				|

		52015PC0038

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY o pozastavení cel na dovoz některých těžkých olejů a jiných podobných výrobků /* COM/2015/038 final - 2015/0024 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Cílem tohoto návrhu nařízení Rady je
pozastavit všeobecná cla společného celního sazebníku na určité zboží
kapitoly 27 (těžké oleje), které se v současnosti zařazuje
do kódu KN 2707 99 99.
Podle poznámky 2 ke kapitole 27
patří oleje, v nichž hmotnost nearomatických složek převládá nad
hmotností složek aromatických, do čísla 2710, a tyto výrobky jsou
tudíž osvobozeny od cla, jsou-li určeny pro zpracování některým
specifickým procesem. Avšak oleje, v nichž hmotnost aromatických složek
převládá nad hmotností složek nearomatických, se od dubna 2013
zařazují do čísla 2707 (KN 2707 99 9),
a podléhají tudíž celní sazbě ve výši 1,7 %.
Technické vlastnosti dotčených
výrobků jsou uvedeny ve vysvětlivkách ke kombinované nomenklatuře[1] pro podpoložky
2707 99 91 a 2707 99 99; tyto vysvětlivky byly
v dubnu 2013 pozměněny s cílem objasnit definici
výrobků, na něž se vztahuje číslo 2710, a odstranit
rozpor mezi vysvětlivkami ke kombinované nomenklatuře
a poznámkou 2 ke kapitole 27. Proto jsou tyto oleje zařazeny
do různých podpoložek na základě podílu aromatických složek,
které obsahují, a následně se na ně vztahuje různé celní
zacházení. V důsledku toho tyto oleje od dubna 2013 podléhají
clu ve výši 1,7 %.
Ovšem v zájmu hospodářských subjektů
by oba druhy těchto olejů bez ohledu na obsah aromátů,
jsou-li určeny ke zpracování některým „specifickým procesem“ podle
definice v doplňkové poznámce 5 ke kapitole 27
(vakuovou destilací, krakováním, reformováním atd.) a vztahuje-li se
na ně režim konečného použití stanovený v nařízení Komise
(EHS) č. 2454/93[2],
měly být na všeobecném základě osvobozeny od cla
pod podmínkou, že k procesu došlo. Je třeba rovněž uvést,
že od 1. července 2014 byla nařízením Rady (EU)
č. 1387/2013 ze dne 17. prosince 2013[3]
všeobecná cla společného celního sazebníku pro tyto výrobky
dočasně pozastavena.
Cílem tohoto návrhu tedy je navrhnout pro
stejné kategorie výrobků stejné sazební zacházení, nezávisle
na jejich zařazení ke dni zveřejnění výše uvedené
vysvětlivky ke kombinované nomenklatuře, aby se zajistilo rovné
zacházení pro všechny hospodářské subjekty a aby se zabránilo
přerušení osvobození těchto výrobků od cla, jež se na ně
vztahuje od roku 1968.
Má se za to, že přiložený
návrh představuje vyvážený přístup, v němž jsou
zohledněny právní souvislosti i zájmy různých
zúčastněných stran, neboť poskytuje nepřerušené stejné
sazební zacházení po celou dobu.
Návrh je v souladu s politikou
zahraničního obchodu a průmyslovou politikou Unie.
Vzhledem k výše uvedenému se navrhuje,
aby bylo nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 odpovídajícím způsobem
změněno.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Dne 23. května 2014 a ve dnech 17.–18.
července 2014 byla konzultována sekce pro celní a statistickou nomenklaturu
Výboru pro celní kodex (úsek KN).
Ve dnech 4.–6. června 2014 byla
konzultována sekce pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex
(úsek zemědělství/chemie).
Ve dnech 19.–21. května 2014, 18.
června 2014 a 14.–15. července 2014 byla konzultována skupina
pro hospodářské otázky celních sazeb.
Zúčastněné strany již požádaly o
pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku na tyto výrobky,
které bylo uděleno nařízením Rady (EU) č. 722/2014. Cílem
tohoto nařízení je umožnit vrácení cla zaplaceného mezi dubnem 2013
a červnem 2014.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Právním základem tohoto návrhu je
článek 31 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Zásada subsidiarity se neuplatní, protože
návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality, neboť v souladu se Smlouvou podporuje obchod mezi
členskými státy a třetími zeměmi a vyvažuje obchodní
zájmy hospodářských subjektů, aniž by se měnila listina WTO pro
Unii.
Podle článku 31 Smlouvy o fungování
Evropské unie Rada kvalifikovanou většinou na základě návrhu Komise
stanoví všeobecnou celní sazbu.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Vzniklou ztrátu vlastních zdrojů je
obtížné odhadnout z důvodu neexistence podrobných statistik dovozu
těchto výrobků během období, kdy nebyly osvobozeny
od dovozního cla. Ztráta příjmů v tradičních vlastních
zdrojích se odhaduje zhruba na 29,4 milionu EUR ročně (na
základě dovozní statistiky u daného kódu TARIC v období
červenec–srpen 2014). Pro dané období 15 měsíců (od 4. 4. 2013
do 31. 6. 2014) se tato částka odhaduje zhruba na 36,7 milionu
EUR, přičemž do 4. 4. 2013 se clo neplatilo a od 1. 7. 2014 se
opět neplatí.
2015/0024 (NLE)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY
o pozastavení cel na dovoz
některých těžkých olejů a jiných podobných výrobků
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 31 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       V kombinované
nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS)
č. 2658/87[4]
se v čísle 2710 na všeobecném základě pozastavují cla na
některé oleje, v nichž hmotnost nearomatických složek převládá
nad hmotností složek aromatických, jsou-li tyto oleje určeny pro
zpracování specifickými procesy a pod podmínkou, že se na tyto výrobky vztahuje
režim konečného použití stanovený v nařízení Komise (EHS)
č. 2454/93[5].
(2)       Některé oleje
a jiné výrobky, v nichž hmotnost aromatických složek převládá
nad hmotností složek nearomatických, byly do dubna 2013 rovněž
zařazeny do čísla 2710, a vztahovalo se na ně tedy
osvobození od cla na dobu neurčitou.
(3)       Nicméně od 4. dubna
2013 byly tyto oleje a jiné výrobky zařazeny do čísla 2707,
bez osvobození od cla. S účinností od 1. července 2014
je pro ně nařízením Rady (EU) č. 1387/2013[6] uděleno
dočasné pozastavení všeobecných cel.
(4)       Vzhledem k tomu,
že v rámci Unie neexistují zdroje takovýchto olejů
ani jiných výrobků, v nichž hmotnost aromatických složek
převládá nad hmotností složek nearomatických, mělo být
zvýhodněné sazební zacházení uplatňováno bez přerušení, pokud
byly tyto výrobky určeny ke zpracování specifickými procesy a byl
splněn režim konečného použití.
(5)       Proto by se s cílem
přiměřeně zajistit přínos pozastavení cel na tyto
výrobky kódu KN 2707 99 99 mělo toto pozastavení použít se
zpětnou účinností od 4. dubna 2013 do 30. června 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 4. dubna 2013 do 30. června
2014 jsou cla na zboží kódu KN 2707 99 99 určené k použití
jako rafinérský poloprodukt, který má být zpracován jedním ze specifických
procesů popsaných v doplňkové poznámce 5 ke kapitole 27
druhé části kombinované nomenklatury stanovené v příloze
I nařízení (EHS) č. 2658/87, všeobecně pozastavena
pod podmínkou, že jsou splněny podmínky pro režim konečného
použití stanovené v článcích 291 až 300 nařízení (EHS)
č. 2454/93.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název návrhu/podnětu
              1.2.    Povaha návrhu/podnětu
              1.3.    Cíle
              1.4.    Odůvodnění návrhu/podnětu
              1.5.    Doba trvání akce a finanční dopad
              1.6.    Předpokládaný způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
              Odhadovaný dopad na příjmy
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.        Název návrhu/podnětu
Nařízení
Rady, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č.
2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním
sazebníku.
1.2.        Povaha návrhu/podnětu
¨ Návrh/podnět
se týká nové akce
¨ Návrh/podnět se
týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[7]
x Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce
¨ Návrh/podnět se
týká akce přesměrované na jinou akci
1.3.        Cíle
1.3.1.     Víceleté strategické cíle
Komise sledované návrhem/podnětem
Stanovit
na všeobecném základě osvobození od cla pro některé oleje,
v nichž hmotnost nearomatických složek nepřevládá nad hmotností
složek aromatických a které jsou určeny pro zpracování specifickým
procesem.
1.3.2.     Očekávané výsledky a
dopady
Upřesněte
účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
Pozastavení všeobecných cel na některé výrobky
(těžké oleje) kódu KN 2707 99 99 přílohy
I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července
1987 o celní a statistické nomenklatuře
a o společném celním sazebníku, jako tomu bylo do 4. dubna
2013.
1.4.        Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.4.1.     Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
Pozastavení
cla na oleje bez ohledu na obsah aromátů, jsou-li určeny ke
zpracování specifickými procesy a byl-li splněn režim konečného
použití.
1.4.2.     Přidaná hodnota ze
zapojení EU
Právním
základem tohoto návrhu je článek 31 Smlouvy o fungování Evropské
unie.
Zásada
subsidiarity se neuplatní, protože návrh spadá do výlučné pravomoci
Evropské unie.
1.4.3.     Závěry vyvozené z
podobných zkušeností v minulosti
Zařazení
těžkých olejů podle hmotnosti aromatických složek by nemělo mít
vliv na celní zacházení s nimi.
1.5.        Doba trvání akce a
finanční dopad
¨ Časově omezený návrh/podnět
–
X  Návrh/podnět s platností od 4. 4. 2013 do
30. 6. 2014
–
¨  Finanční dopad od RRRR do RRRR
¨ Časově
neomezený návrh/podnět
–
Provádění s obdobím rozběhu od roku 2013,
–
poté plné fungování.
1.6.        Předpokládaný
způsob řízení[8]
¨ Přímé řízení Komisí
–
¨ prostřednictvím jejích útvarů, včetně jejích
zaměstnanců v delegacích Unie;
–
¨  prostřednictvím výkonných agentur;
¨ Sdílené řízení
s členskými státy
¨ Nepřímé řízení, při kterém jsou úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu
pověřeny:
–
¨ třetí země nebo subjekty určené těmito
zeměmi;
–
¨ mezinárodní organizace a jejich agentury (upřesněte);
–
¨ EIB a Evropský investiční fond;
–
¨ subjekty uvedené v článcích 208 a 209 finančního nařízení;
–
¨ veřejnoprávní subjekty;
–
¨ soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby
v rozsahu, v jakém poskytují dostatečné finanční záruky;
–
¨ soukromoprávní subjekty členského státu pověřené
uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a
poskytující dostatečné finanční záruky;
–
¨ osoby pověřené prováděním zvláštních činností v
rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle hlavy V
Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním aktu.
–       Pokud vyberete více způsobů
řízení, upřesněte je v části „Poznámky“.
Poznámky
Celní
orgány členských států podle ustanovení celního kodexu („konečné
použití“).
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
Opatření,
na která se vztahují celní kontroly („konečné použití“) (články
291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93
(Úř. věst. L 253, 11.10.1993)).
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.        Odhadovaný dopad na
příjmy
–
¨  Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
–
x   Návrh/podnět má tento finanční dopad:
–
x           dopad na vlastní zdroje
–
¨         dopad na různé příjmy
v
milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová položka: || Prostředky dostupné v běžném rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[9]
 Rok: N
 Článek 120 ||   || 29,396 mil. EUR
Upřesněte
způsob výpočtu dopadu na příjmy.
Výpočet
ztráty příjmů z tradičních vlastních zdrojů vychází
z hodnoty dovozu výrobků kódu TARIC 2707 99 99 10
do EU během období dvou měsíců počínaje 1.
červencem 2014.
Je
třeba poznamenat, že z výrobků, které jsou předmětem
tohoto návrhu, se neplatilo žádné clo až do zveřejnění
vysvětlivky ke kombinované nomenklatuře
(Úř. věst. C 96/23, 4.4.2013).
Jak
bylo řečeno, takovéto pozastavení cel je v platnosti od 1.
7. 2014. Dovozy v rámci dotčeného kódu TARIC činí
192 128 522,445 EUR za měsíc bez zohlednění celních
preferencí.
Odhadovaná
roční celková ztráta příjmů z tradičních vlastních
zdrojů by tedy měla být vypočtena takto:
192
128 522, 445 EUR × 12 = 2 305 542 269,46 EUR;
2
305 542 269,46 EUR x 1,7 % = 39 194 248,58082 EUR;
39
194 248,58082 EUR x 75 % = 29 395 663,935615 EUR.
[1]               Vysvětlivky
ke kombinované nomenklatuře (Úř. věst. C 96,
4.4.2013, s. 23).
[2]               Nařízení
Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí
nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex
Společenství (Úř.
věst. L 253, 11.10.1993, s. 1).
[3]               Nařízení
Rady (EU) č. 1387/2013 ze dne 17. prosince 2013
o pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro
určité zemědělské produkty a průmyslové výrobky
(Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 201).
[4]               Nařízení
Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické
nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L
256, 7.9.1987, s. 1).
[5]               Nařízení
Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí
nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex
Společenství (Úř.
věst. L 253, 11.10.1993, s. 1).
[6]               Nařízení
Rady (EU) č. 1387/2013 ze dne 17. prosince 2013
o pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro
určité zemědělské produkty a průmyslové výrobky
(Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 201).
[7]               Uvedené
v čl. 54 odst. 2 písm. a) nebo b) finančního nařízení.
[8]               Vysvětlení
způsobů řízení spolu s odkazem na finanční nařízení
jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[9]               Pokud
jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést
čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 %
nákladů na výběr.


