title: Návrh rozhodnutí Rady v souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Kyprem ke dni 1. ledna 2008

text:
Důležité právní upozornění

|

52007PC0256

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 16.5.2007KOM(2007) 256 v konečném znění2007/0090 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Kyprem ke dni 1. ledna 2008(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVADne 3. května 1998 se Rada usnesla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999. Dánsko a Spojené království využily svých tzv. neúčastnických doložek, a Rada je proto neposuzovala. Řecko a Švédsko Rada posuzovala jako členské státy, na které se vztahuje výjimka. Dne 19. června 2000 se Rada usnesla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí eura ke dni 1. ledna 2001. Země, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 (Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko) se staly členskými státy, na které se vztahuje výjimka, v souladu s článkem 4 příslušného aktu o přistoupení. Dne 11. července 2006 se Rada usnesla, že Slovinsko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí eura ke dni 1. ledna 2007. Bulharsko a Rumunsko, které přistoupily k Evropské unii dne 1. ledna 2007, se staly členskými státy, na které se vztahuje výjimka, v souladu s článkem 5 příslušného aktu o přistoupení.Ustanovení čl. 122 odst. 2 stanoví postupy pro zrušení výjimek. Tyto postupy mají být prováděny alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka. Komise a Evropská centrální banka musejí podle těchto postupů podávat Radě v souladu s čl. 121 odst. 1 zprávy o pokroku dosaženém členskými státy, na které se vztahuje výjimka, při plnění jejich závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie. Komise na základě své vlastní zprávy a zprávy ECB může Radě předložit návrh na rozhodnutí Rady o zrušení výjimky členských států, které splňují nezbytné podmínky.V roce 2006 Komise a ECB posoudily všechny státy, na které se vztahuje výjimka. Dne 13. února 2007 podal Kypr žádost o nové posouzení konvergence s cílem zavést euro ke dni 1. ledna 2008 v případě, že by se výjimka měla zrušit. Komise a ECB v reakci na tuto žádost připravily konvergenční zprávy pro Kypr.Kolegium schválilo konvergenční zprávu Komise o Kypru z roku 2007 dne 16. května 2007. Evropská centrální banka schválila svou zprávu téhož dne. Zprávy zahrnují posouzení slučitelnosti vnitrostátních právních předpisů Kypru, včetně stanov národní centrální banky, s články 108 a 109 Smlouvy a statuty ESCB a ECB. Zprávy rovněž posuzují, zda je dosaženo vysokého stupně udržitelné konvergence, a to na základě splnění konvergenčních kritérií a několika dalších faktorů uvedených v čl. 121 odst. 1 posledním pododstavci.Komise ve své konvergenční zprávě dospěla k závěru, že Kypr dosáhl vysokého stupně udržitelné konvergence.Komise na základě své zprávy a zprávy ECB přijala připojený návrh na rozhodnutí Rady o zrušení výjimky Kypru s účinkem ode dne 1. ledna 2008.2007/0090 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Kyprem ke dni 1. ledna 2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 122 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na zprávu Komise[1],s ohledem na zprávu Evropské centrální banky[2] ,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na projednání v Radě zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 1. ledna 1999 byla zahájena třetí etapa hospodářské a měnové unie (HMU). Rada, která zasedala v Bruselu dne 3. května 1998 na úrovni hlav států nebo předsedů vlád, se usnesla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999[3].(2) Rada se dne 19. června 2000 usnesla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2001[4]. Rada se dne 11. července 2006 usnesla, že Slovinsko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2007[5].(3) Spojené království v souladu s odstavcem 1 Protokolu o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska připojeného ke Smlouvě oznámilo Radě, že dne 1. ledna 1999 nemá v úmyslu přejít do třetí etapy HMU. Toto oznámení se nezměnilo. Dánsko v souladu s odstavcem 1 Protokolu o některých ustanoveních týkajících se Dánska připojeného ke Smlouvě a v souladu s rozhodnutím, které učinily hlavy států nebo předsedové vlád v Edinburghu v prosinci 1992, oznámilo Radě, že se nezúčastní třetí etapy HMU. Dánsko nepožádalo o zahájení postupu podle čl. 122 odst. 2 Smlouvy.(4) Na Švédsko se na základě rozhodnutí 1998/317/ES vztahuje výjimka ve smyslu článku 122 Smlouvy. V souladu s článkem 4 aktu o přistoupení[6] se na Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko a Slovensko vztahuje výjimka ve smyslu článku 122 Smlouvy. Na Bulharsko a Rumunsko se v souladu s článkem 5 aktu o přistoupení[7] vztahuje výjimka ve smyslu článku 122 Smlouvy.(5) Evropská centrální banka (ECB) byla založena dne 1. července 1998. Evropský měnový systém byl nahrazen mechanismem směnných kurzů, jehož vytvoření bylo dohodnuto usnesením Evropské rady ze dne 16. června 1997 o zřízení mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie[8]. Postupy pro mechanismus směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (ERM II) byly stanoveny v Dohodě ze dne 1. září 1998 mezi ECB a národními centrálními bankami členských států mimo eurozónu, kterou byly stanoveny provozní postupy pro mechanismus směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie[9].(6) V čl. 122 odst. 2 Smlouvy jsou stanoveny postupy pro zrušení výjimky dotčených členských států. Podle uvedeného článku Komise a ECB podávají Radě alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka, zprávu v souladu s postupem podle čl. 121 odst. 1 Smlouvy. Kypr dne 13. února 2007 předložil oficiální žádost o posouzení konvergence.(7) Vnitrostátní právní předpisy v členských státech včetně stanov národních centrálních bank se podle potřeby přizpůsobí tak, aby byla zajištěna slučitelnost s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB. Zprávy Komise a ECB poskytují podrobné posouzení slučitelnosti právních předpisů Kypru s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB.(8) Podle článku 1 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem cenové stability, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 první odrážce této smlouvy rozumí, že členský stát vykazuje udržitelnou cenovou stabilitu a průměrnou míru inflace měřenou v průběhu jednoho roku před šetřením, která nepřekračuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše tří členských států, které v oblasti cenové stability dosáhly nejlepších výsledků. Pro účely kritéria cenové stability se inflace změří pomocí harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HICP), který je definován v nařízení Rady (ES) č. 2494/95[10]. K posouzení kritéria cenové stability byla změřena inflace členského státu pomocí procentuální změny aritmetického průměru indexu za 12 měsíců ve srovnání s předchozím průměrem za 12 měsíců. V jednoletém období, které skončilo v březnu 2007, byly třemi členskými státy, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, Finsko, Polsko a Švédsko s mírami inflace 1,3 procenta, 1,5 procenta a 1,6 procenta v tomto pořadí. Ve zprávách Komise a ECB se hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr míry inflace třech členských států, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, plus 1,5 procentního bodu. Na tomto základě referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2007, činila 3,0 procenta.(9) Podle článku 2 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem stavu veřejného rozpočtu, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 druhé odrážce Smlouvy, rozumí, že v době šetření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 104 odst. 6 Smlouvy o existenci nadměrného schodku.(10) Podle článku 3 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 třetí odrážce této smlouvy, rozumí, že členský stát po dobu alespoň dvou let před šetřením dodržoval běžné fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů (ERM) Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům. Zejména pak nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny vůči měně kteréhokoli jiného členského státu. Počínaje 1. lednem 1999 ERM II poskytuje rámec pro posuzování plnění kritéria směnného kurzu. Komise a ECB při posuzování plnění tohoto kritéria ve svých zprávách zkoumaly dvouleté období, které skončilo 26. dubna 2007.