               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.12.2021
            COM(2021) 833 final
            2021/0439(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se jménem Unie zrušuje rozhodnutí Rady (EU) 2016/394 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Po zhoršení situace v Burundi před parlamentními a prezidentskými volbami v červnu a červenci 2015 dospěla Evropská unie k závěru, že Republika Burundi nedodržela podstatné prvky stanovené v článku 9 dohody o partnerství AKT–EU
                     1
                   týkající se lidských práv, demokracie a právního státu.

                  V návaznosti na konzultace, které se konaly v Bruselu dne 8. prosince 2015 podle článku 96 dohody o partnerství AKT–EU, vzala Evropská unie na vědomí odpovědi vlády Burundi a její závazek poskytnout vysvětlení ohledně vznesených otázek a urychlit některá soudní řízení. Evropská unie měla nicméně za to, že vyjádřené postoje komplexně neřeší otázku nedodržení podstatných prvků jejího partnerství s Republikou Burundi. Tyto postoje rovněž nepředstavovaly uspokojivou reakci na rozhodnutí Rady Africké unie pro mír a bezpečnost ze dne 17. října a 13. listopadu 2015, zejména na potřebu urychleného zahájení skutečného a inkluzivního dialogu, na základě dodržování Arušské dohody.

                  Rozhodnutím Rady 2016/394 byly konzultace dne 13. listopadu 2015 uzavřeny a byla přijata vhodná opatření uvedená v příloze zmíněného rozhodnutí
                     2
                  . Tato opatření zahrnovala pozastavení finanční podpory či vyplácení finančních prostředků (včetně rozpočtové podpory), z nichž mají přímý prospěch burundské orgány státní správy nebo instituce.

               Od pokojné politické transformace v roce 2020, která vedla ke zvolení prezidenta Ndayishimiyeho a jmenování nové vlády, zaznamenala EU pozitivní dynamiku, o níž svědčí:

               ·konstruktivní zapojení Burundi do politického dialogu podle článku 8 dohody o partnerství AKT–EU,

               ·úsilí vlády o podporu míru a stability, opatření ke zlepšení řádné správy věcí veřejných, svobody sdělovacích prostředků; prohlášení o lidských právech, právním státu a boji proti beztrestnosti,

               ·dohoda o cestovní mapě („Feuille de route“), která obsahuje závazky ze strany burundské vlády v reakci na rozhodnutí Rady 2016/394 v oblasti lidských práv; spravedlnosti a právního státu; svobody přesvědčení a tisku; řádné správy věcí veřejných; míru, bezpečnosti a demokracie; podnikatelského prostředí; životního prostředí a biologické rozmanitosti,

               ·velké počty uprchlíků, kteří se dobrovolně vracejí do Burundi,

               ·obnovení spolupráce s mezinárodním společenstvím a se sousedními zeměmi.

                  S ohledem na tento pokrok a závazky vyjádřili vedoucí mise ve své zprávě ze dne 19. května 2021 názor, že vhodná opatření stanovená v příloze rozhodnutí Rady 2016/394 již nejsou relevantní, a proto doporučili, aby byla zrušena.

                  V rámci politického dialogu s Burundi podle článku 8 dohody o partnerství AKT–EU by však měly být i nadále projednávány tyto otázky:

               ·zlepšení řádné správy věcí veřejných, právního státu, lidských práv a podnikatelského prostředí jakožto nezbytný základ pro udržitelný rozvoj,

               ·osvobození politických vězňů, návrat členů opozice a občanské společnosti; je třeba otevřít a uklidnit politický prostor s cílem dosáhnout usmíření,

               ·pokračující úsilí o posílení svobody sdělovacích prostředků,

               ·omezení svévolného zatýkání; lepší kontrola politicky spojených násilných skupin („Imbonerakure“) prováděná příslušnými orgány a zlepšení odpovědnosti a transparentnosti některých činností Národní zpravodajské služby (SNR); reforma soudnictví, oddělení státu a strany,

               ·respektování nezávislosti občanské společnosti / nevládních organizací.

                  Cílem tohoto návrhu je proto zrušit rozhodnutí Rady 2016/394, což povede ke zrušení vhodných opatření vymezených v závěrech konzultací podle článku 96 dohody o partnerství AKT–EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Tento návrh je v souladu s platnými předpisy v této oblasti politiky, konkrétně s:

               ·novým Evropským konsensem o rozvoji „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“ ze dne 8. června 2017
                  3
               ,

               ·globální strategií zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie,

               ·společným sdělením Evropskému parlamentu a Radě: Na cestě ke komplexní strategii pro Afriku, 9. března 2020
                  4
               ,

               ·akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii na období 2020–2024
                  5
               ,

               ·strategickým rámcem EU pro lidská práva a demokracii, 2012
                  6
               ,

               ·Akčním plánem EU pro rovnost žen a mužů III ze dne 25. listopadu 2020
                  7
               .

                  Spolupráce EU se řídí Agendou 2030 a cíli udržitelného rozvoje, Pařížskou dohodou a akčním programem z Addis Abeby.

                  Návrh umožní plné provedení jejich ustanovení, neboť umožní spolupráci s vládou Burundi a zároveň budou prostřednictvím obnoveného stálého politického dialogu i nadále monitorovány obavy.

                •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Návrh je v souladu s prioritami Komise na období 2019–2024, které se vztahují na vnější činnost: Zelená dohoda, digitální transformace a datové technologie, aliance pro udržitelný růst a důstojná pracovní místa, lepší řízení a správa migrace, migrační partnerství a správa věcí veřejných, mír a bezpečnost. Rovněž je v souladu s globální strategií zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie z roku 2016.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Článek 3 přílohy vnitřní dohody mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT–ES
                     8
                  , a článek 96 revidované dohody z Cotonou
                     9
                  .

               •Subsidiarita

                  Cílů tohoto návrhu nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie.

               •Proporcionalita

                  Tato iniciativa sleduje cíl Unie ve vnější činnosti a přispívá k politické prioritě týkající se „silnější pozice EU na mezinárodní scéně“. Je v souladu s ustanoveními politiky EU v této oblasti politiky, jakož i s dalšími příslušnými politikami Unie. Zrušením tohoto rozhodnutí bude možné obnovit běžné vztahy mezi EU a Burundi a s využitím celé škály nástrojů partnerství, které má k dispozici, bude EU společně s dalšími mezinárodními partnery podporovat pokračující úsilí burundské vlády o stabilizaci a konsolidaci demokratických institucí, prosazování lidských práv, řádné správy věcí veřejných a právního státu a plnění závazků přijatých v rámci cestovní mapy („Feuille de route“) za účelem dalších zlepšení v těchto oblastech, a to při zapojení do politického dialogu, který podpoří vzájemnou odpovědnost.

               •Volba nástroje

                  Návrh předkládá Komise, po dohodě s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, v návaznosti na postup zvolený pro přijetí vhodných opatření uvedených v příloze rozhodnutí Rady 2016/394. Neexistuje žádný jiný právní nástroj, který by mohl být použit za účelem dosažení cíle vyjádřeného v tomto návrhu.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Tento návrh byl iniciován s ohledem na výše uvedenou zprávu vedoucích mise EU v Burundi, která byla dne 25. května 2021 projednána v Pracovní skupině pro Afriku (COAFR) a dne 28. května 2021 v Pracovní skupině pro africké, karibské a tichomořské státy (Pracovní skupina pro AKT). Delegáti Pracovní skupiny pro Afriku uznali pozitivní vývoj a vyjádřili se pro zrušení vhodných opatření, přičemž zdůraznili, že je důležité i nadále povzbuzovat burundskou vládu k dalšímu pokroku v oblasti lidských práv, právního státu a správy věcí veřejných. Delegáti Pracovní skupiny pro AKT vyjádřili podporu výsledku jednání Pracovní skupiny pro Afriku a vyzvedli důležitost zachování omezujících opatření
                     10
                   týkajících se relevantních jednotlivců za účelem usnadnění dalšího pokroku.

               •Posouzení dopadů

                  Očekává se, že zrušení vhodných opatření povede k budování důvěry mezi EU a Burundi a k normalizaci vztahů; mohlo by přispět k posílení pozitivních sil v rámci burundských mocenských struktur; umožnit politický dialog o citlivých tématech, zvýšit vliv EU a posílit postavení EU v Burundi ve vztahu k dalším globálním aktérům.

                  Zrušení vhodných opatření umožní využít pákový efekt, který nabízí víceleté orientační plánování na období 2021–2027, jako pobídku k dalším zlepšením v oblasti lidských práv, právního státu a správy věcí veřejných.

               •Základní práva

               Kromě toho budou podle rozhodnutí Rady 2015/1763
                  11
                pokračovat omezující opatření vůči osobám, subjektům či orgánům, které narušují demokracii nebo brání snahám o hledání politického řešení v Burundi.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

                  Ačkoli tento návrh předpokládá zrušení vhodných opatření uvedených v příloze rozhodnutí Rady 2016/394, omezující opatření podle rozhodnutí Rady 2015/1763 zůstávají v platnosti a v příslušném případě budou v souladu se zmíněným rozhodnutím přezkoumána.