title: Návrh nařízení Rady o zaručených tradičních specialitách u zemědělských produktů a potravin

text:
Důležité právní upozornění

|

52005PC0694

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.12.2005KOM(2005)694 v konecném znení2005/0270(CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo zaručených tradičních specialitách u zemědělských produktů a potravin(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Od 24. července 1993 umožňuje nařízení Rady (EHS) č. 2082/92 o osvědčeních o zvláštní povaze zemědělských produktů a potravin uznávat a chránit na úrovni Společenství tradiční zemědělské produkty a potraviny, které vykazují zvláštní povahu. Zvláštní povaha těchto produktů je spjata s metodou produkce a/nebo přípravy, nikoli však se zeměpisným původem.2. Od vytvoření tohoto režimu bylo zapsáno do rejstříku 15 zemědělských produktů a potravin, z nichž některé mají významný hospodářský potenciál. Komise obdržela od různých členských států 18 nových žádostí o zápis.3. Tento právní nástroj umožňuje producentům zhodnotit jejich produkty, a přitom zaručuje ochranu spotřebitele proti nekalým praktikám a zároveň zaručuje poctivost obchodních transakcí. Hlavní výhodou, která ze zápisu podle nařízení vyplývá, je identifikace produktu za použití zapsaného názvu spolu se zmínkou „zaručená tradiční specialita“ a s logem Společenství. Pokud jde o použití názvu, jsou dvě možnosti: zápis do rejstříku lze učinit s výhradou používání názvu pro producenty, kteří dodržují specifikace, nebo bez této výhrady. Od vstupu nařízení v platnost bylo učiněno pouze pět zápisů do rejstříku s výhradou názvu. Členské státy jsou povinny chránit údaj „zaručená tradiční specialita“, odpovídající logo a vyhrazené názvy. Zaručené tradiční speciality nespadají pod právo k duševnímu vlastnictví ve smyslu dohod TRIPS.4. Je třeba zajistit, aby producenti členských zemí WTO mohli využívat zápisu do rejstříku bez podmínek rovnocennosti a reciprocity a aby státní příslušníci těchto zemí, kteří mohou prokázat oprávněný zájem, mohli proti zápisu do rejstříku podat námitky. A producenti ze členských zemí WTO musejí mít na základě klauzule o národním zacházení možnost využívat specifikace zapsané v rejstříku jako zaručené tradiční speciality stejně jako producenti ze členských států. Kromě toho je třeba stanovit ustanovení, jimiž se zaručí existence a rozsah stávajících práv k duševnímu vlastnictví jako např. ochranných známek a zeměpisných označení.5. Účelem návrhu je také zjednodušit a zpřesnit postupy a vyjasnit poslání různých orgánů, které jsou zapojeny do prověřování žádostí. Je vysvětleno, že úkoly, které lze lépe plnit na úrovni vnitrostátní, mají být svěřeny vnitrostátním orgánům, a to při zajištění dodržení rovnosti zacházení mezi zúčastněnými stranami včetně zúčastněných stran ze třetích zemí.6. Postup pro zápis zaručených tradičních specialit do rejstříku se v současnosti člení do dvou etap. Skupina producentů nejprve předloží žádost o zápis do rejstříku příslušným orgánům dotyčného členského státu. Vnitrostátní orgány poté předají žádost Komisi k zápisu do rejstříku; která předá přeloženou žádost ostatním členským státům.7. Členské státy však zpravidla předkládají Komisi dokumentaci, která je až příliš objemná a až příliš podrobná. Navrhuje se tedy, aby se na úroveň Společenství předávala pouze specifikace ve vlastním smyslu, přičemž na vnitrostátních orgánech je zhodnocení tradiční a specifické povahy dotyčných zemědělských produktů a potravin.8. Komise jinak zveřejňuje základní údaje z žádosti v Úředním věstníku Evropské unie , takže každá osoba s oprávněným zájmem může vznést proti zápisu do rejstříku námitku. Navrhuje se vymezit přípustné důvody ke vznesení námitky, aby se zamezilo tomu, že Komise by se musela zabývat prohlášeními o námitce s fantazijní nebo nekalou povahou. Tato opatření by měla umožnit ulehčení administrativních postupů na úrovni Společenství.9. Návrh obsahuje četná zjednodušení a vysvětlení. Ukázalo se totiž, že účel nařízení není dostatečně jasný dotyčným producentům ani ostatním dotyčným hospodářským subjektům. Používané termíny jsou složité a definice nejsou dostatečně přesné. Termín „tradiční“ dokonce ani definován není. Zároveň se navrhuje, aby se napravily některé nekonsistentní pasáže jako třeba délka lhůty k podání námitek v případě žádosti o změnu specifikace, která je stanovena na šest měsíců v jednom odstavci a na tři měsíce v jiném odstavci.10. Pokud jsou vhodné, navrhují se zlepšení režimu, která jsou stejná jako zlepšení navržená pro režim ochrany zeměpisných označení a označení původu, zejména pokud jde o kontrolní režim, řízení při zápisu do rejstříku a při podání námitek, povinné uvedení údaje „zaručená tradiční specialita“ a loga Společenství na vnějším značení produktů a o předložení záležitosti Řídícímu výboru pro aspekty týkající se žádostí o zápis do rejstříku.11. O hlavních bodech těchto změn proběhly konzultace se zúčastněnými stranami. Diskuse v rámci Poradní skupiny pro jakost zemědělských produktů (v červnu 2005) a v rámci Regulativního výboru pro osvědčení o zvláštní povaze zemědělských produktů a potravin podtrhly význam režimu a poskytly příklady jeho úspěchu.12. Zamýšlená opatření nemají finanční dopad na celkový rozpočet Evropských společenství.2005/0270(CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo zaručených tradičních specialitách u zemědělských produktů a potravinRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Produkce, výroba a odbyt zemědělských produktů a potravin zaujímají významné místo v hospodářství Společenství.(2) Je třeba podporovat diverzifikaci v zemědělské produkci. Propagace tradičních produktů se zvláštní povahou se může stát významným přínosem pro venkov, zejména ve znevýhodněných a odlehlých oblastech, neboť se tak může jednak zvýšit příjem zemědělců, jednak stabilizovat venkovské obyvatelstvo v těchto oblastech.(3) K dobrému fungování vnitřního trhu v oblasti potravin je třeba dát hospodářským subjektům k dispozici právní nástroje, které jim umožní zhodnotit jejich produkty, a přitom zaručí ochranu spotřebitele proti nekalým praktikám a zároveň zaručí poctivost obchodních transakcí.(4) Nařízení Rady (EHS) č. 2082/92 ze dne 14. července 1992 o osvědčeních o zvláštní povaze zemědělských produktů a potravin[2] definovalo osvědčení o zvláštní povaze a pojem „zaručená tradiční specialita“ byl stanoven a zaveden nařízením Komise (EHS) č. 1848/93[3], kterým byla stanovena prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2082/92. Osvědčení o zvláštní povaze, častěji označená jako „zaručené tradiční speciality“, umožňují odpovědět na poptávku spotřebitelů po tradičních produktech se zvláštní povahou. Vzhledem k rozmanitosti produktů uváděných na trh a k množství informací, jež o nich jsou poskytnuty, musí mít spotřebitel, aby si mohl lépe vybrat, jasnou a stručnou informaci týkající se přesně této zvláštní povahy produktů.(5) Za účelem vyjasnění je třeba používat již nikoli výraz „osvědčení o zvláštní povaze“, ale pouze výraz „tradiční zaručená specialita“, který je srozumitelnější, a upřesnit definici zvláštní povahy a zavést definici termínu „tradiční“, aby byl účel nařízení zřetelnější pro producenty i spotřebitele.(6) Někteří producenti si přejí zhodnocovat tradiční zemědělské produkty nebo potraviny, jelikož ty se jasně odlišují od ostatních podobných produktů nebo potravin svými zvláštními vlastnostmi. K zajištění ochrany spotřebitele je třeba, aby se osvědčená zvláštní povaha kontrolovala. Takový dobrovolný režim, který by hospodářským subjektům umožňoval dát na úrovni Společenství na vědomí jakost nějaké potraviny, musí poskytovat veškeré záruky co do správnosti údajů, které by mohly být o jakosti uváděny při obchodu.(7) Na zemědělské produkty a potraviny se vztahují, pokud jde o označování, obecná pravidla stanovená ve Společenství, a zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy[4]. Vzhledem k jejich zvláštní povaze je nicméně třeba přijmout doplňková zvláštní ustanovení pro zaručené tradiční speciality. Pro usnadnění a urychlení identifikace zaručených tradičních specialit vyprodukovaných na území Společenství je třeba učinit povinným používání dotyčných údajů Společenství a symbolů Společenství na jejich označení, přičemž je nicméně třeba stanovit přiměřenou lhůtu, aby se mohly hospodářské subjekty této povinnosti přizpůsobit.(8) Aby se zaručilo dodržování a konzistentnost osvědčené zvláštní povahy, je třeba, aby ji sami producenti sdružení do skupin definovali ve specifikaci. Producentům ze třetích zemí je otevřena možnost zápisu zaručené tradiční speciality do rejstříku.(9) Na zaručené tradiční speciality, které jsou chráněné na území Společenství, se musí vztahovat věrohodný kontrolní režim založený na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví a dobrých životních podmínkách zvířat[5], jakož i na kontrolním režimu k zajištění toho, aby hospodářské subjekty dodržovaly ustanovení specifikace před uvedením zemědělských produktů a potravin na trh.(10) Aby mohly být chráněny, musí být zaručené tradiční speciality zapsány do rejstříku na úrovni Společenství. Zápis do rejstříku umožňuje rovněž zajistit informování lidí činných v daném odvětví a spotřebitelů.(11) Je třeba, aby vnitrostátní orgány dotyčného členského státu prováděly posouzení u každé žádosti o zápis do rejstříku dodržování minimálních společných ustanovení včetně řízení o námitce na vnitrostátní úrovni, aby se zaručilo, že dotyčný zemědělský produkt nebo potravina je tradiční a má zvláštní povahu. Komise musí být následně zapojena do posouzení s cílem zaručit jednotný přístup u žádostí předaných členskými státy na straně jedné a u žádostí o zápis do rejstříku předložených producenty ze třetích zemí na straně druhé.(12) Aby se řízení o zápis do rejstříku stalo účinnějším, je třeba zamezit tomu, aby se musely projednávat nekalé a nepodložené námitky, a je třeba upřesnit důvody, na jejichž základě Komise posoudí přípustnost námitek, které jí byly předány. Právo na vyjádření námitek se přiznává oprávněně dotčeným státním příslušníkům ze třetích zemí podle stejných kritérií jako u producentů ze Společenství. Důkazy a hodnocení těchto kritérií musí být odůvodněny ve vztahu k území Společenství. Vzhledem k nabyté zkušenosti je třeba přizpůsobit dobu trvání lhůty pro podání námitek a pro konzultace mezi členskými státy v případě námitek.(13) Je třeba stanovit ustanovení, jimiž se zaručí existence a rozsah stávajících práv k duševnímu vlastnictví.(14) Aby nedošlo k vytvoření nerovných podmínek hospodářské soutěže, musí být každý producent včetně producentů ze třetí země s to používat název zapsaný do rejstříku a spojený s údajem a případně se symbolem Společenství, nebo název zapsaný do rejstříku jako takový, pokud zemědělský produkt nebo potravina, kterou produkuje nebo zpracovává, vyhovuje požadavkům odpovídající specifikace a pokud se obrací na kontrolní orgán podle ustanovení tohoto nařízení.(15) Údaje o zvláštní povaze zemědělského produktu nebo potraviny musejí být, aby byly atraktivní pro producenty a spolehlivé pro spotřebitele, právně chráněny a být předmětem veřejných kontrol.(16) Pokud u zaručené tradiční speciality během stanovené lhůty není Komisi oznámen žádný kontrolní orgán a pokud tedy daná zaručená tradiční specialita není předmětem produkce odpovídající zapsané specifikaci, je třeba zápis do rejstříku zrušit.(17) Je třeba přijmout opatření k provedení tohoto nařízení v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[6].(18) Je třeba stanovit ustanovení tohoto nařízení, která se budou vztahovat na žádosti o zápis do rejstříku doručené Komisi před vstupem tohoto nařízení v platnost, zejména v závislosti na dosažené fázi řízení o zápisu do rejstříku. Hospodářským subjektům je jinak třeba ponechat přiměřenou lhůtu k tomu, aby přizpůsobili soukromé kontrolní orgány a označení zemědělských produktů a potravin uváděných na trh jako zaručené tradiční speciality.