloha II, pokud je to nezbytné v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání“. To zahrnuje změny příloh ujednání.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají vývozních úvěrů, což spadá do působnosti společné obchodní politiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4. první pododstavec SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2021/0235 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat písemným postupem účastníků Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech, pokud jde o přezkum odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí obsažené v příloze VI

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“), včetně odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí (dále jen „odvětvová dohoda“) obsažené v příloze VI, byla provedena v právu EU nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011, a stala se tak pro Unii právně závaznými
                  6
               .

               (2)V souladu s článkem 6 odvětvové dohody by účastníci ujednání (dále jen „účastníci“) měli přezkoumat tuto odvětvovou dohodu s cílem dále posílit její podmínky, aby se přispělo ke společnému cíli řešení změny klimatu a pokračovalo v postupném ukončování státní podpory pro uhelné elektrárny.

               (3)Plánované rozhodnutí o přezkumu odvětvové dohody by mělo být v souladu s mezinárodními závazky Evropské unie podle Pařížské dohody a s politikou Unie v oblasti klimatu.

               (4)Rada Evropské unie ve svých závěrech o diplomacii v oblasti klimatu a energetiky ze dne 25. ledna 2021 vyzvala k celosvětovému ukončení dotací na fosilní paliva, které mají negativní dopad na životní prostředí, a k jasnému časovému harmonogramu a rozhodné a spravedlivé celosvětové transformaci směrem ke klimatické neutralitě, včetně postupného ukončení využívání uhlí bez omezování emisí při výrobě energie a – jako první krok – okamžitého ukončení veškerého financování nové uhelné infrastruktury ve třetích zemích.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ohledně rozhodnutí, pokud jde o přezkum odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí, neboť zamýšlené rozhodnutí účastníků ujednání se stane pro Unii právně závazné a bude moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie na základě článku 2 nařízení (EU) č. 1233/2011.

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V příloze je stanoven postoj, který má být zaujat jménem Unie, pokud jde o přezkum odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí obsažené v příloze VI Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech.

               Článek 2

               Zástupci Unie mohou odsouhlasit změny přílohy VI Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech, které jsou v souladu s pokyny uvedenými v příloze, bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 3

               Pokud jsou na zasedání účastníků nebo před zasedáním účastníků předloženy nové návrhy týkající se předmětu uvedeného v příloze, k nimž dosud neexistuje postoj Unie, stanoví se postoj Unie prostřednictvím koordinace na úrovni Unie předtím, než jsou účastníci vyzváni, aby přijali změnu ujednání. V takových případech musí být postoj Unie v souladu se stávajícími politikami a právními předpisy.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Ve smyslu článku 5 úmluvy OECD.

                     (2)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES (Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 45).

                     (3)

                        V minulosti byla dřívější znění ujednání OECD již provedena do práva EU prostřednictvím rozhodnutí Rady.

                     (4)

                        Rozhodnutí Rady o zřízení Pracovní skupiny pro koordinaci politiky pojištění úvěrů, zajištění úvěrů a finančních úvěrů (Úř. věst. 66, 27.10.1960, s. 1339).

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES (Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 45) (dále jen „nařízení (EU) č. 1233/2011“).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.7.2021
            COM(2021) 418 final
            PŘÍLOHY

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat písemným postupem účastníků ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech, pokud jde o přezkum odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí obsažené v příloze VI

               PŘÍLOHA

               NÁVRH

               Postojem Evropské unie je podpořit:

               (1)Okamžité ukončení poskytování státem podporovaných vývozních úvěrů a vázané pomoci pro:

               (a)vývoz nových projektů výroby elektřiny z uhlí nebo jejich částí.

               Projekty výroby elektřiny z uhlí jsou kompletní elektrárny nebo jejich části, které jsou poháněny uhlím; zahrnují všechny složky, vybavení, materiály a služby, včetně školení zaměstnanců, které jsou přímo nezbytné pro stavbu těchto elektráren a jejich uvedení do provozu.

               (b)dodávky zařízení do stávajících uhelných elektráren, pokud nejsou splněny všechny tyto podmínky:

               i)Účelem dodaného vybavení je omezení znečištění.

               ii)Dodané zařízení nevede ani k prodloužení životnosti zařízení, ani ke zvýšení kapacity.

               (2)Okamžité ukončení poskytování státem podporovaných vývozních úvěrů a vázané pomoci pro vývoz zboží a služeb souvisejících s:

               (a)rozvojem, výstavbou nebo rozšiřováním těžby energetického uhlí. To zahrnuje průzkum, těžbu a produkci energetického uhlí a související infrastruktury;

               (b)s jakýmkoli druhem dopravy (včetně druhů dopravy a související infrastruktury) používaným převážně k přepravě energetického uhlí.

               Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nepoužijí na projekty výroby elektřiny z uhlí, které spadají do oblasti působnosti a splňují podmínky dodatku II odvětvové dohody o vývozních úvěrech pro projekty v oblasti obnovitelných zdrojů energie, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a vodního hospodářství (příloha IV). Finanční podmínky vztahující se na tyto projekty jsou stanoveny v příloze IV.

               Ustanovení odst. 2 písm. a) a b) se vztahují na veškerý vývoz zboží a služeb, na něž se vztahuje toto ujednání, a to i v případech, kdy se na ně vztahují odvětvové dohody.

               Provádění tohoto návrhu může vést ke změnám v odvětvové dohodě o vývozních úvěrech pro projekty výroby elektřiny z uhlí obsažené v příloze VI, jakož i případně v ustanoveních Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech, zejména článku 6 uvedeného ujednání.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 9.8.2021
            COM(2021) 461 final
            2021/0259(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru Dopravního společenství, pokud jde o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie v regionálním řídícím výboru Dopravního společenství v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí regionálního řídícího výboru o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Smlouva o Dopravním společenství

               Evropská unie je stranou Smlouvy o Dopravním společenství (dále též „smlouva“), která se prozatímně uplatňuje od roku 2017. Smlouva má za cíl vytvořit Dopravní společenství v oblasti silniční, železniční, vnitrozemské vodní a námořní dopravy, jakož i rozvoj dopravní sítě mezi Evropskou unií a jihovýchodoevropskými stranami. Smlouva vstoupila v platnost dne 1. května 2019
                  1
               .

               2.2.Regionální řídící výbor

               Regionální řídící výbor je zřízen článkem 24 smlouvy. Odpovídá za správu smlouvy a za zajištění jejího řádného provádění. Za tímto účelem vydává doporučení a přijímá rozhodnutí v případech stanovených v této smlouvě. Regionální řídící výbor zejména:

               a) připravuje práci Rady ministrů;

               b) rozhoduje o zřízení technických výborů;

               c) vydává doporučení a přijímá rozhodnutí v souladu se Smlouvou o Dopravním společenství;

               d) s ohledem na nově přijaté akty EU přijímá příslušná opatření, zejména prostřednictvím revize přílohy I Smlouvy o Dopravním společenství;

               e) po konzultaci s Radou ministrů jmenuje ředitele stálého sekretariátu;

               f) může jmenovat jednoho či více zástupců ředitele stálého sekretariátu;

               g) stanoví pravidla stálého sekretariátu;

               h) může přezkoumat a rozhodnutím nově stanovit výši příspěvků do rozpočtu;

               i) přijímá roční rozpočet Dopravního společenství;

               j) přijímá rozhodnutí, ve kterém stanoví postup plnění rozpočtu, předkládání a revize účtů a inspekce;

               k) přijímá rozhodnutí ohledně sporů předložených smluvními stranami;

               l) přijímá obecné zásady v oblasti přístupu k dokumentům, pokud jde o dokumenty v držení subjektů zřízených Smlouvou o Dopravním společenství nebo podle ní;

               m) přijímá výroční zprávy o provádění globální sítě, které předkládá Radě ministrů;

               n) pokud jde o některé akty Unie, stanoví lhůty a způsoby jejich provedení jihovýchodoevropskými smluvními stranami.

               2.3.Zamýšlený akt regionálního řídícího výboru

               Regionální řídící výbor má na svém příštím zasedání přijmout rozhodnutí o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu (dále jen „zamýšlený akt“).

               Zamýšlený akt se stane závazným pro smluvní strany v souladu s čl. 25 odst. 1 smlouvy, který stanoví: „Rozhodnutí regionálního řídícího výboru jsou pro smluvní strany závazná“.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Přijetí tohoto rozhodnutí regionálním řídícím výborem je nezbytné k řádnému provádění smlouvy při vytváření Dopravního společenství v oblasti silniční, železniční, vnitrozemské vodní a námořní dopravy, jakož i k rozvoji dopravní sítě mezi Evropskou unií a jihovýchodoevropskými stranami. Cílem Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu bude řešit kritické otázky ve vodní dopravě (námořní záležitosti, vnitrozemské vodní cesty a přístavy), jakož i aspekty multimodality a podporovat jejich účinné využívání. Vzhledem k tomu, že Unie je stranou Smlouvy o Dopravním společenství, je nezbytné stanovit postoj Unie.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  2
               .

               4.1.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Regionální řídící výbor je orgán zřízený smlouvou, konkrétně Smlouvou o Dopravním společenství.