(11) Podle článku 4 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 čtvrté odrážce této smlouvy, rozumí, že v průběhu jednoho roku před šetřením průměrná dlouhodobá nominální úroková sazba členského státu nepřekračovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýše tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků. Pro účely kritérií konvergence úrokových sazeb byly použity srovnatelné úrokové sazby desetiletých státních dluhopisů. K posouzení plnění kritéria úrokových sazeb se ve zprávách Komise a ECB brala v úvahu referenční hodnotu vypočítanou jako jednoduchý aritmetický průměr dlouhodobých nominálních úrokových sazeb tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků, plus dva procentní body. Na tomto základě referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2007, činila 6,4 procenta.(12) Podle článku 5 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, poskytne Komise údaje použité při současném posouzení plnění konvergenčních kritérií. Údaje pro přípravu tohoto návrhu poskytla Komise. Rozpočtové údaje Komise poskytla poté, co členské státy do 1. dubna 2007 podaly zprávu v souladu s nařízením Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství[11].(13) Na základě zpráv předložených Komisí a ECB o pokroku, který učinil Kypr při plnění svých závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie, Komise dospěla k závěru, že:Vnitrostátní právní předpisy na Kypru, včetně statutu národní centrální banky, jsou slučitelné s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB.Pokud jde o to, jak Kypr plní konvergenční kritéria uvedená ve čtyřech odrážkách čl. 121 odst. 1 Smlouvy:-  průměrná inflace na Kypru v roce, který skončil v březnu 2007, činila 2,0 procenta, což je méně než referenční hodnota, a ani v následujících měsících se inflace podle aktuálního výhledu zřejmě nezvýší;-  na Kypr se nevztahuje žádné rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku veřejných financí;-  Kypr je členem ERM II ode dne 2. května 2005; ve dvouletém období, které skončilo 26. dubna 2007, kyperská libra (CYP) nebyla vystavena silným tlakům a Kypr ze svého vlastního podnětu nedevalvoval dvoustranný střední kurz CYP vůči euru;-  v roce, který skončil v březnu 2007, činila dlouhodobá úroková míra na Kypru v průměru 4,2 procenta, což je méně než referenční hodnota.Kypr na základě těchto kritérií dosáhl vysokého stupně udržitelné konvergence, a tudíž splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura.(14) Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise rozhodne, které členské státy, na které se vztahuje výjimka, splňují podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny, a zruší výjimky dotčených členských států,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Kypr splňuje podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny. Výjimka ve prospěch Kypru podle článku 4 aktu o přistoupení se ruší s účinkem ode dne 1. ledna 2008.Článek 2Toto rozhodnutí je určeno členským státům.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .V […] dne […].Za Radupředseda/předsedkyně[pic][pic][pic] [1] Zpráva přijatá dne 16. května 2007 – [KOM(2007) 255].[2] Zpráva přijatá dne 16. května 2007.[3] Rozhodnutí Rady 1998/317/ES ze dne 3. května 1998 (Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 30).[4] Rozhodnutí Rady 2000/427/ES ze dne 19. června 2000 (Úř. věst. L 167 ze dne 7.7.2000, s. 19).[5] Rozhodnutí Rady 2006/495/ES ze dne 11. července 2006 (Úř. věst. L 195 ze dne 15.7.2006, s. 25).[6] Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.[7] Úř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 203.[8] Úř. věst. C 236, 2.8.1997, s. 5.[9] Úř. věst. C 345, 13.11.1998, s. 6 ve znění dohody ze dne 14. září 2000 (Úř. věst. C 362, 16.12.2000, s. 11).[10] Nařízení Rady (ES) č. 2494/95 ze dne 23. října 1995 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen (Úř. věst. L 257, 27.10.1995, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).[11] Úř.věst. L 332, 31.12.1993, s. 7. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2103/2005 (Úř. věst. L 337, 22.12.2005, s. 1).


Důležité právní upozornění

|

52007PC0336

Návrh rozhodnutí Rady kterým se v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES uvádí na trh produkt z brambor (Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1) geneticky modifikovaný za účelem zvýšení obsahu amylopektinové složky ve škrobu (Pouze švédské znění je závazné)  /* KOM/2007/0336 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 13.6.2007KOM(2007) 336 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES uvádí na trh produkt z brambor (Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1) geneticky modifikovaný za účelem zvýšení obsahu amylopektinové složky ve škrobu(Pouze švédské znění je závazné)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1.  V souladu s článkem 13 směrnice 2001/18/ES obdržely švédské orgány od společnosti BASF Plant Science oznámení (referenční č. C/SE/96/35-01) týkající se uvedení brambor ( Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1) geneticky modifikovaných za účelem zvýšení obsahu amylopektinové složky ve škrobu na trh.2.  Oznámení se původně vztahovalo na pěstování a zpracovávání na průmyslový škrob, jakož i pro využití jako krmivo ve Společenství.3.  V souladu s článkem 14 směrnice příslušné švédské orgány zaslaly Komisi hodnotící zprávu týkající se oznámení, jejímž závěrem bylo, že geneticky modifikované brambory by měly být uvedeny na trh za účelem jejich navrhovaného použití.4.  Dne 9. prosince 2005 společnost BASF Plant Science informovala příslušný švédský orgán o svém úmyslu vyloučit z oznámení podle směrnice 2001/18/ES použití jako krmivo a omezit tak jeho rozsah na pěstování a produkci škrobu pro průmyslové využití.5.  Komise předala hodnotící zprávu všem ostatním členským státům, přičemž některé z nich vznesly a zastávaly vůči zprávě námitky, pokud jde o molekulární popis, alergenicitu, toxicitu, neodpovídající plán monitorování a detekční metodu tohoto produktu.6.  S ohledem na tyto námitky a v souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES a s čl. 22 odst. 5 písm. c) nařízení ES č. 178/2002[1] Komise konsultovala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), který dne 24. února 2006 zveřejnil své stanovisko, v němž uvedl, že na základě veškerých dostupných údajů geneticky modifikované brambory ( Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1) pravděpodobně nemají v souvislosti s navrhovaným použitím nepříznivý účinek na zdraví lidí a zvířat nebo na životní prostředí.7.  Podle čl. 18 odst. 1 směrnice 2001/18/ES musí tedy Komise přijmout rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES, na který se vztahují články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí.8.  Výboru zřízenému v souladu s článkem 30 směrnice 2001/18/ES byl podle čl. 5 odst. 2 rozhodnutí 1999/468/ES předložen ke stanovisku návrh opatření, která mají být přijata.9.  Výbor, který byl konzultován dne 4. prosince 2006, nezaujal žádné stanovisko. V souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí 1999/468/ES proto Komise předloží Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament; Evropský parlament byl uvědomen dne 8. prosince 2006. Evropský parlament může v souladu s článkem 8 výše uvedeného rozhodnutí uznat za vhodné zaujmout stanovisko.10.  S ohledem na zprávu Světové zdravotnické organizace, která uvádí kanamycin a neomycin na seznamu „antibakteriálních látek nepostradatelných pro lékařství a pro strategie řízení rizik při jiném než humánním použití“, vydala dne 26. února 2007 Evropská agentura pro léčivé přípravky prohlášení, ve kterém zdůraznila léčebný význam obou antibiotik v lékařství a veterinářství. S ohledem na toto prohlášení potvrdil úřad EFSA dne 23. března 2007 své předchozí hodnocení o bezpečném používání markerového genu antibiotické rezistence npt II v geneticky modifikovaných organismech a v produktech z nich získaných a určených k použití jako potravina nebo krmivo.11.  