(19) V zájmu jasnosti a transparentnosti je třeba zrušit nařízení (EHS) č. 2082/92 a nahradit ho novým nařízením,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1 Oblast působnosti1. Tímto nařízením se stanoví pravidla, podle nichž lze za zaručené tradiční speciality uznat:a) zemědělské produkty určené k lidské spotřebě a uvedené v příloze I Smlouvyb) potraviny uvedené v příloze I tohoto nařízení;Příloha I může být pozměněna postupem podle čl. 18 odst. 2.2. Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčeny ostatní zvláštní předpisy Společenství.3. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES[7] se nepoužije na zaručené tradiční speciality, které spadají do působnosti tohoto nařízení.Článek 2 Definice1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:a) „zvláštní povahou“ faktor nebo soubor faktorů, jimiž se zemědělský produkt nebo potravina jasně odlišuje od jiných podobných produktů nebo potravin náležejících do téže kategorie;b) „tradičním“ prokazatelné použití na trhu Společenství během období, které se alespoň rovná době obecně připisované jedné lidské generaci;c) „zaručenou tradiční specialitou“ tradiční zemědělský produkt nebo tradiční potravina, jejíž zvláštní povaha je uznávána Společenstvím pomocí zápisu do rejstříku podle tohoto nařízení;d) „skupinou“ každá organizace producentů nebo zpracovatelů téhož zemědělského produktu nebo téže potraviny, a to bez ohledu na právní formu nebo složení.2. Faktor nebo soubor faktorů uvedené v odst. 1 písm. a) se mohou vztahovat k inherentním vlastnostem produktu jako třeba k fyzikálním, chemickým, mikrobiologickým nebo organoleptickým vlastnostem nebo k metodě produkce nebo zpracování produktu nebo ke specifickým podmínkám, jež musejí panovat během produkce nebo zpracování produktu.Obchodní úprava zemědělského produktu nebo potraviny se nepovažuje za faktor ve smyslu odst. 1 písm. a).Zvláštní povaha definovaná v odst. 1 písm. a) se nesmí omezit na jakostní nebo množstevní složení.Jiné zainteresované strany se mohou zúčastnit skupiny ve smyslu odst. 1 písm. d).Článek 3 RejstříkKomise vede rejstřík zaručených tradičních specialit uznaných na úrovni Společenství podle tohoto nařízení.Rejstřík rozlišuje dva seznamy zaručených tradičních specialit podle toho, zda užívání názvu produktu nebo potraviny je či není vyhrazeno producentům, kteří dodržují specifikaci.Článek 4 Požadavky na produkty a názvy1. Aby mohly figurovat v rejstříku podle článku 3, musí zemědělský produkt nebo potravina buďto být vyprodukovány z tradičních surovin, nebo mít tradiční složení, nebo vykazovat způsob produkce nebo zpracování, který patří k tradičnímu druhu produkce nebo tradičnímu typu zpracování.Zapsat do rejstříku nelze zemědělský produkt nebo potravinu, jejichž zvláštní povaha spočívá v provenienci nebo v zeměpisném původu. Je však povoleno používání zeměpisných pojmů.2. Aby mohl být zapsán do rejstříku, musí název:a) buďto být sám o sobě zvláštní povahy;b) nebo vyjadřovat zvláštní povahu zemědělského produktu nebo potraviny.Název zvláštní povahy ve smyslu prvního pododstavce písmene a) musí být tradiční a v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo ustavený obyčejem.Nelze zapsat do rejstříku název vyjadřující zvláštní povahu ve smyslu prvního pododstavce písmene b), který:a) odkazuje pouze na obecná tvrzení používaná pro soubor zemědělských produktů nebo potravin nebo na tvrzení stanovená zvláštními právními předpisy Společenství;b) je nekalý jako třeba zejména název, který odkazuje na zjevnou vlastnost produktu nebo který neodpovídá specifikaci, a v důsledku toho je způsobilý uvést spotřebitele v omyl o vlastnostech produktu.Článek 5 Vztahy k právům duševního vlastnictví1. Produkt není zapsán do rejstříku jako zaručená tradiční specialita, pokud je název totožný nebo podobný s ochrannou známkou zapsanou do rejstříku pro stejné nebo podobné produkty v případech, kdy by existovalo riziko záměny nebo pokud název patří k zeměpisnému označení na území Společenství.2. Název rostlinné odrůdy nebo živočišného plemene může být použit v názvu zaručené tradiční speciality za podmínky, že není zavádějící co do povahy produktu.Článek 6 Specifikace1. Aby zemědělský produkt nebo potravina mohly být zaručenou tradiční specialitou, musejí být v souladu se specifikací.2. Specifikace musí obsahovat tyto údaje:a) název ve smyslu čl. 4 odst. 2 zformulovaný v jednom nebo více jazycích s údajem o tom, zda skupina požaduje zápis do rejstříku s výhradou názvu nebo bez výhrady názvu a zda by chtěla využívat ustanovení čl. 13 odst. 3;b) popis hlavních fyzikálních, chemických, mikrobiologických a organoleptických vlastností zemědělského produktu nebo potraviny;c) popis metody produkce, kterou musí producenti dodržovat, a to včetně povahy a vlastností suroviny nebo používaných přísad a metody zpracování zemědělského produktu nebo potraviny;d) klíčové údaje pro vymezení zvláštní povahy a případně odkaz na použitou referenční dokumentaci;e) klíčové údaje pro osvědčení tradiční povahy ve smyslu čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce;f) minimální požadavky a postupy pro kontrolu zvláštní povahy.Článek 7 Žádost o zápis1. Žádost o zápis zvláštní povahy zemědělského produktu nebo potraviny do rejstříku může podat jenom skupina.Více skupin pocházejících z různých členských států nebo z různých třetích zemí může podat společnou žádost.2. Skupina smí podat žádost o zápis do rejstříku pouze pro zemědělské produkty nebo potraviny, které produkuje nebo získává.3. Žádost o zápis musí obsahovat:a) název skupiny, která žádost podává;b) specifikaci podle článku 6;c) dokumentaci k prokázání zvláštní a tradiční povahy;d) odkazy na kontrolní strukturu nebo struktury podle článku 15.4. Pokud se skupina nachází v členském státě, podává se žádost u příslušného orgánu členského státu, v němž je usazena.Členský stát prověřuje žádost vhodnými prostředky za účelem ověření toho, zda je žádost oprávněná a zda splňuje podmínky tohoto nařízení.5. Členský stát organizuje v průběhu prověřování podle odst. 4 druhého pododstavce řízení o námitce na vnitrostátní úrovni, přičemž zaručuje odpovídající zveřejnění uvedené žádosti a stanoví přiměřenou dobu, během níž každá oprávněně dotčená osoba usazená na jeho území může oznámit své námitky proti žádosti.Členský stát zkoumá přípustnost obdržených prohlášení o námitce podle kritérií, která zahrnují kritéria uvedená v čl. 9 odst. 3 prvním pododstavci.6. Jakmile jsou splněny požadavky článků 4, 5 a 6, příslušný orgán předá Komisi:-  název skupiny, která žádost podává,-  specifikaci podle článku 6,-  odkazy na kontrolní strukturu nebo struktury podle článku 15,-  prohlášení členského státu, že žádost předložená skupinou splňuje podmínky tohoto nařízení a prováděcích pravidel k tomuto nařízení.7. Pokud žádost týkající se zemědělského produktu nebo potraviny pochází od skupiny ze třetí země, musí být adresována Komisi buďto přímo, anebo prostřednictvím příslušných orgánů třetí země a musí být složena z prvků stanovených v odstavci 3.8. Dokumentace uvedená v tomto článku, která se předává Komisi, musí být vypracována v některém úředním jazyce Společenství nebo k ní musí být přiložen ověřený překlad do některého úředního jazyka Společenství.Článek 8 Zkoumání Komisí1. Komise posuzuje žádost za účelem ověření toho, zda je žádost oprávněná a zda splňuje podmínky tohoto nařízení.Komise zveřejní seznam názvů, u nichž byla podána žádost o zápis do rejstříku, jakož i den, kdy byla žádost podána Komisi.2. Pokud se podmínky tohoto nařízení jeví jako splněné, Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie specifikaci uvedenou v článku 6 a kontaktní údaje skupiny, která žádost podala, a kontaktní údaje kontrolní struktury nebo struktur podle článku 15.V opačném případě Komise rozhodne postupem podle čl. 18 odst. 3 o zamítnutí žádosti o zápis.Článek 9 Námitky1. Ve lhůtě čtyř měsíců ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie podle čl. 8 odst. 2 prvního pododstavce každý jiný členský stát nebo třetí země může vznést námitku proti zamýšlenému zápisu do rejstříku tak, že u Komise podá řádně zdůvodněné prohlášení o námitce.2. Každá fyzická nebo právnická osoba přímo a osobně dotčená, která má bydliště či sídlo nebo je usazena v jiném členském státě, než který požádal o zápis do rejstříku, nebo ve třetí zemí, může rovněž vznést námitku proti zamýšlenému zápisu tak, že podá řádně odůvodněné prohlášení o námitce.U fyzických nebo právnických osob, které mají bydliště či sídlo nebo jsou usazeny v členském státě, se podání uskutečňuje u příslušného orgánu daného členského státu ve lhůtě pro podání prohlášení o námitce podle odstavce 1.U fyzických nebo právnických osob, které mají bydliště či sídlo nebo jsou usazeny v třetí zemi, se podání uskutečňuje u Komise buďto přímo nebo prostřednictvím příslušných orgánů dotyčné třetí země ve lhůtě stanovené v odstavci 1.3. Přípustná jsou pouze prohlášení o námitce doručená Komisi ve lhůtě stanovené v odstavci 1, která prokazují:a) buďto nedodržení podmínek stanovených v článcích 2, 4 a 5,b) nebo, pokud se jedná o žádost podle čl. 13 odst. 2, že název je používán zákonným, obecně známým a hospodářsky významným způsobem pro podobné zemědělské produkty nebo potraviny.Komise zkoumá přípustnost námitek.Kritéria uvedená v prvním pododstavci musí být prokázána a zhodnocena ve vztahu k území Společenství.4. Pokud Komise neobdrží žádnou přípustnou námitku podle odstavce 3, provede zápis zaručené tradiční speciality do rejstříku.Zápis se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie .5. Pokud jsou námitky přípustné podle odstavce 3, Komise vyzve zúčastněné strany k provedení vhodných konzultací.Pokud mezi zúčastněnými stranami dojde ve lhůtě šesti měsíců k dohodě, uvědomí strany Komisi o všech faktorech, jež dohodu umožnily, a to včetně stanoviska žadatele a stanoviska strany, která vznesla námitky. Pokud faktory zveřejněné podle ustanovení čl. 8 odst. 2 nedoznaly změny nebo byly změněny jenom minimálně, Komise postupuje podle odstavce 4 tohoto článku. V ostatních případech prování znovu zkoumání podle čl. 8 odst. 1.Pokud nedojde k dohodě, Komise učiní rozhodnutí postupem podle čl. 18 odst. 3 s přihlédnutím k poctivým a tradičním zvyklostem a k faktickému riziku záměny.Toto rozhodnutí se zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie .6. Dokumentace uvedená v tomto článku, která se předává Komisi, musí být vypracována v úředním jazyce Společenství nebo k ní musí být přiložen ověřený překlad do úředního jazyka Společenství.Článek 10 ZrušeníKomise může rozhodnout o zrušení zápisu zaručené tradiční speciality, pokud po lhůtě, kterou je třeba určit, se jeví, že pro daný produkt nebyl určen žádný kontrolní subjekt podle článku 15.Článek 11 Změna specifikace:1. Členský stát může požádat o změnu specifikace na žádost skupiny producentů zaručené tradiční speciality usazené na jeho území nebo na žádost skupiny producentů zaručené tradiční speciality usazené ve třetí zemi. V posledně uvedeném případě se žádost adresuje Komisi buďto přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů třetí země.Žádost musí dokázat oprávněný hospodářský zájem a popisovat požadované změny a uvést jejich odůvodnění.Žádost o schválení změny podléhá postupu podle článků 7 až 9. Pokud jsou však navržené změny zanedbatelné, rozhodne Komise o schválení změny bez použití postupu podle čl. 8 odst. 2 a podle článku 9.2. Příslušné orgány členských států zajistí, aby o zveřejnění byl informován každý producent nebo zpracovatel, který používá specifikaci, u které bylo zažádáno o změnu. Kromě prohlášení o námitce podle čl. 9 odst. 3 jsou přípustná prohlášení o námitce, která dokazují hospodářský zájem na produkci zaručené tradiční speciality.