                  Delegáti Pracovní skupiny pro Afriku vyzvali k diskusi o budoucnosti vyšetřovací komise OSN pro Burundi. Po této diskusi se Rada OSN pro lidská práva na základě rezoluce prosazované EU
                     12
                   rozhodla zřídit monitorovací mandát pro danou zemi v podobě zvláštního zpravodaje pro situaci v oblasti lidských práv v Burundi, navazující na práci odvedenou vyšetřovací komisí.

               2021/0439 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se jménem Unie zrušuje rozhodnutí Rady (EU) 2016/394 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (dále jen „dohoda z Cotonou“), a zejména na čl. 96 odst. 2 písm. a) čtvrtý pododstavec uvedené dohody
                  13
               ,

               s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody z Cotonou, a zejména na článek 3 uvedené dohody
                  14
               ,

               s ohledem na návrh Komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Konzultace s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000, pozměněné
                  15
                a prodloužené
                  16
               , byly uzavřeny rozhodnutím Rady (EU) 2016/394
                  17
                a byla přijata vhodná opatření, uvedená v příloze zmíněného rozhodnutí, v návaznosti na návrh Komise po dohodě s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

               (2)Pokojná politická transformace, kterou umožnily všeobecné volby z května 2020, obecně přinesla novou naději pro obyvatelstvo a nové příležitosti pro Burundi i pro jeho vztahy s partnery.

               (3)Od té doby Unie uznala pozitivní vývoj, jehož dosáhla burundská vláda, pokud jde o lidská práva, řádnou správu věcí veřejných a právní stát, a závazky přijaté v rámci cestovní mapy („Feuille de route“) za účelem dalších zlepšení v těchto oblastech.

               (4)Vznikla vláda odhodlaná provádět reformy nezbytné pro rozvoj a stabilitu země a došlo k povzbudivému pokroku při provádění závazků stanovených v rozhodnutí (EU) 2016/394.

               (5)V souladu s posouzením Komise, po dohodě s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, důvody pro přijetí rozhodnutí (EU) 2016/394 uvedené ve zmíněném rozhodnutí již pominuly. Uvedené rozhodnutí by proto mělo být jménem Unie zrušeno.

               (6)I nadále přetrvávají výzvy v oblasti lidských práv, řádné správy věcí veřejných a právního státu a je zapotřebí, aby burundské orgány dosáhly dalšího pokroku, a to i prostřednictvím provádění cestovní mapy a v rámci probíhajícího politického dialogu mezi EU a Burundi.

               (7)Burundi zůstává nestabilní a zvolené orgány potřebují při provádění programu reforem a rozvojové agendy země podporu mezinárodních partnerů.

               (8)Evropská unie by měla společně s dalšími mezinárodními partnery podporovat pokračující úsilí vnitrostátních orgánů o stabilizaci a konsolidaci demokratických institucí, prosazování lidských práv, řádné správy věcí veřejných a právního státu a plnění závazků přijatých v rámci cestovní mapy za účelem dalších zlepšení v těchto oblastech,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rozhodnutí (EU) 2016/394 se zrušuje jménem Unie.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3). Dohoda o partnerství AKT–EU byla pozměněna dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (
                  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27
                  ) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). Použitelnost dohody o partnerství AKT–EU byla prodloužena rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3) ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020 (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32) a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021 (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3) do 30. června 2022 nebo do vstupu v platnost či do zahájení prozatímního provádění nové dohody o partnerství AKT–EU, podle toho, co nastane dříve.

                     (2)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/394 ze dne 14. března 2016 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 73, 18.3.2016, s. 90).

                     (3)

                        Společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise, Nový Evropský konsensus o rozvoji: Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost (Úř. věst. C 210, 30.6.2017, s. 1).

                     (4)

                        Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě, Na cestě ke komplexní strategii pro Afriku (JOIN(2020) 4 final).

                     (5)

                        Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě, Akční plán EU pro lidská práva a demokracii (JOIN(2020) 5 final).

                     (6)

                        Strategický rámec EU a akční plán EU (RADA 11855/12).

                     (7)

                        Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě, Akční plán EU pro rovnost žen a mužů III: ambiciózní agenda pro genderovou rovnost a posílení postavení žen v rámci vnější činnosti EU (JOIN(2020) 17 final).

                     (8)

                        Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT–ES (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376).

                     (9)

                        Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3). Dohoda o partnerství AKT–EU byla pozměněna dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). Použitelnost dohody o partnerství AKT–EU byla prodloužena rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3) ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020 (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32) a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021 (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3) do 30. června 2022 nebo do vstupu v platnost či do zahájení prozatímního provádění nové dohody o partnerství AKT–EU, podle toho, co nastane dříve.

                     (10)

                        Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1763 ze dne 1. října 2015 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi (Úř. věst. L 257, 2.10.2015, s. 37).

                     (11)

                        Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1763 ze dne 1. října 2015 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi (Úř. věst. L 257, 2.10.2015, s. 37).

                     (12)

                        Rada pro lidská práva, Situace v oblasti lidských práv v Burundi, A/HRC/48/16.

                     (13)

                        Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3). Dohoda o partnerství AKT–EU byla pozměněna dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (
                  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27
                  ) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). Použitelnost dohody o partnerství AKT–EU byla prodloužena rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3) ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020 (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32) a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021 (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3).

                     (14)

                        Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT–ES (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376).

                     (15)

                        Dohoda, kterou se podruhé mění Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 a poprvé pozměněná v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (16)

                        Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU [2020/2] (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3), ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU [2020/2052] (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32), a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU [2021/2175] (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3).

                     (17)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/394 ze dne 14. března 2016 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 73, 18.3.2016, s. 90).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 19.11.2021
            COM(2021) 698 final
            2021/0363(BUD)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům na základě žádosti Francie – EGF/2021/005 FR/Airbus

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               SOUVISLOSTI NÁVRHU

               1.Pravidla pro poskytování finančních příspěvků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům (EFG) jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/691 ze dne 28. dubna 2021 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům (EFG) a o zrušení nařízení (EU) č. 1309/2013
                  1
                (dále jen „nařízení o EFG“).

               2.Dne 26. července 2021 předložila Francie žádost EGF/2021/005 FR/Airbus o finanční příspěvek z EFG v souvislosti s propouštěním v podniku Airbus ve Francii.

               3.Po posouzení této žádosti dospěla Komise v souladu se všemi příslušnými ustanoveními nařízení o EFG k závěru, že podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z EFG jsou splněny.

               SHRNUTÍ ŽÁDOSTI

                        Žádost o prostředky z EFG

                        EGF/2021/005 FR/Airbus

                        Členský stát

                        Francie

                        Dotčený region / dotčené regiony (úroveň NUTS
                           2
                         2)

                        Midi-Pyrénées

                        (FRJ2)

                        Pays de la Loire

                        (FRG0)

                        Datum podání žádosti

                        26. července 2021

                        Datum potvrzení přijetí žádosti

                        9. srpna 2021

                        Datum žádosti o poskytnutí dalších informací

                        9. srpna 2021

                        Lhůta pro poskytnutí dalších informací

                        13. září 2021

                        Lhůta pro vyhotovení posouzení

                        24. listopadu 2021

                        Kritérium pro pomoc

                        Ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení o EFG

                        Primární podnik

                        Airbus

                        (Airbus SE)

                        Počet dotčených podniků

                        1

                        Odvětví ekonomické činnosti

                        (oddíl NACE Revize 2)
                           3

                        Oddíl 30 (Výroba dopravních prostředků a zařízení)

                        Referenční období (čtyři měsíce):

                        1. listopadu 2020 – 1. března 2021

                        Počet pracovníků propuštěných v průběhu referenčního období (a)

                        508

                        Počet pracovníků propuštěných před referenčním obdobím nebo po něm (b)

                        0

                        Celkový počet propuštěných pracovníků (a + b)

                        508

                        Celkový počet způsobilých příjemců

                        508

                        Celkový počet cílových příjemců

                        297

                        Rozpočet na individualizované služby (v EUR)

                        4 406 194

                        Rozpočet na provádění EFG
                           4
                         (v EUR)

                        0

                        Celkový rozpočet (v EUR)

                        4 406 194

                        Příspěvek z EFG (85 %) (v EUR)

                        3 745 264

               POSOUZENÍ ŽÁDOSTI

               Postup

               4.Francie podala žádost EGF/2021/005 FR/Airbus dne 26. července 2021, tedy do dvanácti týdnů ode dne, kdy byla splněna kritéria pro pomoc stanovená v článku 4 nařízení o EFG
                  5
               . Komise potvrdila přijetí žádosti a 9. srpna 2021 si od Francie vyžádala další informace. Tyto dodatečné informace byly poskytnuty do 25 pracovních dnů od vyžádání po prodloužení lhůty o deset pracovních dnů na řádně odůvodněnou žádost Francie. Lhůta 50 pracovních dnů od obdržení úplné žádosti, během níž by Komise měla dokončit své posouzení, zda žádost vyhovuje podmínkám pro poskytnutí finančního příspěvku, uplyne dne 24. listopadu 2021.