Ustanovení čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES uvádí, že Rada se může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES na tři měsíce. Pokud se Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou usnese, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná; pokud však po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES uvádí na trh produkt z brambor ( Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1) geneticky modifikovaný za účelem zvýšení obsahu amylopektinové složky ve škrobu(Pouze švédské znění je závazné)(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[2], a zejména na čl. 18 odst. 1 první pododstavec uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:12.  Podle směrnice 2001/18/ES uvedení produktu, který obsahuje geneticky modifikované organismy nebo kombinaci geneticky modifikovaných organismů nebo se z nich skládá, na trh podléhá získání písemného souhlasu příslušného orgánu členského státu, který obdržel oznámení o uvedení tohoto produktu na trh podle postupu uvedené směrnice.13.  Společnost BASF Plant Science (dříve Amylogen HB) předložila příslušnému švédskému orgánu oznámení (referenční č. C/SE/96/3501) o uvedení geneticky modifikovaného produktu z brambor ( Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1) na trh.14.  Oznámení se původně vztahovalo na uvedení na trh Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 pro pěstování a zpracovávání na průmyslový škrob, jakož i pro využití jako krmivo ve Společenství.15.  Postupem stanoveným v článku 14 směrnice 2001/18/ES připravil příslušný orgán Švédska hodnotící zprávu, jejímž závěrem bylo, že neexistují vědecké důkazy o tom, že uvedení Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 na trh představuje při požadovaném použití jakékoli riziko pro zdraví lidí a zvířat nebo pro životní prostředí.16.  Hodnotící zpráva byla předložena Komisi a příslušným orgánům ostatních členských států, které proti uvedení produktu na trh vznesly a zastávaly námitky.17.  Dne 9. prosince 2005 společnost BASF Plant Science informovala příslušné švédské orgány o svém úmyslu vyloučit z oznámení podle směrnice 2001/18/ES použití jako krmivo a omezit tak jeho rozsah na pěstování Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 a produkci škrobu pro průmyslové využití.18.  Žádost o uvedení krmiv a potravin, které obsahují Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, jsou z něj složeny nebo vyrobeny, na trh předložila společnost BASF Plant Science dne 25. dubna 2005 podle nařízení (ES) č. 1829/2003[3].19.  Evropský úřad pro bezpečnost potravin došel ve stanoviscích týkajících se uvedení Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 na trh za účelem pěstování a produkce průmyslového škrobu podle směrnice 2001/18/ES a jako krmiva a potravin podle nařízení (ES) č. 1829/2003, zveřejněných dne 24. února 2006, k závěru, že produkt pravděpodobně nemá v souvislosti s navrhovaným použitím nepříznivý účinek na zdraví lidí a zvířat nebo na životní prostředí.20.  Přezkoumání každé z námitek vznesených členskými státy na základě směrnice 2001/18/ES vůči informacím předloženým v oznámení a vůči stanovisku Evropského úřadu pro bezpečnost potravin neodhalilo žádný důvod pro přesvědčení, že uvedení Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 na trh by mohlo mít v souvislosti s navrhovaným použitím nepříznivé účinky na zdraví lidí a zvířat nebo na životní prostředí.21.  S ohledem na zprávu Světové zdravotnické organizace, která uvádí kanamycin a neomycin na seznamu „antibakteriálních látek nepostradatelných pro lékařství a pro strategie řízení rizik při jiném než humánním použití“, vydala dne 26. února 2007 Evropská agentura pro léčivé přípravky prohlášení, ve kterém zdůraznila léčebný význam obou antibiotik v lékařství a veterinářství. S ohledem na toto prohlášení potvrdil úřad EFSA dne 23. března 2007 své předchozí hodnocení o bezpečném používání markerového genu antibiotické rezistence npt II v geneticky modifikovaných organismech a v produktech z nich získaných a určených k použití jako potravina nebo krmivo.22.  Produktu Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 by měl být přiřazen jednoznačný identifikační kód pro účely nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES[4] a nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy[5].23.  Navrhované označení produktů, které obsahují Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 nebo se z nich skládají, by na etiketě nebo v průvodním dokladu mělo obsahovat text, který hospodářské subjekty a konečné spotřebitele informuje o tom, že se takový materiál nemůže použít pro lidskou spotřebu nebo jako krmivo pro zvířata.24.  Dokud podle nařízení (ES) č. 1829/2003 nevstoupí v platnost rozhodnutí Společenství, kterým se povoluje uvedení Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 na trh pro použití jako krmivo nebo potravina, měly by se hlízy brambor pěstovat, přepravovat, zpracovávat a mělo by se s nimi nakládat tak, aby se zabránilo vstupu geneticky modifikovaného produktu z brambor nebo vedlejších produktů pocházejících z procesu výroby průmyslového škrobu do potravinového a krmivového řetězce; takový materiál by se tedy měl používat výhradně pro průmyslové účely nebo by se měl zničit.25.  Členské státy by rovněž měly užívat registry zřízené podle čl. 31 odst. 3 písm. b) směrnice 2001/18/ES pro záznam míst geneticky modifikovaných organismů pěstovaných podle části C uvedené směrnice, mezi jiným tak, aby se usnadnilo monitorování a obecný dozor a rovněž za účelem provádění inspekcí a kontrol.26.  S ohledem na stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin není pro zamýšlené využití nutné zavádět zvláštní podmínky, pokud jde o manipulaci s produkty nebo o balení produktů a ochranu konkrétních ekosystémů, životního prostředí nebo zeměpisných oblastí.27.  Za účelem doplnění stávajících studií v terénu, provedených v severní Evropě, které ukázaly, že pěstování Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 pravděpodobně nemá nepříznivé účinky na životní prostředí, by jako součást monitorovacího programu měla být zavedena doplňková opatření monitorování organismů živících se bramborami na polích, kde se pěstuje Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 pro obchodní účely, a v jejich blízkosti.28.  Opatření nezbytná k zajištění označování a sledovatelnosti Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 ve všech fázích uvádění na trh, včetně ověření vhodnou, schválenou metodou detekce, by měla být použitelná před uvedením produktu na trh.29.  Metoda detekce pro Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 byla validována referenční laboratoří Společenství podle článku 32 nařízení (ES) č. 1829/2003 v souladu s nařízením Komise (ES) č. 641/2004 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1829/2003[6].30.  Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 30 odst. 1 směrnice 2001/18/ES,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 SouhlasAniž jsou dotčeny jiné právní předpisy Společenství, zejména nařízení (ES) č. 1829/2003, poskytne příslušný orgán Švédska v souladu s tímto rozhodnutím písemný souhlas s uvedením produktu podle oznámení společnosti BASF Plant Science (č.j. C/SE/96/3501) popsaného v článku 2 na trh.V souladu s čl. 19 odst. 3 směrnice 2001/18/ES souhlas jasně stanoví podmínky, které se na něj vztahují a jsou vymezeny v článcích 3 a 4.Článek 2Produkt1. Geneticky modifikovaným organismem, který má být uveden na trh jako produkty nebo jejich součást, dále jen „produkt“, je brambor Solanum tuberosum L. modifikovaný pro zvýšený obsah amylopektinu ve škrobu, který byl modifikován prostřednictvím bakterií Agrobacterium tumefaciens nesoucích plasmid (vektor) pHoxwG, tvořící linii EH92-527-1. Produkt obsahuje ve dvou kazetách následující DNA:a) Kazeta 1:Gen nptII pro neomycinfosfotransferázu typu II (rezistence ke kanamycinu) z Tn5, řízený promotorem pro nopalin-syntázu zajišťující expresi genu v rostlinném pletivu, ukončený polyadenylační sekvencí z genu pro nopalin-syntázu původem z Agrobacterium tumefaciens.b) Kazeta 2:Úsek genu gbss kódující protein syntázy škrobu vázaný v granulích, který byl vložen v protismyslné orientaci řízený promotorem gbss, který byl izolován z bramboru, a ukončený polyadenylační sekvencí z genu pro nopalin-syntázu původem z Agrobacterium tumefaciens.2. Souhlas se vztahuje na geneticky modifikované Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 jako produkt nebo jako jeho součást.