Článek 12 Údaje a symbol1. Na zaručenou tradiční specialitu smějí v označení, reklamě a dokumentaci ohledně zemědělského produktu nebo potraviny odkazovat pouze producenti, kteří dodržují odpovídající specifikaci.2. Pokud se odkazuje na zaručenou tradiční specialitu na etiketě zemědělského produktu nebo potraviny vyprodukované na území Společenství, musí zde figurovat zapsaný název, údaj „zaručená tradiční specialita“ nebo jeho zkratka „ZTS“, jakož i související symbol Společenství.3. Údaje uvedené v odstavci 2 jsou nepovinné na etiketách zaručených tradičních specialit vyprodukovaných mimo území Společenství.Článek 13 Podmínky týkající se zapsaného názvu1. Ode dne zveřejnění podle čl. 9 odst. 4 smí být název zapsaný v rejstříku podle článku 3 používán pro označení zemědělského produktu nebo potraviny odpovídající specifikaci jako zaručená tradiční specialita pouze podle podmínek stanovených v článku 12. Na etiketách produktů, které neodpovídají zapsané specifikaci, se nicméně mohou dále používat zapsané názvy, avšak nelze přitom uvádět údaj „zaručená tradiční specialita“, zkratku „ZTS“ ani související symbol Společenství.2. Zaručenou tradiční specialitu lze však zapsat s výhradou názvu ve prospěch zemědělského produktu nebo potraviny odpovídající zveřejněné specifikaci, pokud o to skupina požádala v žádosti o zápis, pokud z řízení podle článku 9 nevyplývá, že název je zákonným, obecně známým a hospodářsky významným způsobem používán pro podobné zemědělské produkty nebo potraviny. Ode dne zveřejnění podle čl. 9 odst. 4 se už nesmí název, a to ani ve spojení s údajem „zaručená tradiční specialita“, se zkratkou „ZTS“ nebo se souvisejícím symbolem Společenství, používat na etiketách podobných zemědělských produktů nebo potravin, které neodpovídají zapsané specifikaci.3. U názvů, u nichž se žádá o zápis do rejstříku pouze v jediném jazyce, může skupina ve specifikaci stanovit, že při uvedení produktu na trh kromě názvu produktu v originálním jazyce má etiketa obsahovat v ostatních jazycích údaj, že produkt byl získán v souladu s tradicí oblasti, členského státu nebo třetí země, odkud žádost pochází.Článek 14 Kontrolní systém1. Členské státy zajistí, aby se kontrolní systém stanovený nařízením (ES) č. 882/2004 použil na hospodářské subjekty spadající do působnosti ustanovení tohoto nařízení.2. Členské státy začlení hospodářské subjekty spadající do působnosti ustanovení tohoto nařízení do svých vnitrostátních kontrolních plánů podle článků 41, 42 a 43 nařízení (ES) č. 882/2004, jakož i do svých výročních zpráv podle článku 44 uvedeného nařízení.3. V souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 882/2004 určí členské státy příslušný ústřední orgán speciálně pověřený prováděním kontrolního systému v rámci tohoto nařízení.Článek 15 Kontroly týkající se dodržování specifikace ze strany hospodářských subjektů1. Za účelem provádění kontrol produktů týkajících se dodržování specifikace ze strany dotyčných hospodářských subjektů ještě před uvedením produktů na trh může příslušný orgán uvedený v čl. 14 odst. 3 určit jeden nebo více veřejnoprávních kontrolních subjektů nebo delegovat uvedené kontroly na jednoho nebo více soukromoprávních kontrolních subjektů.V souladu s čl. 7 odst. 3 písm. d) označí žádost o zápis do rejstříku jeden nebo více subjektů, které budou kontrolovat předmětné zemědělské produkty nebo potraviny.Pokud probíhá produkce ve třetí zemi, žádost o zápis do rejstříku označí jeden nebo více veřejnoprávních nebo soukromoprávních subjektů, které budou provádět kontroly uvedené v prvním pododstavci.2. Soukromoprávní kontrolní subjekty uvedené v prvním pododstavci se schvalují podle normy EN 45011 nebo rovnocenné normy.3. Veřejnoprávní nebo soukromoprávní kontrolní subjekty uvedené v odstavci 1 musí mít pravomoc prosazovat dodržování tohoto nařízení, a to včetně případného ukládání sankcí, pokud zjistí, že nějaký zemědělský produkt nebo potravina, u kterého se používá označení „zaručená tradiční specialita“, neodpovídá požadavkům specifikace.4. Každý členský stát oznamuje Komisi název a kontaktní údaje příslušného orgánu uvedeného v čl. 14 odst. 3, případných určených úředních kontrolních útvarů a soukromoprávních kontrolních subjektů uvedených v odstavci 1 prvním pododstavci, jejich odpovídající pravomoci, jakož i jakoukoli změnu v těchto údajích.U producentů nacházejících se v třetí zemi oznamuje skupina a v případě neexistence skupiny producent buďto přímo nebo prostřednictvím příslušných orgánů dotyčné třetí země Komisi informace uvedené v prvním pododstavci.Komise zveřejňuje informace uvedené v prvním pododstavci a ve druhém pododstavci, které se pravidelně aktualizují.5. Členské státy přijímají opatření nezbytná pro zajištění toho, aby producent, který dodržuje ustanovení tohoto nařízení, mohl být kontrolován orgány uvedenými v tomto článku.6. Náklady vzniklé kontrolami uvedenými v prvním článku nesou hospodářské subjekty, kterých se uvedené kontroly týkají.Článek 16 Hlášení producentů u kontrolních subjektů1. Každý producent z členského státu, i když patří ke skupině, která původně podala žádost, který hodlá poprvé produkovat zaručenou tradiční specialitu, o tom musí, i když patří ke skupině, jež původně podala žádost, včas uvědomit kontrolní útvar nebo kontrolní subjekt určený členským státem, ve kterém je usazen, podle pokynu příslušného orgánu uvedeného v čl. 14 odst. 3.2. Každý producent z třetí země, i když patří ke skupině, která původně podala žádost, který hodlá poprvé produkovat zaručenou tradiční specialitu, o tom musí včas uvědomit kontrolní útvar nebo kontrolní subjekt, případně podle pokynu skupiny producentů nebo příslušného orgánu třetí země.3. Určený kontrolní útvar nebo subjekt dbá před uvedením produktu na trh na to, aby producent dodržel zveřejněné údaje.Článek 17 Ochrana1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění právní ochrany před jakýmkoli nekalým nebo zavádějícím používáním údaje „zaručená tradiční specialita“ a souvisejícího symbolu, jakož i proti jakékoli nápodobě zapsaných a vyhrazených názvů v souladu článkem 13.2. Zapsané názvy jsou chráněny proti veškerým praktikám způsobilým uvést spotřebitele v omyl, a zejména proti praktikám vyvolávajícím dojem, že zemědělský produkt nebo potravina je zaručenou tradiční specialitou uznávanou Společenstvím.3. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k tomu, aby prodejní názvy používané na vnitrostátní úrovni nemohly být zaměněny s názvy zapsanými a vyhrazenými podle čl. 13 odst. 2.Článek 18 Stálý výbor pro zaručené tradiční speciality1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro zaručené tradiční speciality složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.4. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 19 Prováděcí pravidla a přechodná ustanovení1. Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se přijímají postupem podle čl. 18 odst. 2. Zahrnují zejména:a) ustanovení týkající se údajů, které musí být obsaženy ve specifikaci podle čl. 6 odst. 2;b) ustanovení týkající se podání žádosti o zápis do rejstříku podle čl. 7 odst. 1 skupinami nacházejícími se v různých členských státech nebo v různých třetích zemích;c) ustanovení týkající se podání žádostí o zápis do rejstříku podle čl. 7 odst. 3 Komisi, žádostí o zápis do rejstříku podle čl. 7 odst. 7 Komisi a žádostí o změnu podle článku 11 Komisi;d) ustanovení týkající se rejstříku zaručených tradičních specialit podle článku 3;e) ustanovení týkající se námitek podle článku 9, včetně vhodných konzultací mezi zainteresovanými stranami;f) ustanovení týkající se zrušení zaručené tradiční speciality z rejstříku podle článku 10;g) ustanovení týkající se údajů a symbolů podle článku 12;h) ustanovení týkající se zanedbatelné povahy změn podle čl. 11 odst. 1 čtvrtého pododstavce;i) rovnocenné normy pro kontrolní subjekty podle čl. 15 odst. 2;j) ustanovení týkající se podmínek pro kontrolu dodržování specifikace ze strany hospodářských subjektů podle článku 15.2. Názvy již zapsané v rejstříku na základě nařízení (EHS) č. 2082/92 ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení se automaticky přebírají do rejstříku podle článku 3. Na odpovídající specifikace se hledí jako na specifikace podle čl. 6 odst. 1.3. Komise přijme postupem podle čl. 18 odst. 2 nařízení k zajištění přechodu od pravidel nařízení (EHS) č. 2082/92 k pravidlům tohoto nařízení. Uvedené nařízení má zejména vymezit postupy k zajištění efektivního rozboru dosud nevyřízených žádostí o zápis do rejstříku podle nařízení (EHS) č. 2082/92. Tyto postupy mohou zahrnovat povinnost žadatelů poskytnout doplňkové údaje během lhůty, kterou je třeba stanovit.Článek 20 PoplatkyČlenské státy mohou vyžadovat zaplacení správního poplatku určeného k uhrazení nákladů vzniklých při posouzení žádostí o zápis o rejstříku, prohlášení o námitce a žádostí o změnu podle tohoto nařízení.Článek 21Nařízení (EHS) č. 2082/92 se zrušuje.Odkazy na zrušené nařízení se pokládají za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.Článek 22Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Ustanovení čl. 12 odst. 2 se však použijí od 1. května 2007.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa RadupředsedaPŘÍLOHA IPotraviny ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. b)-  Pivo,-  čokoláda a ostatní potravinářské přípravky obsahující kakao,-  cukrovinky, pečivo, cukrářské výrobky a sušenky,-  těstoviny, též vařené nebo plněné,-  předvařené pokrmy,-  hotové kořenící omáčky,-  polévky a vývary,-  nápoje na bázi rostlinných výtažků,-  zmrzliny a šerbety.PŘÍLOHA IISrovnávací tabulkaNařízení (EHS) č. 2082/92 | Toto nařízení |čl. 1 odst. 1 pododstavec 1 | čl. 1 odst. 1 pododstavec 1 |čl. 1 odst. 1 pododstavec 2 | čl. 1 odst. 1 pododstavec 2 |článek 1 odstavce 2 a 3 | článek 1 odstavce 2 a 3 |čl. 2 odst. 1 pododstavec 1 | čl. 2 odst. 1 písm. a) |čl. 2 odst. 1 pododstavec 2 | čl. 2 odst. 2 pododstavec 2 |čl. 2 odst. 1 pododstavec 3 | čl. 2 odst. 2 pododstavec 3 |čl. 2 odst. 2 první věta | čl. 2 odst. 1 písm. d) |čl. 2 odst. 2 druhá věta | čl. 2 odst. 2 pododstavec 4 |čl. 2 odst. 3 | čl. 2 odst. 1 písm. c) |– | čl. 2 odst. 1 písm. b) |– | čl. 2 odst. 2 pododstavec 1 |článek 3 | článek 3 |čl. 4 odst. 1 pododstavec 1 | čl. 4 odst. 1 pododstavec 1 |čl. 4 odst. 2 | čl. 1 odst. 1 pododstavec 2 |čl. 5 odst. 1 | čl. 4 odst. 2 pododstavec 1 |čl. 5 odst. 2 | čl. 4 odst. 2 pododstavec 3 |čl. 5 odst. 3 | čl. 4 odst. 2 první věta pododstavce 2 |čl. 5 odst. 4 | čl. 4 odst. 1 druhá věta pododstavce 2 |– | článek 5 |čl. 6 odst. 1 | čl. 6 odst. 1 |čl. 6 odst. 2 | čl. 6 odst. 2 |čl. 7 odst. 1 | čl. 7 odst. 1 |– | čl. 7 odst. 2 |čl. 7 odst. 3 | čl. 7 odst. 6 |– | článek 7 odstavce 7 a 8 |čl. 7 odst. 2 | čl. 7 odst. 3 |– | článek 7 odstavce 4 a 5 |– | čl. 8 odst. 1 |čl. 8 odst. 1 pododstavec 1 | – |čl. 8 odst. 1 pododstavec 2 | čl. 8 odst. 2 pododstavec 1 |čl. 8 odst. 2 | – |čl. 8 odst. 3 | článek 9 odstavce 1 a 2 |– | čl. 9 odst. 3 |čl. 9 odst. 1 | čl. 9 odst. 4 |čl. 9 odst. 2 | čl. 9 odst. 5 |článek 10 | článek 10 |čl. 11 odst. 1 | čl. 11 odst. 1 pododstavec 1 |čl. 11 odst. 2 pododstavec 1 | čl. 11 odst. 1 pododstavec 3 |– | čl. 11 odst. 1 pododstavec 2 |čl. 11 odst. 2 pododstavec 2 | čl. 11 odst. 2 |článek 11 odravce. 3 a 4 | – |článek 12 | čl. 19 odst. 1 písm. g) |čl. 13 odst. 1 | čl. 13 odst. 1 |čl. 13 odst. 2 | čl. 13 odst. 2 |– | čl. 13 odst. 3 |článek 14 | články 14 a 15 |čl. 15 odst. 1 | čl. 12 odst. 1 |– | článek 12 odstavce 2 a 3 |čl. 15 odst. 2 | čl. 16 odst. 1 |čl. 15 odst. 3 | čl. 16 odst. 3 |článek 16 | – |článek 17 | článek 17 odstavce 1 a 2 |článek 18 | čl. 17 odst. 3 |článek 19 | článek 18 |článek 20 | článek 19 |článek 21 | – |– | článek 21 |článek 22 | článek 22 |příloha | příloha I |– | příloha II |[1] Úř. věst. C …, …., s. ….[2] Úř. věst. L 208, 24.7.1992, s. 9. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1).[3] Úř. věst. L 168, 10.7.1993, s. 35. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2167/2004 (Úř. věst. L 371, 18.12.2004, s. 8).[4] Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/89/ES (Úř. věst. L 308, 25.11.2003, s. 15).[5] Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1. (opravené znění: Úř. věst. L 191, 28.5.2004, s. 1).[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.