               Způsobilost žádosti

               Dotčené podniky a příjemci

               5.Žádost se týká 508 propuštěných pracovníků, jejichž činnost v ekonomické a sociální jednotce (ESU)
                  6
                Airbus Commercial (dále jen „Airbus Commercial“) společnosti Airbus (Airbus SE) skončila. Airbus působí v hospodářském odvětví, které je v rámci klasifikace NACE Revize 2 zařazeno do oddílu 30 (Výroba dopravních prostředků a zařízení). K propouštění ze strany podniku došlo v regionech NUTS 2 Midi-Pyrénées (FRJ2) a Pays de la Loire (FRG0).

               Kritéria pro pomoc

               6.Francie podala žádost podle kritérií pro poskytnutí pomoci stanovených v čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení o EFG, který vyžaduje, aby během referenčního období v délce čtyř měsíců skončila činnost alespoň 200 pracovníků v jednom podniku v členském státě, včetně pracovníků propuštěných dodavateli uvedené společnosti a výrobci, kteří jsou jeho odběrateli, a/nebo osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost.

               7.Referenční období v případě této žádosti trvalo od 1. listopadu 2020 do 1. března 2021, během něhož společnost Airbus propustila 508 pracovníků.

               Stanovení počtu propuštěných pracovníků a případů ukončení činnosti

               8.Ukončení činnosti propuštěných pracovníků během referenčního období bylo vypočteno podle data jednotlivých výpovědí z pracovního poměru, kterými zaměstnavatel propouští pracovníka nebo ukončuje jeho pracovní poměr.

               Způsobilí příjemci

               9.Celkový počet způsobilých příjemců je 508.

               Popis událostí, které vedly k propouštění a ukončení činnosti

               10.Divize Airbus Commercial (divize komerčních letadel) společnosti Airbus je předním výrobcem komerčních letadel. Kvůli obecnému kolapsu komerční letecké dopravy, a zejména osobní letecké přepravy, v důsledku pandemie COVID-19 čelí činnost divize Commercial Aircraft společnosti Airbus závažným obtížím.

               11.Obecná cestovní omezení během pandemie zastavila provoz větší části tohoto odvětví. Hospodářská krize po pandemii navíc snížila kupní sílu mnoha zákazníků letecké dopravy a přiměla je přehodnotit rozhodnutí používat leteckou dopravu.

               12.Většina komerčních leteckých společností již oznámila nebo provedla rozsáhlé restrukturalizační plány s cílem zachránit společnosti až do úplného oživení odvětví. Podle společnosti Airbus k tomu nedojde dříve než v roce 2025
                  7
               .

               13.V rámci restrukturalizačních plánů leteckých společností byla řada letadel předčasně vyřazena z provozu a plány na pořizování nových letadel byly odloženy nebo zrušeny. Nadbytek letadel dále způsobil sestupnou spirálu jejich prodejních cen
                  8
               .

               14.Výroba komerčních letadel tvořila 67 % celkového obratu společnosti Airbus
                  9
               . Od dubna 2020 musely být plány výroby přizpůsobeny krizové situaci, a to vedlo ke snížení úrovně výroby o jednu třetinu
                  10
               .

               15.Aby mohla společnost Airbus přizpůsobit velikost své pracovní síly náhlým změnám výrobních plánů, musela provést plán restrukturalizace. Podle kolektivní smlouvy pro celou společnost
                  11
                bylo jen ve Francii zrušeno 4 248 pracovních míst
                  12
               .

               16.Společnost Airbus v první řadě využila ustanovení nových právních předpisů pro mimořádné situace
                  13
               , které byly ve Francii v reakci na pandemii přijaty. Tato ustanovení umožňují podnikům dočasně najmout zaměstnance do jiných podniků. V případě společnosti Airbus byla nalezena řešení v rámci dalších podřízených subjektů společnosti Airbus, ale také u externích podniků. Díky tomu dotčení pracovníci nemuseli být propuštěni.

               17.Francouzská vláda zahájila program na podporu tohoto odvětví
                  14
               . Tato podpora francouzské vlády umožnila společnosti Airbus zachovat dalších 500 pracovních míst vysoce kvalifikovaných inženýrů.

               18.Vyjednávací strany se rovněž dohodly na vytvoření programu, který pracovníkům, kteří mají zájem dobrovolně ukončit svůj pracovní poměr u společnosti Airbus, poskytne poradenství.

               19.V reakci na hospodářskou krizi způsobenou pandemií Covid-19 francouzská vláda dále zahájila dočasný program dlouhodobé činnosti na částečný úvazek
                  15
               , který společnostem potýkajícím se s obtížemi umožňuje zkrátit pracovní dobu svých zaměstnanců. Díky tomuto programu bylo možné zachránit dalších 1 502 pracovních míst.

               20.Přestože se podařilo počet propuštěných pracovníků výrazně snížit, 2 246 pracovních míst zaniklo.

               Očekávaný dopad propouštění na místní, regionální a národní hospodářství a zaměstnanost

               21.Francouzské orgány vysvětlují, že dotčené regiony jsou obzvláště zasaženy krizí po pandemii COVID-19. Oba regiony čelily rostoucí nezaměstnanosti ještě před krizí. V regionu Pays de la Loire vzrostla míra nezaměstnanosti z 6,8 % v roce 2008 na 8,5 % v roce 2018 a v regionu Occitanie (dotčený region Midi-Pyrénées) ve stejném období z 8,8 % na 10,7 %. Od roku 2018 začala míra nezaměstnanosti mírně klesat, když zasáhla krize v roce 2021. V prvním čtvrtletí roku 2021 činila nezaměstnanost v Pays de la Loire 6,9 % a v regionu Occitanie 9,4 %
                  16
               .

               22.Očekává se, že propouštění bude mít významný dopad na trh práce a hospodářství zejména v regionu Occitanie. Město Toulouse a okolní region jsou hlavním leteckým klastrem v Evropě. V odvětví je zaměstnáno 110 000 osob. Tento region je silně závislý na letectví, které je jeho nejdůležitějším odvětvím. Společnost Airbus je největším soukromým zaměstnavatelem v regionu. Očekává se, že snížení výrobních plánů ve společnosti Airbus o 35 % bude mít velmi závažné důsledky pro zaměstnanost v celém odvětví a bude mít dopad na velký počet dodavatelů atd.
                  17

               23.Co se týče regionu Occitanie, přestože má velká část propuštěných pracovníků vysokou úroveň vzdělání, zhruba 31 % propuštěných pracovníků je starší 50 let, což ztěžuje jejich opětovné zaměstnání. Region se však stal důležitým ekosystémem pro začínající podniky, neboť příjemcům, kteří chtějí založit vlastní podnik, nabízí potenciální příležitosti
                  18
               .

               24.V regionu Pays de la Loire se očekává méně negativní dopad letecké krize na místní hospodářství a trh práce vzhledem k vysoké diverzifikaci regionálního hospodářství. Pro letecké inženýry a techniky zde však neexistuje mnoho pracovních příležitostí. Očekává se, že příležitosti vzniknou v námořním odvětví nebo v oblasti obnovitelných zdrojů energie, což však zase vyžaduje změnu kvalifikace propuštěných pracovníků. Stejně jako v regionu Occitanie bude opětovnému zaměstnání bránit věk pracovníků; 11 % postižených pracovníků jsou starší 55 let
                  19
               .

               Uplatňování rámce kvality EU pro předjímání změn a restrukturalizaci

               25.Francie popsala, jak jsou zohledňována doporučení stanovená v rámci kvality EU pro předjímání změn a restrukturalizaci: podle francouzského zákoníku práce je společnost in bonis (tedy společnost, která není v likvidaci), která zaměstnává 1 000 nebo více zaměstnanců, povinna hradit veškeré náklady na doprovodná aktivní opatření na trhu práce určená zaměstnancům propuštěným v důsledku organizační restrukturalizace. Zásah orgánů veřejné moci se předpokládá až poté, co opatření poskytnutá propouštějícím podnikem skončí.

               26.Francouzské orgány uvedly, že společnost Airbus má vysoce sofistikovaný systém identifikace a předjímání změn, zejména pokud jde o potřebu konkrétních dovedností a kompetencí u svých zaměstnanců, jakož i o personální potřeby obecně
                  20
               . Zástupci zaměstnanců a odborů jsou úzce zapojeni do organizačních plánů na přizpůsobení se změnám. Přestože pandemie a následná krize toto odvětví zasáhly náhle, mohla společnost Airbus vycházet ze svého stávajícího systému konzultací se zástupci zaměstnanců a odborů a diskutovat plán restrukturalizace potřebný v reakci na krizovou situaci.

               27.Francie informovala, že Airbus jakožto společnost in bonis, která zaměstnává více než 1 000 zaměstnanců, vytvořila rozsáhlý soubor aktivních opatření na trhu práce, jejichž cílem je pomoci propuštěným pracovníkům. Ve spolupráci s externí agenturou poskytující poradenství při převádění do jiného zaměstnání (tzv. outplacement) vytvořila společnost Airbus informační místo nazvané Mobility Pathways, které je prvním kontaktním místem, na které se mohou dotčení pracovníci obrátit. V tomto informačním místě se pracovníkům dostává nejen prvního poradenství, pokud jde o možnosti, jak postupovat, ale je jim poskytována také další pomoc v jejich úsilí o účast v odborné přípravě nebo o nalezení nového zaměstnání.