Článek 3Podmínky pro uvedení na trhProdukt se může uvádět na trh za účelem pěstování a průmyslového využití za těchto podmínek:a) V souladu s čl. 15 odst. 4 směrnice 2001/18/ES je doba platnosti souhlasu deset let ode dne udělení souhlasu pro Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1;b) Jednoznačný identifikátor produktu je BPS-25271-9;c) Aniž je dotčen článek 25 směrnice 2001/18/ES, držitel souhlasu musí na vyžádání zpřístupnit příslušným orgánům a kontrolním útvarům členských států, jakož i kontrolním laboratořím Společenství pozitivní i negativní kontrolní vzorky produktu a jeho genetického materiálu a referenčních materiálů;d) Metoda detekce specifická pro Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, validovaná referenční laboratoří Společenství podle přílohy nařízení (ES) č. 1829/2003 je dostupná pro účely provádění inspekcí a kontrol;e) Aniž jsou dotčeny zvláštní požadavky na označování podle nařízení (ES) č. 1829/2003, uvedou se slova „Tento produkt obsahuje geneticky modifikované organismy“ nebo „Tento produkt obsahuje geneticky modifikované brambory EH92-527-1“ a slova „nevhodné k lidské spotřebě“ na etiketu produktu nebo v dokumentu provázejícím produkt. Až do schválení produktu Komisí pro použití jako krmiva nebo jako jeho součásti se na této etiketě nebo v dokumentu provázejícím produkt rovněž uvedou slova „nevhodné k výživě zvířat“.f) Na etiketu produktu nebo v dokumentu provázejícím produkt se rovněž uvede, že produkt obsahuje škrob se změněným složením;g) Během lhůty platnosti souhlasu držitel souhlasu při uvádění Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 na trh v členském státě přímo informuje hospodářské subjekty a uživatele o bezpečnostních a celkových vlastnostech produktu, jakož i o právních požadavcích pro uvedení materiálu sklizeného z plodin obsahujících tuto linii na trh;h) Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí se vztahuje pouze na pěstování a průmyslové využití, držitel souhlasu zajistí, aby hlízy brambor Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1 byly:i) fyzicky oddělené od brambor určených k použití jako potravina nebo krmivo během výsadby, pěstování, sklizně, přepravy, uskladnění a nakládání s nimi v životním prostředí;ii) dopraveny výhradně do určených podniků na zpracování škrobu, oznámených příslušnému vnitrostátnímu orgánu, pro zpracování na průmyslový škrob v uzavřeném systému, a to buď v časovém nebo prostorovém oddělení, aby se zamezilo jakémukoliv směšování s materiálem pocházejícím z brambor určených k výživě lidí a zvířat;iii) zpracovány pouze na průmyslový škrob na základě toho, že až do schválení produktu Komisí pro použití jako krmiva nebo jako jeho součásti se vedlejší produkt z tohoto zpracování použije výhradně pro průmyslové účely nebo se zničí.Článek 4Monitorování1. Během lhůty platnosti souhlasu:a) Držitel souhlasu zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování k monitorování veškerých nežádoucích účinků na zdraví lidí a zvířat nebo na životní prostředí, jež vznikají při manipulaci s produktem nebo při jeho užívání. Tento plán monitorování zahrnuje monitorování jednotlivých případů, obecného dozoru a Systému zachování identity (IPS), který je součástí oznámení a který bude dále upravován podle tohoto článku.b) držitel souhlasu zajistí, aby monitorování zahrnovalo údaje o oblasti půdy, kde se pěstuje Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, a o množství sklizeného materiálu.c) Až do schválení produktu Komisí pro použití jako krmiva nebo jako jeho součásti držitel souhlasu zajistí, aby byly přístupné informace o likvidaci vedlejších produktů.d) Držitel souhlasu je s to Komisi a příslušným orgánům členských států prokázat:i) že stávající monitorovací sítě stanovené v plánu monitorování, který tvoří součást oznámení, shromažďují informace vztahující se k monitorování produktů; aii) že se tyto existující monitorovací sítě dohodly, že zmíněné informace držiteli souhlasu zpřístupní přede dnem předložení zpráv o monitorování Komisi a příslušným orgánům členských států podle odstavce 3.e) Držitel souhlasu rozšíří stávající monitorovací sítě tak, aby zahrnovaly odrůdy pocházející ze Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, a to na základě dotazníku a systému podávání zpráv, jak je uvedeno v oznámení.f) Držitel souhlasu vypracuje v souladu s požadavky stanovenými v příloze I konkrétní studie v terénu za účelem monitorování možných nepříznivých účinků na organismy živící se bramborami na polích, kde se pěstuje Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, a v jejich blízkosti.2. Držitel souhlasu předkládá Komisi a příslušným orgánům členských států výroční zprávy o výsledcích monitorovacích činností; první zprávu předloží rok po udělení konečného souhlasu.3. Aniž je dotčen článek 20 směrnice 2001/18/ES, držitel souhlasu případně a se souhlasem Komise a příslušného orgánu členského státu, který přijal původní oznámení, a/nebo příslušný orgán členského státu, který přijal původní oznámení, přepracuje oznámený plán monitorování, a to se souhlasem Komise a podle výsledků monitorovacích činností. Návrhy pozměněného plánu monitorování se předkládají příslušným orgánům členských států.Článek 5UrčeníToto rozhodnutí je určeno Švédskému království.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHA IMonitorování organismů živících se bramborami na polích, kde se pěstuje Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, a v jejich blízkosti31.  Držitel souhlasu vypracuje studie v terénu za účelem monitorování možných nepříznivých účinků na organismy živící se bramborami na polích, kde se pěstuje Solanum tuberosum L. linie EH92-527-1, a v jejich blízkosti.32.  Monitorovací studie se zaměří na modelové organismy živící se bramborami na polích a v blízkosti těchto polí, které představují klíčové ekologické funkce v zemědělském prostředí.33.  Monitorovací studie zohlední nejnovější vědecká zjištění a použije nejnovější protokoly, včetně statistických rozborů údajů v souladu se standardními metodami.34.  Výsledky těchto studií se vyhodnotí s ohledem na hodnocení rizik uvedené v oznámení a ohlášené podle čl. 4 odst. 2.35.  Výsledky těchto studií se případně použijí k přezkoumání a úpravě monitorovacího plánu navrženého v oznámení podle čl. 4 odst. 3.[1] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.[2] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).[3] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.[4] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.[5] Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5–10.[6] Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 14.


Důležité právní upozornění

|

52007PC0393