				|

		52011PC0566

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem /* KOM/2011/0566 v konečném znění - 2011/0243 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           Komise svým rozhodnutím ze dne 1.
dubna 1987[1]
uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli
předpisu nejpozději po jeho desáté změně,
přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a
jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti
předpisů Unie snažit kodifikovat akty, za něž nesou
odpovědnost, i v kratších intervalech.
2.           Komise zahájila kodifikaci
nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 417/2002 ze dne 18. února
2002 o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné
konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem a o zrušení
nařízení Rady (ES) č. 2978/94[2].
Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
začleněny[3].
3.           Mezitím Lisabonská smlouva vstoupila
v účinnost. Článek 290 Smlouvy o fungování Evropské unie
zákonodárci umožňuje přenést na Komisi pravomoc přijímat
nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují
nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné.
Právní akty, jež Komise takto přijala, jsou podle terminologie nové
smlouvy „akty v přenesené pravomoci“ (čl. 290 odst. 3).
4.           Nařízení (ES) č. 417/2002
obsahuje ustanovení, u něhož by přenesení pravomoci bylo vhodné. Je
proto vhodné nahradit kodifikaci nařízení (ES) č. 417/2002
přepracováním, aby mohly být zapracovány veškeré změny.
5.           Tento přepracovaný návrh
byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění
nařízení (ES) č. 417/2002 a jeho následných změn vyhotoveného ve
všech úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské unie pomocí systému
na zpracování dat. V případech, že bylo změněno
číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým
číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené
v příloze II přepracovaného nařízení.
ê 417/2002
(přizpůsobený)
2011/0243 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o urychleném zavádění
požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných
tankerů s jednoduchým trupem
(Přepracované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
a zejména na čl. Ö 100 Õ odst. 2 této
smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
poté, co postoupily návrh legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[4],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů[5],
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
ò nový
(1)
Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 417/2002 ze dne 18. února 2002 o urychleném
zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u
ropných tankerů s jednoduchým trupem a o zrušení nařízení Rady
(ES) č. 2978/94[6]
bylo několikrát podstatně změněno[7]. Z důvodu srozumitelnosti a
přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 1 (přizpůsobený)
(2)
V rámci společné dopravní politiky Ö by měla Õ být
v námořní dopravě přijata opatření ke zvýšení
bezpečnosti a zabránění znečišťování.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 2 (přizpůsobený)
(3)
Ö Unie Õ je vážně
znepokojena nehodami v lodní dopravě týkajícími se ropných
tankerů a s tím spojeného znečištění pobřeží,
poškozování jeho fauny a flóry a taktéž ostatních mořských
zdrojů.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 3
(4)
Komise ve sdělení „Pro společnou politiku
bezpečnosti na moři“ zdůraznila požadavek mimořádné Rady
pro životní prostředí a dopravu ze dne 25. ledna 1993 podporovat akce
Mezinárodní námořní organizace (IMO) pro snížení bezpečnostního rozdílu
mezi novými a stávajícími loděmi zdokonalením nebo vyřazením
stávajících lodí.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 4
(5)
Evropský parlament v usnesení
o společné politice bezpečnosti na moři[8] uvítal sdělení Komise
a vyzval zejména k akci ke zdokonalení norem bezpečnosti
tankerů.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 5
(6)
Rada usnesením ze dne 8. června 1993
o společné politice bezpečnosti na moři[9] plně podpořila cíle
sdělení Komise.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 6
(7)
Evropský parlament v usnesení o ropné
skvrně v blízkosti francouzského pobřeží, které bylo
přijato dne 20. ledna 2000, uvítal úsilí Komise uspíšit datum, do kdy
ropné tankery budou muset mít konstrukci s dvojitým trupem.
ê 1726/2003 bod
odůvodnění 9
(8)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 21.
listopadu 2002 o ztroskotání ropného tankeru Prestige při pobřeží
Galicie vyzval k přísnějším opatřením, která by mohla
vstoupit v platnost rychleji, a konstatoval, že tato nová pohroma opět
zdůraznila potřebu účinné akce na mezinárodní úrovni a na úrovni
EU s cílem podstatného zlepšení námořní bezpečnosti.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 7
(9)
V Mezinárodní úmluvě
o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973
a v protokolu z roku 1978 týkajícího se této úmluvy (dále jen „MARPOL
73/78“) stanovila IMO v zájmu zabránit znečišťování stanovila
mezinárodně dohodnutá pravidla týkající se konstrukce a provozu
ropných tankerů. Všechny členské státy jsou smluvními stranami MARPOL
73/78.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 8
(10)
Podle článku 3.3 MARPOL 73/78 se uvedená
úmluva nevztahuje na válečné lodě, pomocná válečná plavidla ani
ostatní lodě vlastněné nebo provozované státem a používané pouze
pro vládní a neobchodní účely.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 9
(11)
Porovnání stáří tankerů a statistiky
nehod prokazuje rostoucí počet nehod starších lodí. Mezinárodně bylo
dohodnuto, že přijetí novel z roku 1992 MARPOL 73/78, které
vyžadují uplatňování požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné
konstrukce u stávajících ropných tankerů s jednoduchým trupem,
jakmile dosáhnou určitého stáří, zajistí u těchto
tankerů vyšší stupeň ochrany proti nepředvídatelnému
znečištění ropou v případě srážky nebo ztroskotání.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 10 (přizpůsobený)
(12)
Je v zájmu Ö Unie Õ , aby s cílem
snížit nebezpečí náhodného znečištění v evropských vodách
byla přijata opatření zajišťující, že ropné tankery vplouvající
do přístavů a příbřežních terminálů Ö nebo kotvící v
oblastech Õ , které jsou pod
pravomocí členských států, a ropné tankery plující pod vlajkou
členských států dodržují pravidlo Ö 20 Õ přílohy I MARPOL
73/78 revidované v roce Ö 2004 Õ rezolucí MEPC Ö 117(52)
přijatou Výborem pro ochranu mořského prostředí IMO (MEPC) Õ .
ê 457/2007 bod
odůvodnění 4 (přizpůsobený)
(13)
Ö Rezoluce MEPC
114(50), která byla přijatá 4. prosince 2003 zavedla do přílohy I MARPOL
73/78 o předcházení znečištění ropou z ropných tankerů
přepravujících těžké ropné produkty (TRP) nové pravidlo 21, které
zakazuje přepravu TRP v ropných tankerech s jednoduchým trupem. Õ Odstavce 5, 6 a 7
pravidla Ö 21 Õ stanoví možnost
udělit výjimky z uplatňování některých ustanovení Ö uvedeného Õ pravidla13H.
Prohlášení italského předsednictví Evropské rady jménem Evropské unie,
zaznamenané v úřední zprávě MEPC z jeho pátého zasedání (MEPC
50/3), vyjadřuje politický závazek tyto výjimky nevyužívat.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 11 (přizpůsobený)
(14)
Změny MARPOL 73/78 přijaté IMO dne 6.
března 1992 vstoupily v platnost dne 6. července 1993.
S cílem zabránit znečištění ropou v případě srážky
nebo ztroskotání tato opatření nařizují, aby ropné tankery dodané dne
6. července 1996 nebo později měly dvojitý trup nebo
splňovaly rovnocenné konstrukční požadavky. V rámci těchto
změn vstoupil dnem 6. července 1995 v platnost systém
vyřazování ropných tankerů s jednoduchým trupem dodaných
před tímto datem, který požaduje, aby tankery dodané před 1.
červencem 1982 vyhovovaly požadavkům dvojitého trupu nebo rovnocenné
konstrukce nejpozději do 25 let a v některých
případech do 30 let ode dne jejich dodání. Takovým stávajícím ropným
tankerům s jednoduchým trupem nebude povolen provoz po roce Ö 2005 Õ
a v některých případech po roce 2012, nebudou‑li
vyhovovat požadavkům dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce stanoveným
v pravidle Ö 19 Õ přílohy
I MARPOL 73/78. Tato lhůta uplyne nejpozději v roce 2026
pro stávající ropné tankery s jednoduchým trupem dodané po 1.
červnu 1982 nebo pro ty, které byly dodány před 1. červnem 1982
a byly přestavěny v souladu s požadavky MARPOL 73/78,
pokud jde o oddělené balastové tanky a jejich chráněné
umístění.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 12 (přizpůsobený)
(15)
Důležité změny pravidla Ö 20 Õ přílohy
I MARPOL 73/78 byly přijaty dne 27. dubna 2001 na
46. zasedání MEPC rezolucí MEPC 95(46) Ö a 4. prosince
2003 rezolucí MEPC 111(50), Õ kterou byl zaveden
nový systém urychleného vyřazování ropných tankerů s jednoduchým
trupem. Nové lhůty, ve kterých musí tankery vyhovět pravidlu Ö 19 Õ přílohy