               Doplňkovost s akcemi financovanými z vnitrostátních fondů nebo fondů Unie

               28.Francouzské orgány potvrdily, že níže popsaná opatření, která obdrží finanční příspěvek z EFG, neobdrží zároveň finanční příspěvky z jiných finančních nástrojů Unie.

               Postupy pro konzultaci s cílovými příjemci nebo jejich zástupci, se sociálními partnery a s místními a regionálními orgány

               29.Francie uvedla, že koordinovaný balíček individualizovaných služeb byl vypracován po konzultaci se zástupci zaměstnanců a odborů. V dlouhé řadě setkání a jednání mezi společností Airbus a příslušnými zástupci zaměstnanců a odborů
                  21
                na vnitrostátní i mezinárodní úrovni identifikovaly strany účastnící se jednání možné způsoby, jak zmírnit přímý dopad na zaměstnance a navrhnout balíčky opatření na pomoc dotčeným zaměstnancům. Tato kola interních jednání byla zahájena dne 30. června 2020 a ukončena dne 15. října 2020.

               Cíloví příjemci a navrhovaná opatření

               Cíloví příjemci

               30.Odhadovaný počet propuštěných pracovníků, u nichž se očekává, že se budou účastnit opatření, je 297. Rozdělení těchto pracovníků podle pohlaví, věkové skupiny a úrovně vzdělání je následující:

                        Kategorie

                        Počet očekávaných příjemců

                        Pohlaví:

                        Muži:

                        236

                        (79,5 %)

                        Ženy:

                        61

                        (20,5 %)

                        Nebinární

                        0

                        (0,0 %)

                        Věková skupina:

                        do 30 let:

                        35

                        (11,8 %)

                        30–54 let:

                        222

                        (74,7 %)

                        Více než 54 let:

                        40

                        (13,5 %)

                        Úroveň vzdělání

                        Nižší sekundární vzdělání nebo ještě nižší vzdělání
                           22

                        0

                        (0,0 %)

                        Vyšší sekundární
                           23
                         nebo postsekundární vzdělání
                           24

                        150

                        (50,5 %)

                        Terciární vzdělávání
                           25

                        147

                        (49,5 %)

               Navrhovaná opatření

               31.Opatření, u nichž francouzské orgány žádají o spolufinancování z EFG, jsou součástí celkového balíčku individualizovaných opatření, která propouštějící podnik dotčeným zaměstnancům nabízí. Pro podporu z EFG jsou však způsobilá pouze ta opatření, která jdou nad rámec zákonných povinností propouštějícího podniku a která jsou popsána níže:

               –Grant na zahájení podnikání: cílem tohoto opatření je podpořit příjemce, kteří mají zájem o zahájení vlastního podnikání, poskytnutím grantu na zahájení činnosti ve výši 15 000 EUR na příjemce. Zúčastnění pracovníci se mohou ucházet o program pro zakládání podniků a mohou požádat o grant do šesti měsíců po vstupu do programu. Grant se vyplácí paušálně po předložení důkazu o tom, že byl podniky skutečně zapsán do obchodního rejstříku. Celý proces je řízen informačním místem  Mobility Pathways, které poskytuje poradenství ohledně způsobu podávání žádostí, kontroluje a validuje podnikatelské plány a nakonec rozhoduje o grantu. Pokud příjemci společně vytvoří podnik, každý příjemce obdrží celou částku.

               –Odborná příprava v oblasti zakládání podniků: toto opatření se zaměřuje na příjemce, kteří vstoupili do programu pro zakládání podniků. Zájemcům o zahájení vlastního podnikání se poskytuje rozsáhlá odborná příprava.

               –Příspěvky na výdaje související s odbornou přípravou v oblasti zakládání podniků: příjemcům, kteří se účastní odborné přípravy o založení podniku, mohou být proplaceny náklady na ubytování, stravu, dopravu, případné tlumočnické služby atd.

               –Doplatek k platu: toto opatření má být pobídkou k přijetí nového zaměstnání, i když je plat v novém zaměstnání nižší než v předchozím. Jde o maximální měsíční částku ve výši 350 EUR a vyplácí se po dobu 12 měsíců.

               32.Francie informovala, že propouštějící podnik pravidelně nabízí svým zaměstnancům odbornou přípravu, přičemž se zvláštní pozornost věnuje digitálním dovednostem a dovednostem potřebným v hospodářství účinně využívajícím zdroje. Šíření těchto horizontálních dovedností uvedených v čl. 7 odst. 2 nařízení o EFG by na strukturálním základě nebylo nutné. Pokud by však konkrétní příjemce potřeboval konkrétní odbornou přípravu, mohla by být poskytnuta.

               33.Navržené akce, které jsou zde popsány, představují aktivní opatření na trhu práce v rámci způsobilých akcí stanovených v článku 7 nařízení o EFG. Tyto akce nenahrazují pasivní opatření sociální ochrany.

               34.Francie poskytla požadované informace o akcích, které jsou pro dotyčný podnik povinné podle vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv. Potvrdila, že finanční příspěvek z EFG nebude takové akce nahrazovat.

               Odhadovaný rozpočet

               35.Celkové odhadované náklady činí 4 406 194 EUR; sestávají pouze z výdajů na individualizované služby a nezahrnují žádné výdaje na přípravné, řídící, informační, propagační, kontrolní a vykazovací činnosti.

               36.Celkový požadovaný finanční příspěvek z EFG činí 3 745 264 EUR (85 % celkových nákladů).

               37.Zdrojem předběžného financování nebo spolufinancování na vnitrostátní úrovni je společnost Airbus.

                        Opatření

                        Odhadovaný počet účastníků

                        Odhadované náklady na účastníka
                        (v EUR)
                           26

                        Odhadované celkové náklady

                        (v EUR)
                           27

                        Individualizované služby (opatření podle čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení o EFG)

                        Granty na zahájení podnikání (prime création d’entreprise)

                        217

                        15 000

                        3 255 000

                        Odborná příprava v oblasti zakládání podniků (formation création d’entreprise)

                        275

                        3 974

                        1 092 902

                        Mezisoučet a):

                        Procento balíčku individualizovaných služeb

                        –

                        4 347 902

                        (98,7 %)

                        Příspěvky a pobídky (opatření podle čl. 7 odst. 2 písm. b) nařízení o EFG)

                        Příspěvky na výdaje související s odbornou přípravou v oblasti zakládání podniků (allocation frais annexes formation création d’entreprise)

                        21

                        724

                        15 199

                        Doplatky k platům (indemnité différentielle de salaire)

                        22

                        1 959

                        43 093

                        Mezisoučet b):

                        Procento balíčku individualizovaných služeb:

                        –

                        58 292

                        (1,3 %)

                        Činnosti podle čl. 7 odst. 5 nařízení o EFG

                        1. Přípravné činnosti

                        –

                        0

                        2. Řízení

                        –

                        0

                        3. Informační a propagační činnosti

                        –

                        0

                        4. Kontrolní a vykazovací činnosti

                        –

                        0

                        Mezisoučet c):

                        Procentní podíl na celkových nákladech:

                        –

                        0

                        (0 %)

                        Celkové náklady (a + b + c):

                        –

                        4 406 194

                        Příspěvek z EFG (85 % celkových nákladů)

                        –

                        3 745 264

               38.Náklady na akce uvedené v tabulce výše jakožto akce podle čl. 7 odst. 2 písm. b) nařízení o EFG nepřesahují 35 % celkových nákladů na koordinovaný balíček individualizovaných služeb. Francie potvrdila, že tyto akce jsou podmíněny aktivní účastí cílových příjemců na hledání zaměstnání nebo odborné přípravě.

               39.Francie potvrdila, že náklady na investice na samostatnou výdělečnou činnost, zakládání podniků a převzetí podniků zaměstnanci nepřekročí částku 22 000 EUR na příjemce.

               Období způsobilosti výdajů

               40.Francie začala poskytovat individualizované služby cílovým příjemcům dne 1. listopadu 2020. Výdaje na akce budou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 1. listopadu 2020 a do 24 měsíců ode dne vstupu rozhodnutí o financování v platnost.

               41.Francie nevyužívá možnosti požadovat finanční prostředky na přípravné, řídicí, informační a propagační, kontrolní a vykazovací činnosti.

               Řídicí a kontrolní systémy

               42.Žádost obsahuje popis řídicího a kontrolního systému, který specifikuje povinnosti dotčených orgánů. Francie oznámila Komisi, že finanční příspěvek bude spravovat Délégation générale à l’emploi et à la formation professionnelle (DGEFP) ministerstva práce, zaměstnanosti, odborné přípravy a sociálního dialogu, zejména pak prostřednictvím divize Fonds national de l’emploi (DGEFP – MFNE). Platby budou provedeny v rámci DGEFP divizí Mission des Affaires Financières (DGEFP – MAFI). Francouzským auditním orgánem pro EFG je Commission interministérielle de coordination des contrôles (CICC). Společnost Airbus bude odpovědná za provádění opatření. V tomto ohledu francouzské orgány uzavřou se společností Airbus dohodu o partnerství.