Návrh rozhodnutí Rady o víceletých technických základních směrech pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel  /* KOM/2007/0393 konecném znení - CNS 2007/0135 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.7.2007KOM(2007) 393 v konečném znění2007/0135 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo víceletých technických základních směrech pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel(předložen ý Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAÚVODProtokolem o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o Evropském společenství uhlí a oceli (ESUO) a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeným ke Smlouvě o založení Evropského společenství, byl majetek ESUO převeden na ES a ES bylo pověřeno výzkumem v odvětvích spjatých s průmyslem uhlí a oceli. Příjmy z tohoto majetku jsou určeny výhradně k výzkumu v těchto odvětvích mimo rámcový program.Rozhodnutí Rady 2003/78/ES ze dne 1. února 2003, kterým se stanoví víceleté technické základní směry pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel[1], určuje způsob provádění tohoto výzkumného programu.Program poskytuje finanční pomoc pro schválené projekty, doprovodná opatření a další akce, jak jsou definovány v odstavci 1.5 přílohy rozhodnutí Rady 2003/78/ES ze dne 1. února 2003, stanoví základní směry fondu a podporuje spolupráci mezi podniky, výzkumnými centrya univerzitami. Program zahrnuje výrobní procesy, využívání a uchování zdrojů, zlepšování životního prostředí a bezpečnost práce v odvětvích spojených s průmyslem uhlí a oceli.Rozpočet výzkumného programu Výzkumného fondu pro uhlí a ocel se v období let 2003–2006 v průměru zvýšil přibližně o 57 milionů eur ročně, přičemž 27,2 % bylo věnováno uhlí a 72,8 % oceli. Tento rozpočet tvoří zejména úroky z kapitálu (přibližně 1,6 miliardy eur), jenž byl k dispozici po uplynutí doby platnosti Smlouvy o Evropském společenství uhlí a oceli v roce 2002. Finanční i technické řízení tohoto výzkumného programu bylo svěřeno jednotce, jež byla za tímto účelem vytvořena v roce 2003 v rámci generálního ředitelství pro výzkum. Po třech letech činnosti je řízení fondu efektivní a jeho výsledky jsou srovnatelné s výsledky ostatních činností generálního ředitelství pro výzkum. V roce 2006 byla doba od podání návrhu na výzkum do podpisu příslušné smlouvy zkrácena na 9 měsíců. Platby byly provedeny v průměru do 10 dnů.Rozhodnutí Rady 2003/78/ES, kterým se stanoví víceleté technické základní směry pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel (VFUO), má být přiloženým návrhem rozhodnutí po pětiletém období a podle článku 2 uvedeného rozhodnutí přezkoumáno.Tento přezkum rovněž přihlíží k závazku Komise přezkoumat definici termínu ocel podle prohlášení č. 4 zástupců vlád členských států zasedajících v Radě[2] k rozhodnutí č. 2002/234/ESUO ze dne 27. února 2002.Návrhy na přezkum byly projednány s poradními skupinami pro uhlí a ocel a s Výborem pro program pro uhlí a ocel. Přihlížejí rovněž k závěrům zprávy o sledování programu od nezávislých odborníků, kteří byli nedávno pověřeni vypracováním kritické analýzy fungování programu podle bodu 4 přílohy rozhodnutí Rady č. 2003/78/ES, a ke komentářům, jež k této zprávě předložily poradní skupiny pro uhlí a ocel. Podle postupů rámcového programu pro výzkumu v oblasti pro seznamování třetích stran s výsledky sledování programů byla tato zpráva a komentáře, jež k této zprávě předložily poradní skupiny pro uhlí a ocel, zveřejněna na internetových stránkách Cordis na adrese: http://www.cordis.lu/coal-steel-rtd/home.html.Obecně budou zachovány postupy, které se ukázaly jako účinné a osvědčené, a bude třeba provést menší počet nutných úprav a zjednodušit administrativu.PŘEZKUM ROZHODNUTÍPoužití pravidel popsaných v Praktickém společném průvodci Evropského parlamentu, Rady a Komise pro osoby, které vypracovávají legislativní texty v orgánech Společenství“ vedlo k vytvoření nové struktury a novému vypracování výzkumného programu Výzkumného fondu pro uhlí a ocel. K usnadnění analýzy textů jsou hlavní důvody zachování nebo změny obsahu rozhodnutí z roku 2003 uvedeny níže.1. ROZšÍřENÍ EVROPSKÉ UNIE O NOVÉ čLENSKÉ STÁTYRozšíření Evropské unie o nové členské státy vyžaduje změnu pravidel složení poradních výborů pro uhlí a ocel. Navrhuje se neměnit maximální počet odborníků v těchto poradních výborech, který byl stanoven v rozhodnutí č. 2003/78/ES, a to zejména proto, aby nebyl zatížen průběh zasedání a nezvýšily se náklady na ně. Pojem minimálního zastoupení každého členského státu se tedy musí zrušit a nahradit snahou o co možná nejširší zeměpisné zastoupení. Smlouva o přistoupení Estonska (Úř. věst. L 236, 23. září 2003, s. 589) navíc vyžaduje rozšířit definici termínu „uhlí“ o ropnou břidlici (článek 3 nového rozhodnutí a příloha A dřívějších technických základních směrů).2. VSTUP 7. RÁMCOVÉHO PROGRAMU V PLATNOSTPřezkum víceletých technických základních směrů pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel je ovlivněn rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady, které se týká 7. rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007–2013), a nařízením Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví pravidla pro účast podniků, výzkumných středisek a vysokých škol na akcích v rámci sedmého rámcového programu a pro šíření výsledků výzkumu (2007–2013). Výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel musí doplnit činnosti vykonávané v členských státech v rámci stávajících programů Společenství, jako je rámcový program. Toto doplnění zasáhne několik úrovní, jako například témata výzkumu, typ prostředku použitého v programech, jejich rozpočet atd.Komise především zkoumala nutnost revidovat definici termínu „ocel“ podle svého prohlášení k rozhodnutí č. 2002/234/ESUO. Při zkoumání témat, jež by mohla být financována 7. rámcovým programem, dospěla k závěru, že není potřeba tuto definici měnit (čl. 3 odst. 2, dříve odstavec 2 přílohy A víceletých technických základních směrů pro výzkumný program VFUO).Na druhou stranu některá doprovodná opatření fondu (pořádání konferencí a stipendia na výzkum) byla zrušena, protože se na ně vztahuje 7. rámcový program (zvláštní program Lidé).Navrhuje se sjednotit úlohu členských států napříč Výborem pro program pro uhlí a ocel, aby odpovídala úloze určené pro zvláštní programy 7. rámcového programu.Totéž platí pro intervaly průběžného sledování programu VFUO, které by se měly prodloužit z 5 na 7 let.Navrhuje se též analogicky použít postupy jmenování odborníků, jak jsou stanoveny v článku 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1906/2006, kterým se stanoví pravidla pro účast podniků, výzkumných středisek a vysokých škol na akcích v rámci sedmého rámcového programu[3].3. EVROPSKÉ POLITIKY DODÁVEK ENERGIE A UDRžITELNÉHO ROZVOJEJednání hlav států v Hampton Court na evropské vrcholné schůzce v březnu 2007, přijetí Zelené knihy o energetice Komisí v prvním pololetí roku 2006 a sdělení Komise o energetice z ledna 2007 jasně uvádějí jako politické priority členských států zabezpečení dodávek energie do Evropy, konkurenceschopnost evropského průmyslu a kontrolu nad dopadem různých evropských politik na životní prostředí.V důsledku toho se navrhuje zachovat výzkumné cíle pro uhlí a ocel (uváděné dříve v přílohách B a C víceletých technických základních směrů výzkumného programu fondua nyní v oddílech 3 a 4 článcích 4 až 10 nového rozhodnutí). K prioritám těchto výzkumných cílů patří:-  zlepšení konkurenceschopnosti uhlí ve Společenství,-  účinná ochrana životního prostředí, lepší využití uhlí jako čistého zdroje energie, snížení emisí CO2 z využívání uhlí, a to i pomocí zachycování a skladování tohoto skleníkového plynu,-  řízení vnější závislosti na dodávkách energie,-  snížení emisí, spotřeby energie a dopadu na životní prostředí při výrobě oceli,-  zachování zdrojů a ochrana ekosystému při výrobě oceli,-  kontrola a ochrana životního prostředí v místech výroby oceli a v jejich okolí.Za účelem posílení doplňkovosti mezi rámcovým programem a výzkumným fondem a/nebo soustředění financí na vybraná témata se navrhuje umožnit Komisi, aby vypsala nabídková řízení na specifické výzkumy v rámci výzkumných cílů.Tyto specifické výzkumy budou určeny s přihlédnutím k pracovním programům, které budou zveřejněny pro 7. rámcový program, a v případě potřeby s přihlédnutím ke strategickým agendám technologických platforem zájmů pro program (ESTEP – European Steel Technology Platform, ZEP – Zero Emission Fossil Fuel Power Plants Platform, SMR – Sustainable Minerals Resource Platform atd.).4. HORIZONTÁLNÍ PRAVIDLARevidovaný výzkumný program přihlíží k horizontálním pravidlům přijatým Komisí, jimž se musí přizpůsobit veškeré výzkumné programy řízené Komisí. Mezi revidované technické základní směry bylo také zařazeno pravidlo týkající se vyváženého zastoupení mužů a žen v jednotlivých odborných skupinách a výborech (rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2000o vyváženém zastoupení mužů a žen ve výborech a odborných skupinách jí zřízených[4]).5. FINANčNÍ řÍZENÍV důsledku kladného hodnocení příjemců výzkumných programů Výzkumného fondu pro uhlí a ocel a odborníků pověřených sledováním programů fondu (zejména členů poradních výborů pro uhlí a ocel) navrhuje se zachovat základní