I MARPOL 73/78, závisí na rozměru a stáří lodě. Proto
jsou ropné tankery rozděleny v tomto systému do tří kategorií
podle jejich prostornosti, konstrukce a stáří. Všechny tyto kategorie
včetně nejnižší Ö kategorie Õ 3 jsou důležité
pro obchod uvnitř Ö Unie Õ.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 13 (přizpůsobený)
(16)
Termín, do kterého musí být ropný tanker
s jednoduchým trupem vyřazen, je výroční den dodání lodě
podle časového rozpisu začínajícího v roce 2003 do roku Ö 2005 Õ pro ropné tankery
kategorie 1 a do roku Ö 2010 Õ pro ropné tankery
kategorií 2 a 3.
ê 417/2002 bod odůvodnění
15 (přizpůsobený)
(17)
Pravidlo Ö 20 přílohy
I MARPOL 73/78 Õ zavádí nový
požadavek, aby ropné tankery Ö s jednoduchým
trupem Õ směly být
nadále provozovány, pouze vyhoví-li Systému hodnocení stavu (CAS), které
přijala dne 27. dubna 2001 rezolucí MEPC 94(96) Ö ve znění
rezoluce MEPC 99(48) ze dne 11. října 2002 a rezoluce MEPC 112(50) ze
dne 4. prosince 2003 Õ . CAS ukládá
správě státu vlajky povinnost vydat prohlášení o shodě
a účastnit se práce na posuzování CAS. Ö CAS je
určen k odhalení konstrukčních slabin stárnoucích ropných
tankerů a měl by být uplatňován na všechny ropné tankery starší
než 15 let. Õ
ê 417/2002 bod
odůvodnění 16 (přizpůsobený)
(18)
Pravidlo Ö 20.5
přílohy I MARPOL 73/78 Õ umožňuje
výjimku pro ropné tankery kategorií 2 a 3, aby za určitých podmínek
mohly být provozovány i po uplynutí lhůty pro jejich vyřazení. Pravidlo
Ö 20.8.2 uvedené
přílohy Õ dává smluvním
stranám MARPOL 73/78 právo, aby byl ropným tankerům, kterým byl povolen
provoz podle této výjimky, odmítnut vstup do přístavů nebo
příbřežních terminálů, které jsou pod jejich pravomocí.
Členské státy prohlásily svůj úmysl toto právo využívat. Rozhodnutí
odvolat se na toto právo Ö by mělo Õ být sděleno
IMO.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 17
(19)
Je důležité zajistit, aby toto nařízení
neohrožovalo bezpečnost posádky nebo ropných tankerů při hledání
bezpečného přístavu nebo útočiště.
ê 417/2002 bod
odůvodnění 18
(20)
V zájmu umožnit dokům
v členských státech opravit ropné tankery s jednoduchým trupem
mohou členské státy učinit výjimku a umožnit těmto
plavidlům vstup do svých přístavů za předpokladu, že
nepřepravují žádný náklad.
ê 219/2009
čl. 1, příloha bod 7.4
ð nový
(21)
ð Komise by měla mít pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 290 Smlouvy za účelem změnyï některých odkazů na příslušná pravidla MARPOL 73/78 a
na rezoluce MEPC 111(50) a 94(46), aby byly tyto odkazy uvedeny do souladu se
změnami těchto pravidel a rezolucí přijatými IMO, avšak bez
rozšiřování oblasti působnosti tohoto nařízení. Tyto změny by měly být přijímány
v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999
o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených
Komisi[10].
ê 417/2002
(přizpůsobený)
è1 1726/2003
čl. 1 bod 1
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
Účelem tohoto nařízení je zavedení
systému urychleného vyřazování ropných tankerů s jednoduchým
trupem v zájmu uplatňování konstrukčních požadavků MARPOL
73/78 Ö definované
v článku 3 Õ týkajících se
dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů
s jednoduchým trupem è1 a zákaz
přepravy těžkých ropných produktů v ropných tankerech
s jednoduchým trupem do přístavů nebo z přístavů
členských států. ç
Článek 2
Oblast působnosti
ê 1726/2003
čl. 1 bod 2 (přizpůsobený)
1. Toto nařízení se vztahuje na ropné
tankery o nosnosti 5 000 tun a více:
Ö a)     které
plují pod vlajkou členského státu;Õ
Ö b)     které
bez ohledu na vlajku, pod kterou plují, vplouvají do přístavu nebo
příbřežního terminálu pod pravomocí členského státu nebo tento
přístav nebo příbřežní terminál opouštějí nebo kotví
v oblasti pod pravomocí členského státu. Õ
Pro účely čl. 4 odst. 3 se
toto nařízení použije pro ropné tankery o nosnosti 600 tun
a více.
ê 417/2002
2. Toto nařízení se nevztahuje na žádnou
válečnou loď, pomocné válečné plavidlo ani jinou loď
vlastněnou nebo provozovanou státem, pokud je užívána pouze pro vládní
nebo neobchodní účely. Členské státy se snaží, je-li to rozumné
a možné, dodržovat toto nařízení pro lodě uvedené v tomto
odstavci.
ê 1163/2009
čl. 1 odst. 1 (přizpůsobený)
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení Ö se použijí Õ následující
definice:
1.           „MARPOL 73/78“ se rozumí
Mezinárodní úmluva o zabránění znečištění z lodí
z roku 1973, pozměněná protokolem z roku 1978
k uvedené úmluvě, v platném znění;
2.           „ropným tankerem“ se rozumí
ropný tanker definovaný v pravidle 1.5 přílohy I MARPOl 73/78;
3.           „nosností“ se rozumí nosnost
podle definice v pravidle 1.23 přílohy I MARPOL 73/78;
4.           „ropným tankerem kategorie 1“
se rozumí ropný tanker o nosnosti nejméně 20 000 tun
přepravující jako náklad surovou ropu, topný olej, těžkou motorovou
naftu nebo mazací olej nebo ropný tanker o nosnosti nejméně 30 000
tun přepravující jiné než výše uvedené uhlovodíky, který nesplňuje
požadavky uvedené v pravidlech 18.1 až 18.9, 18.12 až 18.15, 30.4, 33.1,
33.2, 33.3, 35.1, 35.2 a 35.3 přílohy I MARPOL 73/78;
5.           „ropným tankerem kategorie 2“
se rozumí ropný tanker o nosnosti nejméně 20 000 tun
přepravující jako náklad surovou ropu, topný olej, těžkou motorovou
naftu nebo mazací olej nebo ropný tanker o nosnosti nejméně 30 000 tun
přepravující jiné než výše uvedené uhlovodíky, který splňuje
požadavky uvedené v pravidlech 18.1 až 18.9, 18.12 až 18.15, 30.4, 33.1,
33.2, 33.3, 35.1, 35.2 a 35.3 přílohy I MARPOL 73/78 a je vybaven
oddělenými bezpečně umístěnými zátěžovými nádržemi (SBT/PL);
6.           „ropným tankerem kategorie 3“
se rozumí ropný tanker o nosnosti nejméně 5 000 tun, avšak
nižší, než je uvedeno v definicích 4 a 5;
7.           „ropným tankerem
s jednoduchým trupem“ se rozumí ropný tanker nesplňující požadavky
dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce podle pravidel 19 a 28.6
přílohy I MARPOL 73/78;
8.           „ropným tankerem
s dvojitým trupem“ se rozumí:
a)      ropný tanker o nosnosti nejméně
5 000 tun, který splňuje požadavky dvojitého trupu nebo rovnocenné
konstrukce podle pravidel 19 až 28.6 přílohy I MARPOL 73/78 nebo požadavky
pravidla 20.1.3 přílohy I MARPOL 73/78, nebo
b)      ropný tanker o nosnosti nejméně 600
tun, ale nižší než 5 000 tun, vybavený nádržemi či prostorem
s dvojitým dnem v souladu s pravidlem 19.6.1 přílohy I
MARPOL 73/78 a křídlovými nádržemi nebo prostory umístěnými
v souladu s pravidlem 19.3.1 a v souladu s požadavkem
vzdálenosti w, jak je uvedena v pravidle 19.6.2 přílohy I
MARPOL 73/78;
9.           „stářím“ se rozumí
stáří lodě vyjádřené v počtu roků po dni jejího
dodání;
10.         „těžkou motorovou naftou“
se rozumí motorová nafta podle definice v pravidle 20 přílohy I
MARPOL 73/78;
11.         „topným olejem“ se rozumí
těžké destiláty nebo zbytky ze surové ropy nebo směsi těchto
produktů podle definice v pravidle 20 přílohy I MARPOL 73/78;
12.         „těžkými ropnými
produkty“ se rozumí:
a)      surové ropné produkty o hustotě
vyšší než 900 kg/m3 při teplotě 15 °C[11];
b)      ropné produkty jiné než surové ropné
produkty, o hustotě vyšší než 900kg/m3 při teplotě 15
°C nebo o kinematické viskositě vyšší než 180 mm2/s[12] při teplotě 50 °C;
c)      asfalt a dehet a jejich emulze.
ê 417/2002
(přizpůsobený)
Článek 4
Soulad s požadavky dvojitého
trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým
trupem
1. Žádnému ropnému tankeru nesmí být povolena
plavba pod vlajkou členského státu, ani nesmí být žádnému ropnému tankeru
bez ohledu na vlajku, pod kterou pluje, povoleno vplout do přístavů
nebo příbřežních terminálů, které jsou pod pravomocí
členského státu, není-li tento ropný tanker ropným tankerem s dvojitým
trupem Ö . Õ
ê 1726/2003
čl. 1 bod 4 písm. c)
è1 1163/2009
čl. 1 odst. 2
2. Odchylně od odstavce 1 smějí být
ropné tankery kategorie 2 nebo 3, které jsou po celé délce nádrže vybaveny
dvojitými dny nebo dvojitým plátováním neužívaným pro přepravu ropy nebo
jsou po celé délce nádrže vybaveny prostory s dvojitým trupem neužívanými
pro přepravu ropy, ale které nevyhovují podmínkám pro vynětí z è1 pravidla
20.1.3 přílohy I MARPOL 73/78 ç, mohou být nadále
provozovány, avšak nikoliv po uplynutí výročí dne dodání lodě
v roce 2015 nebo po dni, kdy loď dosáhne stáří 25 let od dne
svého dodání, podle toho, co nastane dříve.
ê 457/2007
čl. 1
3. Ropným tankerům přepravujícím
těžké ropné produkty je plavba pod vlajkou členského státu povolena
pouze tehdy, mají-li dvojitý trup.
Ropné tankery přepravující těžké
ropné produkty, bez ohledu na vlajku, pod kterou plují, nesmějí vplout do
přístavů či příbřežních terminálů ani je opustit
ani kotvit v oblastech, na které se vztahuje pravomoc členského
státu, nemají-li dvojitý trup.
ê 1726/2003
čl. 1 bod 4 písm. e)
4. Ropné tankery provozované výlučně
v přístavech a ve vnitrozemské plavbě mohou být osvobozeny od
povinnosti podle odstavce 3 za předpokladu, že jsou řádně