               Závazky poskytnuté dotčeným členským státem

               43.Francie poskytla všechny nezbytné záruky týkající se těchto bodů:

               –při přístupu k navrženým akcím a jejich provádění budou dodržovány zásady rovného zacházení a nediskriminace,

               –byly splněny požadavky stanovené vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy EU, které se týkají hromadného propouštění,

               –společnost Airbus, která pokračovala po propuštění pracovníků ve své činnosti, dodržela své zákonné povinnosti upravující propouštění a své pracovníky příslušným způsobem zabezpečila,

               –zamezí se jakémukoli dvojímu financování,

               –finanční příspěvek z EFG bude v souladu s procesními a hmotněprávními pravidly Unie pro státní podporu.

               ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Rozpočtový návrh

               44.EFG nepřekročí maximální roční částku 186 milionů EUR (v cenách roku 2018), jak je stanoveno v článku 8 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 2020/2093 ze dne 17. prosince 2020, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2021–2027
                  28
               .

               45.Po posouzení žádosti s ohledem na podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 a 2 nařízení o EFG a při zohlednění počtu cílových příjemců, navržených akcí a odhadovaných nákladů navrhuje Komise uvolnit z EFG částku 3 745 264 EUR, která představuje 85 % celkových nákladů na navržené akce, aby se v souvislosti s dotčenou žádostí poskytl finanční příspěvek.

               46.Navrhované rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme společně Evropský parlament a Rada, jak stanoví bod 9 interinstitucionální dohody ze dne 16. prosince 2020 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Evropskou komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení, jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu zavádění nových vlastních zdrojů
                  29
               .

               Související akty

               47.Současně s tímto návrhem rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na převod prostředků ve výši 3 745 264 EUR do příslušné rozpočtové položky.

               48.Současně s přijetím tohoto návrhu rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijala Komise rozhodnutí o finančním příspěvku, který představuje rozhodnutí o financování ve smyslu článku 110 finančního nařízení
                  30
               . Rozhodnutí o financování vstoupí v platnost dnem, kdy je Komisi oznámeno schválení rozpočtového převodu Evropským parlamentem a Radou.

               2021/0363 (BUD)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům na základě žádosti Francie – EGF/2021/005 FR/Airbus

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/691 ze dne 28. dubna 2021 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům (EFG) a o zrušení nařízení (EU) č. 1309/2013
                  31
               , a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 16. prosince 2020 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Evropskou komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení, jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu zavádění nových vlastních zdrojů
                  32
               , a zejména na bod 9 této dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Cílem Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům (EFG) je projevit solidaritu a podporovat důstojné a udržitelné zaměstnání v Unii tím, že se poskytne podpora propuštěným pracovníkům a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost kvůli rozsáhlým restrukturalizačním událostem, a pomáhat jim, aby se mohli co nejdříve vrátit do důstojného a udržitelného zaměstnání.

               (2)EFG nepřekročí maximální roční částku 186 milionů EUR (v cenách roku 2018), jak je stanoveno v článku 8 nařízení Rady (EU, Euratom) 2020/2093
                  33
               .

               (3)Dne 26. července 2021 předložila Francie žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním pracovníků ve společnosti Airbus (Airbus SE) v hospodářském odvětví klasifikovaném podle statistické klasifikace ekonomických činností v Evropském společenství („NACE“)
                  34
                Revize 2 do oddílu 30 (Výroba dopravních prostředků a zařízení) ve Francii. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2021/691. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) 2021/691.

               (4)V souvislosti s uvedenou žádostí Francie by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 3 745 264 EUR.

               (5)Aby byly prostředky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2022 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na pomoc propuštěným pracovníkům uvolňuje částka ve výši 3 745 264 EUR v prostředcích na závazky a na platby.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne [datum přijetí]
                  35*.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda
                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 153, 3.5.2021, s. 48.

                     (2)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/1755 ze dne 8. srpna 2019, kterým se mění přílohy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS) (Úř. věst. L 270, 24.10.2019, s. 1).

                     (3)

                        Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1.

                     (4)

                        V souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (EU) 2021/691.

                     (5)

                        Lhůta dvanácti týdnů byla v období od 1. ledna 2021 do 3. května 2021 v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) 2021/691 pozastavena.

                     (6)

                        Hospodářská a sociální jednotka – ESU (unite économique et sociale – UES) je právní koncepce francouzského práva, jež umožňuje seskupování podniků, které mají stejné vedení, působí ve stejném odvětví a jejichž zaměstnanci sdílejí stejné zájmy, ale jsou právně odlišnými podniky s cílem podpořit vytvoření společného zastoupení zaměstnanců. K propouštění došlo v ESU Airbus Commercial, která seskupuje dvě francouzské dceřiné společnosti – Airbus SAS a Airbus Operations SAS – společnosti Airbus SE.

                     (7)

                        Nezveřejněný dokument: Airbus „Livre 2“, interní analýza krize COVID-19 a jejího dopadu na odvětví činnosti společnosti Airbus ve Francii.

                     (8)

                        Tamtéž.

                     (9)

                        https://www.airbus.com/content/dam/corporate-topics/financial-and-company-information/Airbus-FY2020-Presentation.pdf

                     (10)

                  https://www.airbus.com/newsroom/press-releases/en/2020/04/airbus-reports-first-quarter-q1-2020-results.html
                  .

                     (11)

                        „Accord collectif relatif au plan d’adaptation des sociétés composant l’UES Airbus Commercial dans le contexte de la crise économique Covid-19 et ses conséquences sur l’emploi“.

                     (12)

                        Na celosvětové úrovni byla společnost Airbus nucena zrušit zhruba 9 400 pracovních míst. https://www.airbus.com/content/dam/corporate-topics/financial-and-company-information/Airbus-FY2020-SN.pdf.

                     (13)

                        Loi d’urgence n°2020-734 ze dne 17. června 2020.

                     (14)

                        Tento program zahájila organizace CORAC (Conseil pour la Recherche Aéronautique Civile).

                     (15)

                        Activité Partielle de Longue Durée (APLD) : https://www.service-public.fr/professionnels-entreprises/vosdroits/F35381

                     (16)

                        Údaje shromážděné francouzským Národním institutem pro statistiku a ekonomické studie –  více informací o metodice a statistikách naleznete na adrese https://www.insee.fr/fr/metadonnees/source/indicateur/p1660/description.

                     (17)

                        Nezveřejněný dokument: Airbus – Étude d’Impact, BPI Consulting Paris, 12/2020.

                     (18)

                        Tamtéž.

                     (19)

                        Tamtéž.

                     (20)

                        Ve svém dokumentu „Accord-Gestion des Emplois et des Parcours Professionnels“ ze dne 15. února 2019 se společnost Airbus zavazuje tyto potřeby nejen analyzovat, ale také je projednat se všemi příslušnými vnitřními aktéry.

                     (21)

                        CGA-F (Comité de Groupe Airbus France), CSE-C (Comité Social Economique-Central), CSE-E (Comité Social Economique-Etablissement), Comité Européen.

                     (22)

                        ISCED 0-2

                     (23)

                        ISCED 3

                     (24)

                        ISCED 4

                     (25)

                        ISCED 5-8

                     (26)

                        Odhadované náklady na pracovníka byly zaokrouhleny, aby se neuváděla desetinná místa. Toto zaokrouhlení však nemá vliv na celkové náklady každého opatření, které jsou stejné jako v žádosti předložené Francií.

                     (27)

                        Celkové částky se z důvodu zaokrouhlení neshodují.

                     (28)

                        Úř. věst. L 433, 22.12.2020, s. I/11.

                     (29)

                        Úř. věst. L 433, 22.12.2020, s. I/29.

                     (30)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014, (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1).

                     (31)

                        Úř. věst. L 153, 3.5.2021, s. 48.

                     (32)

                        Úř. věst. L 433, 22.12.2020, s. I/29.

                     (33)

                        Nařízení Rady (EU, Euratom) 2020/2093 ze dne 17. prosince 2020, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2021–2027 (Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. I/11).

                     (34)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 a kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3037/90 a některá nařízení ES o specifických statistických oblastech (Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1).

                     (35)
                  *
                        Datum vloží Parlament před vyhlášením v Úředním věstníku.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.1.2022
            COM(2022) 6 final
            2022/0001(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o částečném pozastavení uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Vanuatskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Zpráva Komise o režimech občanství pro investory a režimech pobytu pro investory v Evropské unii z ledna 2019
                  1
                zdůraznila obavy týkající se těchto režimů, zejména pokud jde o bezpečnost, pronikání organizované trestné činnosti, praní peněz, financování terorismu, daňové úniky a korupci. Zpráva rovněž upozornila, že režimy občanství pro investory, které nabízejí země s bezvízovým přístupem do Unie, lze zneužít k obcházení řádného postupu udělování schengenských víz a hloubkového posouzení rizik, které je s ním spojeno
                  2
               .