               Akty, které má regionální řídící výbor přijmout, představují akty s právními účinky. V souladu s článkem 26 Smlouvy o Dopravním společenství je regionální řídící výbor oprávněn přijímat rozhodnutí o zřízení technických výborů. Tato rozhodnutí vzhledem ke své povaze a jakožto součást mezinárodního práva, jímž se regionální řídící výbor řídí, obsahují prvky, které ovlivňují právní postavení stran Smlouvy o Dopravním společenství, a tudíž i Unie. V důsledku toho musí být považována za rozhodnutí s právními účinky.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Zamýšlený akt je nezbytný pro řádné fungování Smlouvy o Dopravním společenství. Tato smlouva sleduje cíle a má složky v oblasti silniční, železniční a vnitrozemské vodní dopravy, což jsou druhy dopravy, na něž se vztahuje článek 91 Smlouvy o fungování EU, jakož i v oblasti námořní dopravy, na niž se vztahuje čl. 100 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Vzhledem ke svému horizontálnímu charakteru se zamýšlený akt vztahuje na všechny tyto prvky.

               Hmotněprávní základ navrhovaného rozhodnutí proto tvoří následující ustanovení: článek 91 a čl. 100 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 91 a čl. 100 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               V souladu s čl. 25 odst. 2 Smlouvy o Dopravním společenství se rozhodnutí regionálního řídícího výboru zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

               2021/0259 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru Dopravního společenství, pokud jde o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 a čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Smlouva o založení Dopravního společenství byla jménem Unie schválena rozhodnutím Rady (EU) 2019/392
                  3
                a vstoupila v platnost dne 1. května 2019.

               (2)Smlouvou o založení Dopravního společenství byl zřízen regionální řídící výbor, aby smlouvu spravoval a zajistil její řádné provádění. Podle článku 26 Smlouvy o založení Dopravního společenství může regionální řídící výbor přijímat rozhodnutí o zřízení technických výborů.

               (3)Technické výbory mohou v oblasti své působnosti předkládat návrhy k rozhodnutí regionálnímu řídícímu výboru. Technické výbory se skládají ze zástupců smluvních stran. Všechny členské státy EU mají možnost účastnit se v roli pozorovatele.

               (4)Regionální řídící výbor má v brzké době přijmout rozhodnutí o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu.

               (5)Zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu usnadní řádné provádění smlouvy při vytváření Dopravního společenství v oblasti silniční, železniční, vnitrozemské vodní a námořní dopravy, jakož i rozvoj dopravní sítě mezi Evropskou unií a jihovýchodoevropskými stranami.

               (6)Cílem Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu by mělo být řešit kritické otázky ve vodní dopravě (námořní záležitosti, vnitrozemské vodní cesty a přístavy), jakož i aspekty multimodality a podporovat jejich účinné využívání.

               (7)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v regionálním řídícím výboru, jelikož tato rozhodnutí jsou nezbytná k provádění Smlouvy o založení Dopravního společenství a budou pro Unii závazná,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie v regionálním řídícím výboru zřízeném Smlouvou o založení Dopravního společenství, pokud jde o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu, vychází z návrhu aktu regionálního řídícího výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Drobné změny uvedeného návrhu rozhodnutí mohou zástupci Unie v regionálním řídícím výboru odsouhlasit bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2019/392 ze dne 4. března 2019 o uzavření Smlouvy o založení Dopravního společenství jménem Evropské unie (Úř. věst. L 71, 13.3.2019, s. 1).

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (3)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2019/392 ze dne 4. března 2019 o uzavření Smlouvy o založení Dopravního společenství jménem Evropské unie (Úř. věst. L 71, 13.3.2019, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 9.8.2021
            COM(2021) 461 final
            PŘÍLOHA

             návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru Dopravního společenství, pokud jde o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu

               PŘÍLOHA

               NÁVRH

               ROZHODNUTÍ
               REGIONÁLNÍHO ŘÍDÍCÍHO VÝBORU DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ č. 2021/

               ze dne ...

               o přijetí rozhodnutí o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu

               REGIONÁLNÍ ŘÍDÍCÍ VÝBOR DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ,

               s ohledem na Smlouvu o založení Dopravního společenství, a zejména na článek 26 uvedené smlouvy,

               ROZHODL TAKTO:

               Článek 1

               1.
                     Přijímá se rozhodnutí o zřízení Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu.

               2.
                     Cílem Technického výboru pro vodní dopravu a multimodalitu je řešit kritické otázky ve vodní dopravě (námořní záležitosti, vnitrozemské vodní cesty a přístavy), jakož i aspekty multimodality a podporovat jejich účinné využívání.

                     Za regionální řídící výbor

                     předseda/předsedkyně