schváleny podle právních předpisů pro vnitrozemskou vodní dopravu.
ê 1726/2003
čl. 1 bod 5
Článek 5
Soulad se systémem hodnocení stavu
Bez ohledu na vlajku, pod kterou pluje, není povoleno
ropnému tankeru staršímu více než 15 let vplout do přístavů nebo
příbřežních terminálů pod pravomocí členského státu nebo
tyto přístavy nebo příbřežní terminály opustit nebo zakotvit
v oblastech pod pravomocí členského státu, pokud tato loď nevyhovuje
systému hodnocení stavu uvedenému v článku 6.
ê 1726/2003
čl. 1 bod 6
è1 2172/2004
čl. 1 bod 2
Článek 6
Systém hodnocení stavu
Pro účely článku 5 se použije
systém hodnocení stavu přijatý è1 rezolucí
MEPC 94(46) ze dne 27. dubna 2001, ve znění rezoluce MEPC 99(48) ze dne
11. října 2002 a rezolucí MEPC 112(50) ze dne 4. prosince 2003 ç .
ê 417/2002
è1 1163/2009
čl. 1 bod 3
Článek 7
Konečný termín
Po uplynutí výročí dne dodání lodě
v roce 2015 není nadále povoleno:
a)           aby ropné tankery kategorie 2
a 3 plující pod vlajkou členského státu byly v souladu s è1 pravidlem
20.5 přílohy I MARPOL 73/78 ç nadále provozovány;
b)           aby ostatní ropné tankery kategorií
2 a 3, bez ohledu na skutečnost, že nadále plují pod vlajkou
třetího státu, vplouvaly v souladu s è1 pravidlem
20.5 přílohy I MARPOL 73/78 ç do
přístavů nebo příbřežních terminálů, které jsou pod
pravomocí členského státu.
Článek 8
Výjimky pro lodě v nesnázích
nebo pro lodě, které mají být opravovány
ê 1726/2003
čl. 1 bod 7
Odchylně od článků 4, 5
a 7 může příslušný orgán členského státu s výhradou
vnitrostátních předpisů za určitých okolností povolit jednotlivé
lodi za mimořádných podmínek vplout do přístavu nebo
příbřežního terminálu, které jsou pod pravomocí uvedeného
členského státu, nebo opustit tento přístav nebo příbřežní
terminál nebo zakotvit v oblasti pod pravomocí uvedeného členského
státu, pokud:
ê 417/2002
(přizpůsobený)
è1 1163/2009
čl. 1 bod 4 písm. a) bod i)
è2 1163/2009
čl. 1 bod 4 písm. a) bod ii)
è3 1163/2009
čl. 1 bod 4 písm. b)
a)           je ropný tanker v nesnázích
a hledá místo pro útočiště;
b)           ropný tanker bez nákladu
směřuje do přístavu, kde bude opravován.
Článek 9
Oznámení pro Ö IMO Õ
1. Každý členský stát uvědomí IMO
o svém rozhodnutí, aby ropným tankerům provozovaným v souladu
s è1 pravidlem
20.5 přílohy I MARPOL 73/78 ç bylo v souladu
s článkem 7 tohoto pravidla a na základě è2 pravidla
20.8.2 přílohy I MARPOL 73/78 ç odepřeno vplout
do přístavů nebo příbřežních terminálů, které jsou pod
jeho pravomocí.
2. Každý členský stát uvědomí IMO,
jestliže v souladu s článkem 5 a na základě è3 20.8.1
přílohy I MARPOL 73/78 ç povolí, pozastaví,
zruší nebo odepře provoz ropnému tankeru kategorie 1 nebo 2
oprávněnému plout pod jeho vlajkou.
ê 417/2002
Článek 10
Postup provádění změn
ê 219/2009
příloha bod 7.4.2
ð nový
Komise může ð přijímat akty
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za
účelem změny ï odkazů v tomto nařízení na pravidla
přílohy I MARPOL 73/78, na rezoluci MEPC 111(50) a na
rezoluci MEPC 94(46) ve znění rezoluce MEPC 99(48) a rezoluce MEPC
112(50), aby byly uvedeny do souladu se změnami uvedených pravidel
a rezolucí přijatými IMO, avšak bez rozšiřování oblasti
působnosti tohoto nařízení. Tato
opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky
tohoto nařízení, se přijímají regulativním postupem s kontrolou
podle čl. 10 odst. 2.
ê 2099/2002
čl. 11 bod 3 (přizpůsobený)
Změny Ö MARPOL 73/78 Õ mohou být vyjmuty
z oblasti působnosti tohoto nařízení na základě článku
5 nařízení (ES) č. 2099/2002.
ò nový
Článek 11
Výkon
přenesení pravomoci
1. Pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 10
prvním pododstavci je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
2. Poté, co Komise
přijme akt v přenesené pravomoci, oznámí to současně
Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi
podléhá podmínkám stanoveným v článcích 12 a 13.
Článek 12
Zrušení
přenesení pravomoci
1. Evropský
parlament nebo Rada mohou kdykoli zrušit přenesení pravomoci uvedené
v čl. 11 prvním pododstavci.
2. Orgán, který
zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení
pravomoci, se přičiní o informování druhého orgánu a Komise v
rozumném předstihu před přijetím konečného rozhodnutí a
uvede přenesené pravomoci, jež by se mohly stát předmětem
zrušení, včetně důvodů takového zrušení.
3. Rozhodnutí o
zrušení ukončuje přenesení pravomocí blíže určených v daném
rozhodnutí. Nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu datu,
které v něm bude upřesněno. Neovlivní platnost již daných
aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním
věstníku Evropské unie.
Článek 13
Námitku proti
aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský
parlament a Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit
námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu
Evropského parlamentu nebo Rady je tato lhůta prodloužena o jeden
měsíc.
2. Pokud uplynutí
této lhůty Evropský parlament ani Rada proti aktu v přenesené
pravomoci námitky nevyslovily, bude vyhlášen v Úředním
věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm
stanoveným.
Akt
v přenesené pravomoci může být vyhlášen v Úředním
věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před
uplynutím této lhůty pokud Evropský parlament a Rada Komisi informovaly o
svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt
v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost
v případě, že proti němu Evropský parlament nebo Rada
vysloví námitky. Orgán vyslovující námitky proti aktu v přenesené
pravomoci vysvětlí důvody takového jednání.
ê 417/2002
(přizpůsobený)
Článek 14
Zrušení
Nařízení (ES) č. Ö 417/2002 Õ se zrušuje.
ê
Odkazy na zrušené nařízení se považují za
odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou
v příloze II.
ê 417/2002
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení v stupuje
v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V [Ve] […]
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda / předsedkyně                                 předseda
/ předsedkyně
PŘÍLOHA I
Zrušené nařízení a seznam jeho
následných změn
(uvedených v článku 14)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 417/2002 (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 1) ||   ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 1) || Pouze článek 11
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1726/2003 (Úř. věst. L 249, 1.10.2003, s. 1) ||
 || Nařízení Komise (ES) č. 2172/2004 (Úř. věst. L 371, 18.12.2004, s. 26) ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 457/2007 (Úř. věst. L 113, 30.4.2007, s. 1) ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 219/2009 (Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 109) || Pouze bod 7.4 přílohy
 || Nařízení Komise (ES) č. 1163/2009 (Úř. věst. L 314, 1.12.2009, s. 13) ||
_____________
PŘÍLOHA II
Srovnávací tabulka
 Nařízení (ES) č. 417/2002 || Toto nařízení
 Článek 1 || Článek 1
 Čl. 2 odst. 1 úvodní slova || Čl. 2 odst. 1 úvodní slova
 Čl. 2 odst. 1 první pododstavec první odrážka || Čl. 2 odst. 1 první pododstavec písm. b)
 Čl. 2 odst. 1 první pododstavec druhá odrážka || Čl. 2 odst. 1 první pododstavec písm. a)
 Čl. 2 odst. 1 druhý pododstavec || Čl. 2 odst. 1 druhý pododstavec
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 2 odst. 2
 Článek 3 || Článek 3
 Čl. 4 odst. 1 úvodní slova || Čl. 4 odst. 1
 Čl. 4 odst. 1 písm. a) || -
 Čl. 4 odst. 1 písm. b) || -
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 4 odst. 2
 Čl. 4 odst. 3 || Čl. 4 odst. 3
 Čl. 4 odst. 4 || Čl. 4 odst. 4
 Čl. 4 odst. 5 || -
 Čl. 4 odst. 6 || -
 Článek 5 || Článek 5
 Článek 6 || Článek 6
 Čl. 7 úvodní slova || Čl. 7 úvodní slova
 Čl. 7 první odrážka || Čl. 7 písm. a)
 Čl. 7 druhá odrážka || Čl. 7 písm. b)
 Čl. 7 závěrečná slova || Čl. 7 úvodní slova
 Čl. 8 odst. 1 návětí || Čl. 8 odst. 1 návětí
 Čl. 8 odst. 1 první odrážka || Čl. 8 písm. a)
 Čl. 8 odst. 1 druhá odrážka || Čl. 8 písm. b)
 Čl. 8 odst. 2 || -
 Čl. 9 odst. 1 || -
 Čl. 9 odst. 2 || Čl. 9 odst. 1
 Čl. 9 odst. 3 || Čl. 9 odst. 2
 Článek 10 || -
 Článek 11 || Článek 10
 - || Článek 11
 - || Článek 12
 - || Článek 13
 Článek 12 || Čl. 14 první pododstavec
 - || Čl. 14 druhý pododstavec
 Článek 13 || Článek 15
 - || Příloha I
 - || Příloha II
_____________
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 1.
[3]               Viz příloha I tohoto návrhu.
[4]               Úř. věst. C […], […], s. […].
[5]               Úř. věst. C […], […], s. […].
[6]               Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s.
1.
[7]               Viz příloha I.
[8]               Úř. věst. C 91,
28.3.1994, s. 301.
[9]               Úř. věst. C 271,
7.10.1993, s. 1.
[10]             Úř.
věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.
[11]             Odpovídá stupni API nižšímu než 25,7.
[12]             Odpovídá kinematické viskositě vyšší než 180 cSt.