               Dohoda o zrušení vízové povinnosti mezi EU a Vanuatu
                  3
                se uplatňuje od roku 2015. Před rokem 2015 mělo Vanuatu pouze jeden režim občanství pro investory, v jehož rámci byl vydán jen menší počet cestovních pasů
                  4
               . Od roku 2015 však Vanuatu zavedlo další režimy občanství pro investory a počet úspěšných žadatelů se výrazně zvýšil. Podle orgánů Vanuatu existují v zemi v současné době dva režimy: program pro přispění Vanuatu a program na podporu rozvoje. Do března 2021 vydalo Vanuatu v rámci svých režimů občanství pro investory více než 10 500 cestovních pasů
                  5
               . V dubnu 2021 schválil parlament Vanuatu nový režim občanství, který se ještě nezačal uplatňovat
                  6
               .

               V roce 2017 začala Komise režimy Vanuatu prošetřovat kvůli vážným pochybnostem, které se týkaly především jejich bezpečnostních nedostatků. Komise rovněž upozornila orgány Vanuatu na možnosti pozastavení, které dohoda obsahuje. V roce 2017 si Komise vyžádala od orgánů Vanuatu rovněž informace o správě režimů, zejména pokud jde o bezpečnostní šetření žadatelů. V roce 2018 obdržela Komise od vlády Vanuatu ujištění o postupech bezpečnostního šetření, v nichž vláda uvedla, že součástí dotčených postupů jsou kontroly v databázích Interpolu.

               Na pátém jednání posíleného politického dialogu mezi EU a Vanuatu dne 15. dubna 2019 zopakovala EU své znepokojení týkající se občanů Vanuatu, kteří občanství nabyli za investice, a uvedla, že by tato věc mohla mít dopad na dohodu o zrušení vízové povinnosti. EU objasnila, že naturalizační postupy sice jsou svrchovaným rozhodnutím Vanuatu, avšak aby se zabránilo zneužívání, je nezbytné provádět velmi přísné prověřování bezúhonnosti.

               V červenci 2019 se Komise dozvěděla, že občanství Vanuatu v rámci režimů občanství pro investory bylo žadatelům uděleno i přesto, že byli evidováni v databázích Interpolu, a že někteří žadatelé předložili padělané dokumenty (zejména falešné záznamy v rejstříku trestů), což se orgánům Vanuatu nepodařilo odhalit.

               Komise zaslala orgánům Vanuatu dopisy, v nichž žádala o další informace o režimech, bezpečnostním šetření a udělení státní příslušnosti žadatelům uvedeným na seznamech zájmových osob Interpolu, přičemž znovu upozornila na možnost pozastavení zrušení vízové povinnosti
                  7
               .

               Na šestém jednání posíleného politického dialogu mezi EU a Vanuatu dne 21. dubna 2021 EU znovu poukázala na to, že vanuatské režimy občanství pro investory mohou mít dopad na dohodu o zrušení vízové povinnosti a důrazně doporučila, aby se Vanuatu u těchto režimů okamžitě zabývalo možnými riziky pronikání organizované trestné činnosti, praní peněz, daňových úniků a korupce. S cílem rozptýlit zmíněné důvody ke znepokojení vyjádřilo Vanuatu na tomto jednání politického dialogu odhodlání k provedení reforem, jako je úzká spolupráce s různými zúčastněnými stranami – zejména svou finanční zpravodajskou jednotkou – nebo změna zákona o cestovních pasech. V dubnu 2021 však vláda Vanuatu podnikla další kroky k vytvoření nového programu pro občanství.

               Na základě informací od Vanuatu dospěla Komise k závěru, že jeho režimy pro investory vykazují závažné nedostatky a selhání v oblasti bezpečnosti, které mohou představovat riziko pro vnitřní bezpečnost EU a jejích členských států. Především průměrná doba vyřizování žádostí je příliš krátká, než aby umožňovala důkladné šetření, a před udělením občanství se systematicky nevyměňují informace se zemí původu nebo hlavního předchozího pobytu žadatelů. Není ani stanoven žádný požadavek na bydliště nebo fyzickou přítomnost na Vanuatu. Skutečnost, že není požadován osobní pohovor, vyvolává další pochybnosti o spolehlivosti bezpečnostního šetření, neboť orgány tak mají méně možností ověřit informace uvedené v žádosti, včetně jejich pravdivosti a věrohodnosti.

               Dostupné údaje rovněž zavdávají důvod k obavám co do rozsahu režimů, počtu zamítnutých žádostí a státní příslušnosti žadatelů:

               Zaprvé, počet úspěšných žadatelů je velmi vysoký (podle pasového úřadu Vanuatu bylo v letech 2013 až 2021 státní občanství výměnou za investici uděleno ve více než 10 500 případů).

               Zadruhé, míra zamítnutí je extrémně nízká. Na základě dostupných informací byla do roku 2020 zamítnuta pouze jedna žádost
                  8
               . Vznikají tak další pochybnosti, pokud jde o spolehlivost bezpečnostního šetření a hloubkových kontrol.

               Zatřetí, mezi zeměmi původu úspěšných žadatelů jsou některé země, jež jsou obvykle z jiných režimů občanství vyloučeny, například Írán a Afghánistán, a další země, jejichž státní příslušníci potřebují ke krátkodobému pobytu v EU vízum, včetně Nigérie, Jemenu, Sýrie, Pákistánu a Libye.

               Režimy, které Vanuatu zavedlo od roku 2015, tudíž umožňují státním příslušníkům s vízovou povinností obejít řádný postup udělování schengenských víz a vyhnout se důkladnému posouzení individuálních migračních a bezpečnostních rizik, které je součástí tohoto postupu. Vanuatské režimy občanství pro investory nezajišťují vysokou úroveň bezpečnosti, o níž hovoří zpráva Komise z roku 2019 o režimech občanství pro investory a režimech pobytu pro investory
                  9
               .

               V neposlední řadě jsou režimy zavedené od roku 2015 obchodně propagovány tak, že zajišťují bezvízový přístup do EU, ačkoli cílem dohody o zrušení vízové povinnosti není umožnit státním příslušníkům třetích zemí, kteří musí mít k cestě do EU vízum, aby se této povinnosti vyhnuli tím, že získají občanství Vanuatu. EU sice respektuje právo svrchovaných států rozhodovat o svých vlastních naturalizačních postupech, ale bezvízový styk s Unií by neměl být využíván jako nástroj k získávání individuálních investic výměnou za udělení občanství.

               Dohoda může být zcela nebo zčásti pozastavena z důvodů veřejného pořádku nebo ochrany národní bezpečnosti
                  10
               .

               V této souvislosti se Komise domnívá, že stávající vanuatské režimy pro investory jsou v rozporu s cíli vízové politiky EU a s rozlišením, které činí nařízení 2018/1806
                  11
                mezi třetími zeměmi, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti, a třetími zeměmi, jejichž státní příslušníci této povinnosti nepodléhají, což EU určuje v jednotlivých případech na základě posouzení různých kritérií týkajících se mimo jiné bezpečnosti. Státním příslušníkům třetích zemí, kteří by podléhali vízové povinnosti, kdyby nezískali státní občanství Vanuatu, tyto režimy poskytují možnost bezvízově cestovat do EU, aniž by před svým příjezdem na vnější hranice prošli bezpečnostním šetřením, jež vyžaduje schengenský postup udělování víz.

               S ohledem na tyto skutečnosti je částečné a přiměřené pozastavení dohody o zrušení vízové povinnosti odůvodněno tím, že je třeba zmírnit dopad uvedených režimů občanství pro investory na bezvízový režim mezi EU a Vanuatu. Vzhledem k tomu, že v praxi nemohou příslušníci pohraniční stráže členských států určit, zda byl běžný cestovní pas vydán prostřednictvím režimu pro investory, mělo by se pozastavení uplatňování dohody vztahovat na všechny běžné cestovní pasy vydané od 25. května 2015, kdy Vanuatu začalo vydávat značný počet cestovních pasů výměnou za investici.

               2022/0001 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o částečném pozastavení uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Vanuatskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda mezi Evropskou unií a Vanuatskou republikou (dále jen „smluvní strany“) o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
                  12
                (dále jen „dohoda“) byla uzavřena dne 28. května 2015
                  13
                s cílem usnadnit občanům Vanuatu cestování do Unie a občanům Unie cestování na Vanuatu.

               (2)Dohoda je založena na společném přání smluvních stran podporovat kontakty mezi lidmi, cestovní ruch a podnítit obchod mezi Unií a Vanuatu.

               (3)Podle čl. 8 odst. 4 dohody může kterákoli smluvní strana dohodu zcela nebo částečně pozastavit, zejména z důvodů veřejného pořádku a ochrany národní bezpečnosti. Rozhodnutí o pozastavení musí být druhé smluvní straně doručeno nejpozději dva měsíce před zamýšleným nabytím účinnosti. Jakmile důvody pozastavení pominou, smluvní strana, která dohodu pozastavila, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu a pozastavení zruší.

               (4)Vanuatu uplatňuje režimy občanství pro investory, v jejichž rámci udělilo své státní občanství státním příslušníkům jiných zemí, aniž by dříve měli k Vanuatu vazby, a převážnou většinu žádostí vyřídilo kladně. Do března 2021 vydalo Vanuatu více než 10 500 cestovních pasů, přičemž míra zamítnutých žádostí byla extrémně nízká
                  14
               . Vznikají tak pochybnosti, pokud jde o spolehlivost bezpečnostního šetření a hloubkových kontrol prováděných vanuatskými orgány.