zásady, jimiž se řídí finanční hlediska příspěvků na výzkum.Navrhuje se například, aby byla zachována struktura přípustných nákladů určená v technických základních směrech ve znění rozhodnutí č. 2003/78/ES, tedy určení skupin přípustných nákladů a paušální částky financování ke krytí nepřímých nákladů (financování přehodnoceno na 35 % způsobilých nákladů na zaměstnance). Simulace prováděné na základě smluv o výzkumu, podepsaných od roku 2002, ukázaly, že zvýšení této částky z 30 na 35 % pokrývá cestovní výdaje, které nebyly na seznamu skupin způsobilých nákladů uvedeny. Tyto simulace rovněž ukazují, že nepřímé náklady vypočtené jako 35 % způsobilých nákladů na zaměstnance jsou srovnatelné s náklady, k nimž by se došlo s použitím paušální částky 20 % celkových přímých nákladů bez nákladů na subdodavatelské smlouvy, která se používá pro výzkumné programy financované 6. a 7. rámcovým programem.Na základě zkušenosti získané za prvních pět let existence fondu se navrhuje upřesnit definici jednotlivých skupin provozních nákladů.Ve snaze podpořit návrhy na výzkum týkající se pilotních projektů nebo projektů zavádění do praxe se navrhuje zvýšit maximální finanční příspěvek ze 40 na 50 % schválených výdajů. Maximální finanční příspěvky na ostatní činnosti zůstávají beze změn.Všechna ostatní ustanovení zůstávají beze změn.2007/0135 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo víceletých technických základních směrech pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocelRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na Protokol o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojený ke Smlouvě o založení Evropského společenství,s ohledem na rozhodnutí Rady 2003/76/ES ze dne 1. února 2003, kterým se stanoví opatření nutná k provedení Protokolu o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství[5], a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného rozhodnutí,s ohledem na návrh Komise[6],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[7],vzhledem k těmto důvodům:(1) Příjmy z investic čisté hodnoty majetku ESUO v likvidaci a po dokončení likvidace majetku Výzkumného fondu pro uhlí a ocel se převádějí do Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, který je výhradně určen k financování výzkumných projektů mimo rámcový program pro výzkum v odvětvích spjatých s průmyslem uhlí a oceli.(2) Výzkumný fond pro uhlí a ocel má být řízen Komisí v souladu se zásadami podobnými zásadám, jimiž se řídí bývalé programy ESUO pro technický výzkum v oblasti uhlí a oceli, a na základě víceletých technických základních směrů, jež by měly rozšiřovat výše uvedené programy ESUO, přičemž Komise umožní vysokou koncentraci výzkumných činností a zajistí, aby tyto činnosti doplňovaly činnosti rámcového programu Společenství pro výzkum a technologický rozvoj.(3) Sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007–2013) stanovený v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006[8] požaduje přezkoumat rozhodnutí Rady 2003/78/ES ze dne 1. února 2003, kterým se stanoví víceleté technické základní směry pro výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel[9], aby se zajistilo, že Výzkumný fond pro uhlí a ocel doplňuje sedmý rámcový program v odvětvích spjatých s průmyslem uhlí a oceli.(4) Výzkum a technický vývoj vytváří velmi důležité prostředky podporující cíle Společenství v oblasti energetiky s ohledem na dodávky uhlí ze Společenství a jeho konkurenceschopnou přeměnu a využití šetrné k životnímu prostředí. Navíc rostoucí mezinárodní rozměry trhu s uhlím a globální rozsah problémů, jimž je třeba čelit, znamenají, že Společenství musí převzít vedoucí úlohu při řešení úkolů v oblasti moderních technik, bezpečnosti těžby a ochrany životního prostředí na celosvětové úrovni tak, že bude přenášet know-how potřebné pro další technologický pokrok, lepší pracovní podmínky (zdraví a bezpečnost) a lepší ochranu životního prostředí.(5) Vzhledem k obecnému cíli zvýšit konkurenceschopnost a přispívat k udržitelnému rozvoji je hlavní důraz výzkumu a technologického rozvoje kladen na nové nebo vylepšené technologie zaručující ekonomickou, čistou a bezpečnou výrobu oceli a výrobků z oceli charakterizované stabilním růstem výkonnosti, vhodností použití, uspokojováním potřeb zákazníka, delší životností, snadnou obnovitelností a recyklací.(6) Pořadí, v jakém jsou cíle výzkumu pro uhlí a ocel v tomto rozhodnutí uvedeny, nepředstavuje pořadí jejich důležitosti.(7) V rámci řídících činností Výzkumného fondu pro uhlí a ocel by Komisi měly být nápomocny poradní a technické skupiny zastupující velkou šíři zájmů různých odvětví a jiných zúčastněných stran.(8) Nedávné rozšíření o nové členské státy vyžaduje úpravu technických základních směrů přijatých dne 1. února 2003, zejména pokud jde o složení poradních skupin a definici uhlí.(9) V souladu s prohlášením č. 4 z rozhodnutí zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, 2002/234/ESUO ze dne 27. února[10], se Komise opětovně zabývala definicí oceli a dospěla k závěru, že danou definici není nutné měnit. Ocelové odlitky, výkovky a výrobky práškové metalurgie jsou totiž témata, kterými se již zabývá sedmý rámcový program.(10) Obecným přístupem k revizi rozhodnutí Rady 2003/78/ES je ponechat nedotčené postupy, které pomocné skupiny považovaly za účinné, a zároveň provést omezený, ale nezbytný počet úprav a správních zjednodušení, aby se zajistila doplňkovost se sedmým rámcovým programem.(11) Uvedené úpravy zahrnují vypuštění některých doprovodných opatření, jak již předpokládá sedmý rámcový program. Je také nezbytné sladit pravidelnost revizí programu a jmenování odborníků se sedmým rámcovým programem.(12) Měla by být zrevidována pravidla složení poradních skupin, zejména pokud jde o zastoupení zainteresovaných členských států a vyvážené postavení mužů a žen[11].(13) Komise by měla mít příležitost vyhlašovat vyhrazená nabídková řízení v rámci cílů výzkumu vymezených v tomto rozhodnutí.(14) Maximální celkový finanční příspěvek z Výzkumného fondu na pilotní projekty a projekty zavádění do praxe by měl být zvýšen na 50 % způsobilých nákladů.(15) Přístup zakládající se na způsobilých nákladech by měl být v souladu s lepší definicí kategorií nákladů a s revidovaným procentuálním podílem pro výpočet režijních nákladů.(16) Komise opětovně posoudila technické základní směry stanovené v rozhodnutí 2003/78/ES a zjistila, že vzhledem k vyžadovaným změnám je vhodné uvedené rozhodnutí nahradit.(17) Aby se zajistila potřebná kontinuita rozhodnutí 2003/78/ES, mělo by se toto rozhodnutí použít od 16. září […]. Žadatelé, kteří předloží své návrhy mezi 16. zářím a datem nabytí účinnosti tohoto rozhodnutí, budou vyzváni, aby své návrhy předložili znovu v souladu s tímto rozhodnutím, což by jim mělo umožnit využít příznivějších podmínek stanovených tímto rozhodnutím, zejména pokud jde o finanční příspěvek na pilotní projekty a projekty zavádění do praxe.(18) Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[12]PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Kapitola I Obecná ustanoveníČlánek 1 PředmětToto rozhodnutí stanoví přijetí výzkumného programu Výzkumného fondu pro uhlí a ocel a víceleté technické základní směry pro provádění uvedeného programu.Kapitola IIVýzkumný programOddíl 1Přijetí výzkumného programuČlánek 2 PřijetíTímto se přijímá výzkumný program Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, dále jen „výzkumný program“.Výzkumný program podporuje konkurenceschopnost odvětví Společenství spojených s průmyslem uhlí a oceli. Program je v souladu s vědeckými, technologickými a politickými cíli Společenství a doplňuje činnosti vykonávané v členských státech a v rámci stávajících výzkumných programů Společenství, zejména v rámci rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (dále jen „rámcový program výzkumu“).Přitom se podporuje koordinace, soulad a synergie mezi těmito programy, stejně jako výměna informací mezi projekty financovanými v rámci tohoto výzkumného programu a projekty rámcového programu výzkumu.Výzkumný program podporuje výzkumné činnosti zaměřené na cíle vymezené pro uhlí v oddíle 3 a pro ocel v oddíle 4.Oddíl 2definice uhlí A OCELIČlánek 3 DefinicePro účely tohoto rozhodnutí se:1.  