title: Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 954/79 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě

text:
Důležité právní upozornění

|

52006PC0869

Návrh nařízení evropského Parlamentu a Rady, kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 954/79 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 30.1.2007KOM(2006) 869 v konečném znění2006/0308 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 954/79 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu-  Odůvodnění a cíle návrhuCílem návrhu je zrušit nařízení Rady (EHS) č. 954/79 ze dne 15. května 1979 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě. Tento návrh se stal nezbytným v důsledku přijetí nařízení Rady (ES) č. 1419/2006 ze dne 25. září 2006, kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 4056/86, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článkům 85 a 86 Smlouvy v námořní dopravě, a mění nařízení (ES) č. 1/2003, pokud jde o rozšíření jeho rozsahu působnosti na kabotáž a trampovou dopravu.-  Obecné souvislostiNařízení (EHS) č. 954/79 se týká ratifikace Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo přistoupení členských států k této úmluvě.Úmluva o Kodexu jednání liniových konferencí (Ženeva, 6. dubna 1974) byla vypracována pod záštitou Konference OSN pro obchod a rozvoj (UNCTAD) s cílem stanovit harmonizovaný mezinárodní rámec pro provádění liniových konferencí. Cílem úmluvy UNCTAD bylo podporovat vyvážený přístup provozovatelů z vyspělých zemí a z rozvojových zemí k nákladu v pravidelné námořní dopravě. Z tohoto důvodu kodex stanoví takzvané „pravidlo 40/40/20“, podle kterého musí být náklady přepravované mezi dvěma státy rozděleny takto: 40 % ve prospěch vlastníků lodí se sídlem v zemi původu, 40 % ve prospěch vlastníků lodí se sídlem v zemi určení a 20 % ve prospěch vlastníků lodí z jiných zemí (které jsou rovněž smluvními stranami kodexu). Úmluva rovněž stanoví pravidla a postupy s cílem zabránit zneužívání prostřednictvím konferencí a podpořit dialog mezi dopravci a přepravci. Přestože hlavním cílem kodexu bylo chránit zájmy rozvojových zemí, byly tyto země zklamány způsobem, jakým byla úmluva prováděna od data svého vstupu v platnost dne 6. října 1983.Smluvními stranami kodexu je třináct členských států Společenství. Podle článku 48 uvedeného kodexu jsou státy oprávněny stát se smluvními stranami na základě přistoupení nebo podpisu, po nichž případně následuje ratifikace, přijetí nebo schválení v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy. Na tomto základě Belgie a Německo ratifikovaly úmluvu; Dánsko, Finsko, Itálie, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko a Spojené království k ní přistoupily; Česká republika, Francie a Slovensko ji schválily. Norsko k úmluvě rovněž přistoupilo.Vzhledem k tomu, že kodex jednání stanoví přidělování nákladu na základě národních podílů, musela být v právních předpisech Společenství stanovena opatření s cílem zajistit slučitelnost tohoto mechanismu se zásadami Smlouvy. Z tohoto důvodu bylo přijato nařízení Rady (EHS) č. 954/79, které vyžaduje, aby členské státy při ratifikaci nebo schvalování úmluvy (nebo při přistoupení k úmluvě) podaly výhradu, podle které musí zpřístupnit své národní podíly poskytnuté v rámci kodexu všem vlastníkům lodí se sídlem ve Společenství. Nařízení rovněž obsahuje podrobná ustanovení týkající se provádění úmluvy, ale neukládá členským států její ratifikaci.Dne 25. září 2006 přijala Rada nařízení (ES) č. 1419/2006, kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 4056/86. Nařízení (EHS) č. 4056/86 stanovilo blokovou výjimku pro liniové konference ze zákazu restriktivních obchodních praktik stanoveného Smlouvou o ES (článek 81). Před vstupem tohoto zrušení v platnost Komise vzhledem k tomu, že se na liniovou dopravu nikdy plně nevztahovala pravidla hospodářské soutěže, vydá vhodné pokyny k hospodářské soutěži v námořním odvětví, aby tak napomohla hladkému přechodu k režimu neomezené hospodářské soutěže. Tyto pokyny, které by měly být zveřejněny do konce roku 2007, by se zabývaly tématy, jakými jsou např. nezávislá databáze, založení obchodního sdružení a obchodních fór, jakož i zveřejnění cenového indexu. Účelem těchto pokynů je mimo jiné vysvětlit, jak se pravidla hospodářské soutěže celkově použijí na liniovou dopravu, včetně včasné a pravidelné výměny informací o kapacitě a využití a jejich zveřejnění. Jako prozatímní krok v přípravě pokynů zveřejnily útvary Komise v září 2006 „dokument o klíčových otázkách“ týkající se pravidelné námořní dopravy.Podle čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1419/2006 se čl. 1 odst. 3 písm. b) a c), články 3 až 7, čl. 8 odst. 2 a článek 26 nařízení (EHS) č. 4056/86 po přechodnou dobu dvou let ode dne 18. října 2006 – dne vstupu nařízení (ES) č. 1419/2006 v platnost – nadále použijí u liniových konferencí, které k uvedenému dni plní požadavky stanovené nařízením (EHS) č. 4056/86.Proto se ode dne 18. října 2008 – tj. po uplynutí přechodné doby – použije na pravidelnou námořní dopravu čl. 81 odst. 1 Smlouvy a liniové konference se stanou protiprávními pro obchodní činnost směřující do/z přístavů Společenství. Členské státy, které jsou smluvními stranami kodexu, již nebudou moci plnit své povinnosti vyplývající z kodexu, zejména povinnost zajistit, aby jejich námořní linky měly právo být plnými členy konferencí, které zajišťují potřeby jejich zahraničního obchodu (čl. 1 odst. 1 kodexu). Tyto členské státy budou muset od úmluvy odstoupit. Je samozřejmé, že členské státy, které nejsou smluvními stranami kodexu, ho již nebudou moci ratifikovat ani k němu již nebudou moci přistoupit.V důsledku toho se nařízení (EHS) č. 954/79 stane nepoužitelným a mělo by být zrušeno v okamžiku zrušení výjimky ze zákazu stanoveného čl. 81 odst. 1 Smlouvy s ohledem na liniové konference.-  Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuNařízení Rady (EHS) č. 954/79 ze dne 15. května 1979 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě.-  Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNávrh je v souladu s politikou hospodářské soutěže, neboť jeho cílem je zajistit slučitelnost acquis v námořním odvětví s navrhovanou reformou pravidelné námořní dopravy. Je rovněž v souladu se současnou politikou zjednodušování právních předpisů, protože jeho cílem je odstranit ze souboru právních předpisů Společenství právní nástroj, který se stane nepoužitelným.Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů-  Konzultace zúčastněných stranTento návrh doplňuje nařízení Rady (ES) č. 1419/2006, kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 4056/86, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článkům 85 a 86 Smlouvy v námořní dopravě, a mění nařízení (ES) č. 1/2003, pokud jde o rozšíření jeho působnosti na kabotáž a trampovou dopravu.-  Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo nutné využít externí odborné znalosti.-  Posouzení dopadůVzhledem k tomu, že se návrh týká zrušení stávajícího nařízení, existují dvě možnosti: 1) žádné legislativní opatření; 2) legislativní opatření.První možnost by spočívala v tom, že nařízení č. 954/79 by navzdory zrušení nařízení č. 4056/86 zůstalo v platnosti, ale bylo by nepoužitelné. Zdá se, že toto řešení není slučitelné s konzistentností právních předpisů Společenství a jejich zjednodušením.Zrušení nařízení naopak přispěje k zajištění slučitelnosti námořního acquis s reformou pravidelné námořní dopravy, k níž dojde záhy.Jak již bylo zmíněno, potřeba členských států odstoupit od kodexu jednání UNCTAD není důsledkem zrušení nařízení č. 954/79, ale spíše zrušení nařízení č. 4056/86. Je však třeba upozornit na to, že pokud členské státy od kodexu odstoupí, zůstane kodex v platnosti pro ostatní strany.Na základě těchto souvislostí by se mělo připomenout, že hospodářský dopad postupného rušení liniových konferencí ve Společenství na evropské odvětví námořní dopravy (a následné odstoupení členských států od kodexu) byl přezkoumán studií posouzení dopadů, která byla provedena v rámci návrhu nařízení na zrušení nařízení č. 4056/86. Komise již také posoudila dopad zrušení nařízení Rady 4056/86 na rozvojové země, z nichž mnohé jsou smluvními stranami kodexu.Právní stránka návrhu-  Shrnutí navrhovaných opatřeníNavrhuje se zrušit nařízení Rady (EHS) č. 954/79.-  Právní základČlánek 80 Smlouvy.-  Zásada subsidiarityNávrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.-  Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť jediným způsobem, jak zrušit nařízení Rady (EHS) č. 954/79, je přijmout nařízení Rady.Návrh nepředstavuje administrativní zátěž pro žádný orgán Společenství, ani pro národní, regionální či místní orgán. Administrativní zátěž pro vlády členských států, která spočívá v odstoupení od Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí, není důsledkem tohoto návrhu – vzhledem k tomu, že nařízení č. 954/79 neukládá členským státům povinnost stát se smluvní stranou kodexu – ale spíše důsledkem zrušení nařízení Rady č. 4056/86.-  Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: cílem návrhu je zrušit nařízení Rady, proto se mohlo použít pouze nařízení Rady.Rozpočtové důsledkyNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.Další informace-  ZjednodušeníÚčelem návrhu je zjednodušení právních předpisů.Přijetím návrhu se ze souboru právních předpisů Společenství odstraní právní nástroj, který se stal nepoužitelným.-  Zrušení platných právních předpisůPřijetí tohoto návrhu povede ke zrušení platných právních předpisů.-  Evropský hospodářský prostorNavržený právní akt se týká záležitosti EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor.-  Vstup v platnostV zájmu právní jednotnosti by zrušení nařízení Rady č. 954/79 mělo vstoupit v platnost v okamžiku zrušení výjimky ze zákazu stanoveného čl. 81 odst. 1 Smlouvy s ohledem na liniové konference, tj. na konci dvouletého přechodného období stanoveného čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1419/2006, kterým se zrušuje nařízení č. 4056/86.2006/0308 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 954/79 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[4],vzhledem k těmto důvodům:1.  Nařízení Rady (EHS) č. 954/79 ze dne 15. května 1979 o ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí členskými státy nebo o přistoupení členských států k této úmluvě[5] stanoví požadavky, které musí členské státy splnit při ratifikaci Úmluvy OSN o Kodexu jednání liniových konferencí, nebo pokud k ní přistoupí.2.  Úmluva o kodexu jednání liniových konferencí stanoví mezinárodní regulační rámec pro liniové konference, zejména prostřednictvím pravidel, která se týkají přístupu vlastníků lodí se sídlem na území smluvních stran úmluvy k podílům nákladu a která zajišťují potřeby zahraničního obchodu mezi nimi.3.  Nařízením Rady (ES) č. 1419/2006 ze dne 25. září 2006[6] se zrušilo nařízení Rady (EHS) č. 4056/86 ze dne 22. prosince 1986, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článkům 85 a 86 Smlouvy v námořní dopravě[7], jež mimo jiné stanovilo výjimku ze zákazu stanoveného čl. 81 odst. 1 Smlouvy s ohledem na liniové konference.4.  Na konci přechodného období stanoveného nařízením (ES) č. 1419/2006 se zákaz stanovený čl. 81 odst. 1 Smlouvy použije na plánované služby námořní dopravy, a liniové konference v důsledku toho již nebudou smět provozovat obchodní činnost směřující do/z přístavů členských států.5.  Členské státy proto již nebudou moci plnit své povinnosti v rámci kodexu. Od toho okamžiku členské státy již nebudou moci ratifikovat a schvalovat kodex nebo k němu přistupovat. Nařízení (EHS) č. 954/79 se proto stane nepoužitelným a mělo by být zrušeno na konci přechodného období stanoveného čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1419/2006, tj. dne 18. října 2008.PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (EHS) č. 954/79 se zrušuje.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. října 2008.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.;V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně[…] […] [1] Úř. věst. C […], […], s. […].[2] Úř. věst. C […], […], s. […].[3] Úř. věst. C […], […], s. […].[4] Úř. věst. C […], […], s. […].[5] Úř. věst. L 121, 17.5.1979, s. 1.[6] Úř. věst. L 269, 28.9.2006, s. 1.[7] Úř. věst. L 378, 31.12.1986, s. 4.