               (5)Při jednáních v říjnu 2017, listopadu 2019, červnu 2020 a březnu 2021 vyjádřila Komise vážné obavy a varovala vládu Vanuatu před možností obnovení vízové povinnosti. Vysvětlení poskytnutá ze strany Vanuatu uvedené obavy dostatečně nerozptýlila.

               (6)Udělení státního občanství žadatelům, kteří jsou evidováni v databázích Interpolu, je v rozporu s předchozími ujištěními orgánů Vanuatu ohledně bezpečnostního šetření a vyvolává další obavy, pokud jde o spolehlivost postupů bezpečnostního šetření v rámci těchto režimů.

               (7)Mezi země původu úspěšných žadatelů, kterým bylo uděleno státní občanství Vanuatu, patří i několik zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic Unie vízum. Komise rovněž s obavami poukázala na to, že nebyl stanoven žádný požadavek na fyzickou přítomnost nebo bydliště, že lhůty k vyřízení žádostí v rámci režimů jsou krátké a že se systematicky nevyměňují informace se zeměmi původu nebo hlavního předchozího pobytu žadatelů. Komise dospěla k závěru, že prověřování žádostí v rámci režimu občanství pro investory na Vanuatu nezaručuje vysokou úroveň bezpečnosti.

               (8)Pozastavení uplatňování dohody by mělo být omezeno na běžné cestovní pasy vydané od 25. května 2015, kdy začal výrazně narůstat počet úspěšných žadatelů o udělení státního občanství Vanuatu v rámci režimu pro investory.

               (9)Pozastavení uplatňování dohody by se proto mělo vztahovat na všechny občany Vanuatu, kteří jsou držiteli běžného cestovního pasu vydaného Vanuatu od 25. května 2015.

               (10)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  15
               ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Vanuatskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty se pozastavuje pro občany Vanuatu, kteří jsou držiteli běžných cestovních pasů vydaných Vanuatu od 25. května 2015.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne [dva měsíce po vyhlášení – Úřad pro publikace: vložte konkrétní datum].

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        COM(2019) 12 final.

                     (2)

                        s. 22–24.

                     (3)

                        Dohoda mezi Evropskou unií a Vanuatskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (Úř. věst. L 173, 3.7.2015, s. 48).

                     (4)

                        Podle informací od orgánů Vanuatu bylo v letech 2014 až 2015 v rámci přistěhovaleckého programu ve prospěch kapitálových investic (Capital Investment Immigration Program) vydáno 93 cestovních pasů.

                     (5)

                        Informace poskytnuté pasovým úřadem Vanuatu dne 14. června 2021.

                     (6)

                        Informace poskytnuté delegací EU dne 17. června 2021.

                     (7)

                        Dopisy Komise zaslané Vanuatu dne 15. listopadu 2019 a 18. června 2020.

                     (8)

                        Informace poskytnuté pasovým úřadem Vanuatu dne 22. září 2020.

                     (9)

                        COM(2019) 12 final.

                     (10)

                        Ustanovení čl. 8 odst. 4 výše uvedené dohody o zrušení vízové povinnosti mezi Evropskou unií a Vanuatu.

                     (11)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1806 ze dne 14. listopadu 2018, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 303, 28.11.2018, s. 39).

                     (12)

                        Úř. věst. L 173, 3.7.2015, s. 48.

                     (13)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/272 ze dne 12. února 2016 o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Vanuatskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (Úř. věst. L 52, 27.2.2016, s. 11).

                     (14)

                        Informace poskytnuté pasovým úřadem Vanuatu dne 14. června 2021.

                     (15)

                        Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (
                  Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20
                  ).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.1.2022
            COM(2022) 9 final
            2022/0005(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o prodloužení platnosti Dohody o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů Galileo a GPS a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Spojenými státy americkými

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Dohoda o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů GALILEO a GPS (globální polohový systém) a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy americkými na straně druhé
                     1
                   (dále jen „dohoda“) byla podepsána v roce 2004. Vstoupila v platnost v roce 2011 po ratifikaci ze strany USA, EU a všech členských států.

                  Cílem dohody je poskytnout rámec pro spolupráci mezi stranami při podpoře, poskytování a používání civilních signálů a služeb systémů GPS a Galileo pro navigaci a určování času, služeb s přidanou hodnotou, rozšiřujících systémů a globálních prostředků pro navigaci a určování času.

                  V čl. 20 odst. 5 dohody je stanoveno, že „Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let. Nejpozději tři měsíce před skončením prvního desetiletého období se strany budou vzájemně informovat, zda mají v úmyslu dohodu prodloužit o dalších pět let.“ Platnost dohody skončí dne 12. prosince 2021.

                  V červnu 2021 daly USA najevo, že hodlají usilovat o prodloužení platnosti dohody. Komise v září odpověděla, že požádá Radu Evropské unie o povolení k prodloužení platnosti dohody.

                  Hodnocení provedené Evropskou komisí jasně ukazuje, že dohoda poskytuje důležitý rámec k provádění a usnadnění spolupráce v oblasti družicové navigace mezi EU a USA, jež přináší vzájemný prospěch.

                  Dohoda má zásadní význam pro vzájemné pochopení prostředí družicové navigace a pro společné stanovení prioritních oblastí společného zájmu v oblasti mezinárodní spolupráce. Je rovněž užitečným fórem k posouzení předchozí spolupráce a stanovení budoucích opatření.

                  V zájmu EU je obnovit tuto dohodu, aby mohla pokračovat další spolupráce s USA v oblasti družicové navigace.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Tato iniciativa je v naprostém souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/696 ze dne 28. dubna 2021, kterým se zavádí Kosmický program Unie a zřizuje Agentura Evropské unie pro Kosmický program a zrušují nařízení (EU) č. 912/2010, (EU) č. 1284/2013 a (EU) č. 377/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU.

                  Nařízení (EU) 2021/696 stanoví:

                  – v 67. bodě odůvodnění, že za účelem optimalizace využití poskytovaných služeb by systém Galileo měl být pokud možno co nejvíce slučitelný a interoperabilní s jinými systémy družicové navigace, aniž by tím byl dotčen cíl strategické autonomie Unie,

                  – v čl. 48 odst. 2, že Galileo a EGNOS (evropská služba pro pokrytí geostacionární navigací) a služby, které poskytují, musí být slučitelné a interoperabilní s jinými systémy družicové navigace a s klasickými prostředky rádiové navigace, pokud jsou v mezinárodních dohodách stanoveny nezbytné požadavky a podmínky ohledně slučitelnosti a interoperability.

                  Radiofrekvenční kompatibilita a interoperabilita mezi systémy Galileo a GPS patří k hlavním cílům dohody.

                  Mezinárodní spolupráce je rovněž klíčovým prvkem kosmické strategie pro Evropu, jak ji stanovila Komise ve svém sdělení ze dne 26. října 2016
                     2
                  , v němž je uvedeno, že Komise vezme v úvahu konkrétní požadavky vesmírných systémů při koordinaci přidělování rádiových frekvencí na evropské a mezinárodní úrovni.

                  Evropské systémy GNSS (globální navigační družicové systémy) jsou důležitou součástí politiky EU směřující k dosažení plné integrace dopravní infrastruktury na zemi, na moři a ve vzduchu pro účely bezpečné, bezproblémové, hospodárné a k životnímu prostředí šetrné navigace. Uzavírání dohod o spolupráci v oblasti družicové navigace se zeměmi, které rovněž vyvíjejí vlastní globální navigační družicové systémy, USA nevyjímaje, je součástí mezinárodní strategie Unie v oblasti GNSS.

                  USA jsou klíčovým partnerem a pro systém Galileo jsou nejbližším partnerským poskytovatelem GNSS.

                  Tento návrh nepředpokládá, že by Spojeným státům americkým měla být svěřena vlastnická nebo rozhodovací práva.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Předkládaný návrh zohledňuje také novou agendu EU a USA pro globální změnu, která je v této souvislosti relevantní, poněvadž vybízí Unii a USA ke spolupráci v oblasti technologií, obchodu a norem.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Ustanovení článku 189 a čl. 218 odst. 6 písm. a) bodu v) Smlouvy o fungování Evropské unie.

                  Podle ustálené judikatury Soudního dvora „se volba právního základu aktu Evropské unie ... musí zakládat na objektivních skutečnostech, které mohou být předmětem soudního přezkumu, mezi něž patří cíl a obsah tohoto aktu“
                     3
                  .

                  Podle čl. 189 odst. 1 Smlouvy o fungování EU „K podpoře vědeckého a technického pokroku, průmyslové konkurenceschopnosti a provádění svých politik vypracuje Unie evropskou politiku pro oblast vesmíru. K tomu účelu může podporovat společné iniciativy, podporovat výzkum a technologický rozvoj a koordinovat nezbytné úsilí pro výzkum a využití vesmíru.“

                  Dohoda k tomuto úsilí přispívá, neboť jak dokládá znění jejího článku 1 „Cílem této dohody je poskytnout rámec pro spolupráci mezi stranami při podpoře, poskytování a používání civilních signálů a služeb systémů GPS a GALIEO pro navigaci a určování času, služeb s přidanou hodnotou, rozšiřujících systémů a globálních prostředků pro navigaci a určování času.“ V uvedeném článku se dále uvádí, že „Strany mají v úmyslu spolupracovat jak na dvoustranném tak i mnohostranném základu s cílem podporovat a usnadňovat použití těchto signálů, služeb a zařízení pro mírové civilní, obchodní a vědecké použití, které je v souladu se vzájemnými bezpečnostními zájmy a tyto zájmy podporuje.“ V souladu s čl. 216 odst. 1 Smlouvy o fungování EU má k dosažení cílů uvedených v článku 189 této smlouvy Unie pravomoc rozhodnout svým jménem o prodloužení platnosti dohody.