uhlím rozumí:2.  černé uhlí, včetně uhlí vysoké a střední jakosti „A“ (sub-bituminózní uhlí), jak je definováno v mezinárodním kodifikačním systému uhlí Evropské hospodářské komise OSN,3.  brikety z černého uhlí,4.  koks a polokoks získaný z černého uhlí,5.  lignit, včetně uhlí nižší jakosti „C“ (nebo orto-lignitů) a uhlí nižší jakosti „B“ (nebo meta-lignitů), jak je definováno ve výše uvedené kodifikaci,6.  lignitové brikety,7.  koks a polokoks získaný z lignitu,8.  ropné břidlice.9.  ocelí rozumí:10.  suroviny pro výrobu železa a oceli, jako je železná ruda, železná houba a železný šrot,11.  surové železo (včetně roztaveného kovu) a feroslitiny,12.  surové výrobky a polotovary ze železa, běžné nebo ušlechtilé oceli (včetně výrobků pro opětovné použití a válcování), jako je tekutá ocel získaná plynulým litím nebo jiným způsobem, a polotovary, jako jsou bloky, ingoty, tyče, desky a pásy,13.  za tepla tvářené výrobky ze železa, běžné nebo ušlechtilé oceli (pokovené nebo nepokovené výrobky, s výjimkou ocelových odlitků, výkovků a výrobků práškové metalurgie), jako jsou kolejnice, štětovnice, konstrukční prvky, tyče, dráty, desky a univerzální desky, pásy a plechy a kruhové nebo čtvercové profily,14.  konečné produkty ze železa, běžné nebo ušlechtilé oceli (pokovené nebo nepokovené), jako jsou za studena válcované pásy a plechy a elektrotechnické plechy,15.  výrobky získané jednostupňovým zpracováním oceli, které může zlepšit konkurenční postavení výše uvedených výrobků ze železa a oceli, jako jsou trubkové výrobky, tažené a leštěné výrobky, za studena válcované a tvářené výrobky.Oddíl 3Cíle výzkumu pro uhlíČlánek 4 Zlepšování konkurenčního postavení uhlí Společenství1. Cílem je snížit celkové náklady na těžbu, zlepšit kvalitu produktů a snížit náklady na využití uhlí. Výzkumné projekty zahrnují celý řetězec produkce uhlí:a) moderní techniky průzkumu nalezišť,b) integrované plánování těžby,c) vysoce výkonné, převážně automatizované těžební a důlní technologie odpovídající geologickým charakteristikám evropských nalezišť černého uhlí,d) vhodné pomocné technologie,e) dopravní systémy,f) dodávky energie, komunikační a informační služby, přenosové, sledovací a řídicí systémy,g) techniky úpravy uhlí, orientované na potřeby spotřebitelských trhů,h) techniky přeměny uhlí,i) spalování uhlí.2. Výzkumné projekty se zaměřují také na vědecký a technologický pokrok s cílem lépe porozumět chování a kontrole nalezišť vzhledem k tlaku horniny, emisím plynu, nebezpečí výbuchu, ventilaci a všem dalším faktorům ovlivňujícím důlní procesy. Výzkumné projekty s těmito cíli reprezentují vyhlídky krátkodobých nebo střednědobých výsledků pro podstatnou část produkce Společenství.Přednost se dává projektům, které podporují alespoň jedno z těchto hledisek:16.  integrace jednotlivých technik do systémů a metod a vývoj integrovaných metod těžby,17.  podstatné snížení výrobních nákladů,18.  přínosy z hlediska důlní bezpečnosti a ochrany životního prostředí.Článek 5 Zdraví a bezpečnost při těžběProjekty, které se týkají činností uvedených v čl. 4 písm. a)–f), doprovází také potřebné úsilí v oblasti důlní bezpečnosti, stejně jako v oblasti kontroly plynů, ventilace a klimatizace s cílem zlepšit práci pod zemí a ochranu zdraví a bezpečnost na pracovišti.Článek 6 Účinná ochrana životního prostředí a lepší využití uhlí jako čistého zdroje energieVýzkumné projekty s tímto cílem se snaží minimalizovat dopad těžby a využití uhlí ve Společenství na atmosféru, vodu a zemský povrch v rámci integrované strategie řízení v oblasti znečišťování životního prostředí. Protože uhelný průmysl ve Společenství prochází nepřetržitou restrukturalizací, výzkum se také zaměřuje na minimalizaci dopadů uzavíraných podzemních dolů na životní prostředí.Přednost se dává projektům, které podporují alespoň jedno z těchto hledisek:19.  snižování emisí z využívání uhlí, včetně zachycování a skladování CO2,20.  snížení emisí skleníkových plynů, zejména metanu, z uhelných nalezišť,21.  navrácení hlušiny, popílku a produktů odsíření pod zem, případně spolu s jinými formami odpadu,22.  sanace hald a průmyslové využití reziduí z produkce a spotřeby uhlí,23.  ochrana podzemní vody a čištění odpadní důlní vody,24.  snižování dopadu zařízení, která používají převážně uhlí a lignit, ze Společenství na životní prostředí,25.  ochrana povrchových zařízení proti krátkodobým a dlouhodobým účinkům usazenin.Článek 7 Řízení vnější závislosti na dodávkách energieVýzkumné projekty s tímto cílem se týkají perspektiv dlouhodobých dodávek energie a zvyšování hodnoty – z ekonomického a energetického hlediska a z hlediska ochrany životního prostředí – těch nalezišť uhlí, která nemohou být hospodárně těžena konvenčními technikami dobývání. Projekty mohou zahrnovat studie, definice strategie, základní a aplikovaný výzkum a testování inovačních technik, které nabízejí perspektivy pro zvyšování hodnoty zdrojů uhlí ve Společenství.Přednost se dává projektům integrujícím doplňkové techniky, jako je absorpce metanu nebo oxidu uhličitého, extrakce metanu v uhelném podloží a zplynování uhlí.Oddíl 4Cíle výzkumu pro ocelČlánek 8 Nová a zlepšená výroba oceli a techniky opracováníVýzkum a technologický rozvoj je zaměřen na zlepšování procesu výroby oceli s cílem zvyšovat kvalitu výrobku a produktivitu. Nedílnou součástí vývoje je snižování emisí, spotřeby energie a dopadu na životní prostředí, stejně jako lepší využití surovin a zachování zdrojů. Výzkumné projekty se týkají jedné nebo více těchto oblastí:a) nové a vylepšené procesy redukce železné rudy,b) procesy a operace výroby železa,c) procesy v elektrické obloukové peci,d) procesy výroby oceli,e) sekundární metalurgické techniky,f) kontinuální lití a techniky odlévání s přímým válcováním a bez něj,g) techniky válcování, opracování a pokovení,h) techniky válcování za tepla a za studena, procesy moření a dohotovení,i) procesy měření, řízení a automatizace výrobního procesu,j) údržba a spolehlivost výrobních linek.Článek 9 Výzkum a technický vývoj a využití oceliVýzkum a technický vývoj zaměřený na využití oceli má základní význam pro splnění budoucích požadavků uživatelů oceli a pro vytváření nových tržních příležitostí. Výzkumné projekty se týkají jedné nebo více těchto oblastí:a) nové jakostní třídy oceli pro náročné aplikace,b) vlastnosti oceli řešící mechanické vlastnosti při nízkých a vysokých teplotách, jako je pevnost a tuhost, křehkost, opotřebení, tečení, koroze a odolnost proti lomu,c) prodloužení životaschopnosti, zejména zvyšováním odolnosti ocelí a ocelových konstrukcí vůči teplu a korozi,d) složené a sandwichové konstrukce obsahující ocel,e) předpovědní simulační modely pro mikrostruktury a mechanické vlastnosti,f) konstrukční bezpečnost a projektové metody, zejména co se týká odolnosti vůči žáru a zemětřesení,g) technologie pro tváření, svařování a spojování oceli a ostatních materiálů,h) normalizace zkušebních metod a metod hodnocení.Článek 10 Uchování zdrojů a zlepšování pracovních podmínekNedílnou součástí výzkumu a technického vývoje je jak výroba oceli, tak využití oceli, uchování zdrojů, zachování ekosystému a otázky bezpečnosti. Výzkumné projekty se týkají jedné nebo více těchto oblastí:a) techniky recyklace staré oceli z různých zdrojů a třídění ocelového šrotu,b) jakostní třídy oceli a návrh složených konstrukcí, aby se usnadnilo znovuzískání z ocelového šrotu a přeměna na použitelné oceli,c) kontrola a ochrana životního prostředí na pracovišti a v jeho okolí,d) sanace starých ocelových konstrukcí,e) zlepšování pracovních podmínek a kvality života na pracovišti,f) ergonomické metody,g) ochrana zdraví a bezpečnost na pracovišti,h) snižování vlivu emisí na pracovišti.Kapitola IIIVíceleté technické základní směryOddíl 1ÚčastČlánek 11 Členské státyJakýkoliv podnik, veřejný orgán, výzkumná organizace, instituce středního a vysokoškolského vzdělávání nebo jiný právní subjekt, včetně fyzických osob, sídlící na území členského státu se může účastnit výzkumného programu a požádat o finanční pomoc za předpokladu, že chce vykonávat činnosti výzkumu a technického vývoje nebo může podstatně k takové činnosti přispět.