                  Procesněprávním základem k rozhodnutí o prodloužení platnosti dohody jménem EU je čl. 218 odst. 6 písm. a) bod v) Smlouvy o fungování EU. Komise nemusí žádat Radu o zmocnění v souladu s čl. 218 odst. 2 SFEU k jednání o prodloužení platnosti dohody. Podle ustanovení čl. 20 odst. 5 dohody není zapotřebí jednání, strany se mají pouze vzájemně informovat.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Jednotlivé členské státy nemohou dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů:

                  – Galileo je ve vlastnictví Unie a náklady odhadované na několik desítek miliard EUR se financují z evropské iniciativy řízené Komisí v rámci politiky pro oblast vesmíru,

                  – systém Galileo a jeho služby nejsou poskytovány jediným členským státem. Oblast působnosti dohody, jejíž platnost má být prodloužena, se proto nemůže omezovat na jediný členský stát nebo skupinu členských států, má totiž dopad na Unii jako celek a v některých ohledech může být její dopad dokonce celosvětový,

                  – průmyslové a technické know-how v kosmickém odvětví pochází od několika členských států, přičemž žádný stát jej nedokáže zvládnout v celé šíři. Bez koordinovaného postupu a sdílení informací by se zvýšilo riziko, že se s USA nepodaří dojednat optimální řešení.

                  Opatření Unie lépe dosáhne cílů návrhu z následujících důvodů:

                  – infrastruktura systému Galileo je zaváděna po celém světě a bezpečnost a ochrana tohoto systému bude do značné míry záviset na prosazování soudržných ochranných opatření ze strany Unie a všech jejích členských států, případně s podporou USA,

                  – Komise jako programový manažer jednající jménem Unie a vlastník systému má lepší předpoklady k přijímání veškerých přiměřených opatření na dosažení této soudržnosti. V opačném případě by vzrostla bezpečnostní rizika a v případě závažných incidentů by Unie a její členské státy byly vystaveny nárokům na náhradu škody.

                  Postoje, které Komise jménem Unie zaujímá v různých pracovních skupinách zřízených podle článku 13 dohody, vedou k soudržnosti Unie.

               •Proporcionalita

                  Nepoužije se.

               •Volba nástroje

                  Prodloužení platnosti dohody je jediným nástrojem zajišťujícím soudržnost Unie ve vztazích s USA v oblasti civilní družicové navigace. Většina vojenských aspektů družicové navigace a určování času je vyňata.

                  Soudržnost při uplatňování je obzvláště důležitá v případě opatření přijatých stranami ohledně civilních signálů družicové navigace a určování času a jejich poskytovatelů, civilních služeb družicové navigace a určování času a jejich poskytovatelů, rozšiřujících systémů, služeb s přidanou hodnotou a poskytovatelů těchto služeb a prostředků globální navigace a určování času.

                  Smlouva o fungování EU nestanoví jiné schůdné možnosti úpravy vztahů se třetí zemí.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Tato iniciativa není součástí programu REFIT.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Komise se prodloužením platnosti dohody zabývala ve Výboru pro programy GNSS.

                  Konzultovala rovněž s Pracovní skupinou Rady pro intermodální dopravu a Pracovní skupinou Rady pro vesmír.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Shrnutí obdržených a použitých stanovisek.

                  Je vhodné a žádoucí, aby Unie dohodu prodloužila. Žádná z ustanovení dohody nejsou zastaralá, nepřijatelná nebo na překážku prodloužení platnosti dohody.

               •Posouzení dopadů

                  První možností je nijak nereagovat na zájem o prodloužení dohody vyjádřený členskými státy a USA. To by mohlo být vnímáno jako nevstřícné gesto, jež by mohlo ohrozit kompatibilitu systémů Galileo a GPS, zbrzdit nebo zastavit spolupráci na jejich interoperabilitě, a riskovat tím oddálení provozní schopnosti systému Galileo.

                  Druhou možností je prodloužit stávající dohodu. Tato možnost byla zvolena z těchto důvodů:

                  •
                        systémy Galileo a GPS se dále utvářejí a prochází vývojem. Pokračování spolupráce mezi oběma systémy je nezbytné z řady důvodů, včetně zajištění kompatibility a interoperability,

                  •
                        USA jsou privilegovaným partnerem Unie v oblasti družicové navigace,

                  •
                        USA a členské státy Unie nejsou proti prodloužení platnosti dohody.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Tento podnět iniciativa není součástí programu REFIT.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Během desetiletého uplatňování nevyžadovala žádná z činností podle stávající dohody financování od žádné ze stran.

                  Ani v dalším pětiletém období platnosti dohody nebude třeba žádné financování.

                  Rozpočtové důsledky budou omezeny na administrativní náklady, které ponesou strany při plnění úkolů spadajících do jejich odpovědnosti. Veškeré administrativní náklady souvisejí se služebními cestami. Všechny služební cesty Komise v rámci dohody jsou hrazeny z globálního finančního rámce na služební cesty, nikoli z provozní rozpočtové položky programu Galileo v rámci nařízení o Kosmickém programu EU.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Tento návrh na prodloužení platnosti dohody nepředpokládá, že by Spojeným státům americkým měla být svěřena vlastnická nebo rozhodovací práva k programu Galileo.

                  Návrh neuděluje USA právo účastnit se činnosti programových výborů nebo pracovních skupin souvisejících s globálním družicovým navigačním systémem EU.

                  Návrh neumožňuje USA účastnit se příslušných fór, pracovních skupin nebo diskusí o veřejné regulované službě (PRS) systému Galileo.

               2022/0005 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o prodloužení platnosti Dohody o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů Galileo a GPS a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Spojenými státy americkými

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 189 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rada svým rozhodnutím 2011/901/EU
                  5
                schválila uzavření Dohody o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů GALILEO a GPS a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy americkými na straně druhé (dále jen „dohoda“)
                  6
               . Dohoda byla podepsána na zámku Dromoland v Irsku dne 26. června 2004 a vstoupila v platnost dne 12. prosince 2011.

               (2)V souladu se svým čl. 20 odst. 5 má dohoda zůstat v platnosti po dobu deseti let a nejpozději tři měsíce před skončením prvního desetiletého období se strany mají vzájemně informovat, zda mají v úmyslu dohodu prodloužit o dalších pět let. Dohoda pozbyla platnosti dne 12. prosince 2021.

               (3)Obě strany potvrdily, že hodlají dohodu prodloužit o dalších pět let, aniž by se jakkoli měnila. Obsah dohody by měl zůstat stejný i po jejím prodloužení. Aby byla zajištěna nepřetržitost trvání dohody, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost co nejdříve a mělo by se použít ode dne 12. prosince 2021.

               (4)Prodloužení platnosti dohody by mělo být schváleno jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Prodloužení platnosti Dohody o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů GALILEO a GPS a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Spojenými státy americkými o dalších pět let se tímto schvaluje jménem Unie.

               Článek 2

               Komise doručí Spojeným státům americkým jménem Unie diplomatickou nótu podle čl. 20 odst. 1 dohody a učiní toto oznámení: „V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 nahradila Evropská unie Evropské společenství a stala se jeho právním nástupcem a od uvedeného dne vykonává všechna jeho práva a povinnosti. Odkazy na „Evropské společenství“ ve znění dohody se proto na příslušných místech považují za odkazy na „Evropskou unii“.“

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Použije se ode dne 12. prosince 2021.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

               LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ

               Legislativní finanční výkaz se nesestavuje, protože s dohodou nejsou spojeny žádné náklady, kromě cestovních nákladů, které jsou hrazeny z globálního finančního rámce na služební cesty, nikoli z provozní rozpočtové položky programu Galileo v rámci Kosmického programu EU.

                     (1)

                        Úř. věst. L 348, 31.12.2011, s. 3.

                     (2)

                        Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Kosmická strategie pro Evropu, COM(2016) 705 final, 26.10.2016.

                     (3)

                        Například věc C-263/14, Evropský parlament v. Rada (dohoda s Tanzanií o osobách podezřelých z pirátství), ECLI EU C 2016 435, body 43–44.

                     (4)

                        Úř. věst. C, , s. .

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady 2011/901/EU ze dne 12. prosince 2011 o uzavření Dohody o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů GALILEO a GPS a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy americkými na straně druhé (Úř. věst. L 348, 31.12.2011, s. 1).

                     (6)

                        Dohoda o podpoře, poskytování a používání družicových navigačních systémů GALILEO a GPS a navazujících aplikací mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy americkými na straně druhé (Úř. věst. L 348, 31.12.2011, s. 3).