Článek 12 Kandidátské zeměJakýkoliv podnik, veřejný orgán, výzkumná organizace, instituce středního a vysokoškolského vzdělávání nebo jiný právní subjekt, včetně fyzických osob, v kandidátských zemích je oprávněn k účasti, aniž by v rámci výzkumného programu obdržel finanční příspěvek, nestanoví-li daná evropská dohoda a její dodatkový protokol či rozhodnutí příslušné rady přidružení jinak.Článek 13 Třetí zeměJakýkoliv podnik, veřejný orgán, výzkumná organizace, instituce středního a vysokoškolského vzdělávání nebo jiný právní subjekt, včetně fyzických osob, ze třetích zemí je oprávněn k účasti na jednotlivých projektech, aniž by v rámci výzkumného programu obdržel finanční příspěvek, za předpokladu, že je taková účast v zájmu Společenství.Oddíl 2Způsobilé činnostiČlánek 14 Výzkumné projektyVýzkumný projekt se zaměří na výzkumné a experimentální činnosti s cílem získat další znalosti a usnadnit dosahování specifických praktických cílů, jako je vytváření nebo vývoj výrobků, výrobních procesů nebo služeb.Článek 15 Pilotní projektyPilotní projekt je charakterizován konstrukcí, provozem a vývojem zařízení nebo významné části zařízení ve vhodném rozsahu a s použitím přiměřeně velkých komponent s cílem prozkoumat potenciál pro uvedení teoretických nebo laboratorních výsledků do praxe nebo zvýšit spolehlivost technických a ekonomických údajů potřebných k dosažení přechodu do stadia zavádění do praxe a v určitých případech do stadia průmyslového nebo obchodního využití.Článek 16 Projekty zavádění do praxeProjekt zavádění do praxe je charakterizován konstrukcí nebo provozem zařízení průmyslového rozsahu nebo významné části takového zařízení s cílem při minimálním riziku shromáždit všechny technické a ekonomické údaje potřebné k přechodu do stadia průmyslového nebo obchodního využití technologie.Článek 17 Doprovodná opatřeníDoprovodná opatření se týkají podpory využívání získaných znalostí nebo pořádání vyhrazených seminářů či konferencí v souvislosti s projekty nebo prioritami programu.Článek 18 Podpůrné a přípravné akcePodpůrné a přípravné akce jsou akce potřebné ke zdravému a účinnému řízení výzkumného programu, jako je hodnocení a výběr návrhů uvedených v článcích 27 a 28, pravidelné sledování a hodnocení uvedené v článku 38, studie, slučování nebo síťové propojení dotyčných projektů financovaných v rámci programu.Tam, kde to Komise považuje za vhodné, může jmenovat nezávislé a vysoce kvalifikované odborníky, kteří jsou nápomocni s podpůrnými a přípravnými akcemi.Oddíl 3Řízení programuČlánek 19 ŘízeníProgram řídí Komise. Je jí nápomocen Výbor pro uhlí a ocel, poradní skupiny pro uhlí a ocel a technické skupiny pro odvětví uhlí a odvětví oceli.Článek 20 Zřízení poradních skupin pro uhlí a ocelPoradní skupiny pro uhlí a ocel (dále jen „poradní skupiny“) jsou nezávislé technické poradní skupiny.Článek 21 Úkoly poradních skupin pro uhlí a ocelPro hlediska výzkumu a technického vývoje v odvětví uhlí a v odvětví oceli v uvedeném pořadí každá poradní skupina posuzuje pro Komisi tato hlediska:26.  celkový vývoj výzkumného programu, soubor informací, jak je uveden v článku 25, a budoucí základní směry,27.  soulad a možné duplikace v ostatních programech výzkumu a technického vývoje ve Společenství a na vnitrostátní úrovni,28.  stanovení hlavních zásad pro sledování projektů výzkumu a technického vývoje,29.  práce, které probíhají v rámci jednotlivých projektů,30.  cíle výzkumu výzkumného programu uvedené v oddílech 3 a 4,31.  roční prioritní cíle uvedené v souboru informací, popřípadě prioritní cíle pro vyhrazená nabídková řízení, jak je uvedeno v článku 25,32.  příprava příručky pro hodnocení a výběr projektů výzkumu a technického vývoje, jak je uvedeno v článcích 27 a 28,33.  hodnocení návrhů akcí výzkumu a technického vývoje a stanovení priorit, které mají být dány jednotlivým návrhům, s ohledem na dostupné prostředky,34.  počet, pravomoci a složení technických skupin uvedených v článku 24,35.  sestavení vyhrazených nabídkových řízení uvedených v článku 25,36.  další opatření na žádost Komise.Článek 22 Složení poradních skupin pro uhlí a ocelSložení poradních skupin odpovídá tabulkám uvedenými v příloze. Členy jmenuje Komise na období 42 měsíců. Členové mohou být odvoláni.Komise posuzuje tyto podané návrhy na jmenování:a) návrhy členských států,b) návrhy organizací uvedených v tabulkách v příloze,c) návrhy podané na výzvu k podání žádostí o zařazení do seznamu náhradníků.Komise v rámci každé skupiny zajistí vyvážené zastoupení odborných zaměření a co nejširší zeměpisné zastoupení.Členové jsou činní v daném oboru a dbají na odvětvové priority. Kromě toho se Komise při jmenování členů poradních skupin snaží o vyvážené zastoupení mužů a žen.Článek 23 Schůze poradních skupin pro uhlí a ocelSchůze poradních skupin pořádá a předsedá jim Komise, která také zajišťuje sekretariát.Předseda může podle potřeby vyzvat členy, aby hlasovali. Každý člen má jeden hlas. Předseda může podle potřeby přizvat jako hosty k jednání další odborníky nebo pozorovatele. Další odborníci a pozorovatelé nehlasují.Podle potřeby (například k posouzení záležitostí důležitých pro odvětví uhlí i pro odvětví oceli) se obě poradní skupiny sejdou na společném jednání.Článek 24 Zřízení a úkoly technických skupin pro odvětví uhlí a odvětví oceliTechnické skupiny pro odvětví uhlí a odvětví oceli radí Komisi při sledování výzkumných projektů, pilotních projektů a projektů zavádění do praxe, popřípadě při vymezování prioritních cílů výzkumného programu.Členy jmenuje Komise; jsou to představitelé z odvětví spojených s průmyslem uhlí a oceli, výzkumných organizací nebo zpracovatelských odvětví a jsou odpovědní za strategii výzkumu, řízení nebo výrobu.Kromě toho se Komise při jmenování členů technických skupin snaží o vyvážené zastoupení mužů a žen.Schůze technických skupin se pokud možno konají na místech zvolených tak, aby bylo co nejlépe zajištěno sledování projektu a hodnocení výsledků.Oddíl 4Provádění výzkumného programuČlánek 25 Nabídkové řízení1. Tímto se vyhlašuje veřejné a časově neomezené nabídkové řízení. Není-li stanoveno jinak, je termínem pro podání návrhů 15. září každého roku.2. Pokud se Komise v souladu s čl. 41 písm. d) a e) rozhodne upravit termín pro podání návrhů uvedený v odstavci 1 nebo vyhlásit vyhrazená nabídková řízení, zveřejní uvedené informace v Úředním věstníku Evropské unie .Vyhrazená nabídková řízení obsahují data a způsob podání návrhů, včetně toho, zda budou jednokolová, nebo dvoukolová, způsob hodnocení návrhů, priority, typ způsobilých projektů, jak je uvedeno v článcích 14 až 18, a předpokládané financování.3. Komise vytvoří soubor informací, který stanoví podrobná pravidla účasti, metody správy návrhů a projektů, formuláře žádostí, pravidla pro podávání návrhů, vzorové grantové dohody, informace o způsobilých nákladech a maximálním povoleném finančním příspěvku, informace o metodách plateb a roční prioritní cíle výzkumného programu.Komise soubor informací zpřístupní veřejnosti prostřednictvím informační služby Společenství pro výzkum a vývoj (CORDIS) nebo odpovídající internetové stránky.Žádosti jsou podávány Komisi v souladu s pravidly stanovenými v souboru informací, jejichž tištěnou kopii je možné na požádání obdržet od Komise.Článek 26 Obsah návrhůNávrhy se vztahují k cílům výzkumu stanoveným v kapitole II oddílech 3 a 4, popřípadě k prioritním cílům uvedeným v souboru informací v souladu s čl. 25 odst. 3 nebo k prioritním cílům vymezeným pro vyhrazená nabídková řízení uvedeným v čl. 25 odst. 2.Každý návrh obsahuje podrobný popis navrhovaného projektu a úplné informace o cílech, partnerství, včetně přesné role každého partnera, struktuře řízení, očekávaných výsledcích a aplikacích a hodnocení očekávaného přínosu pro průmyslová odvětví, ekonomiku, sociální oblast a oblast životního prostředí.Navrhované celkové náklady a jejich rozdělení musí být realistické a účinné a projekt musí přinést předpokládaný příznivý poměr nákladů a přínosů.Článek 27 Hodnocení návrhůKomise zajistí důvěrné, spravedlivé a rovné hodnocení návrhů.Komise vytvoří a zveřejní příručku pro hodnocení a výběr projektů výzkumu a technického vývoje.Článek 28 Výběr návrhů a sledování projektů1. Komise obdržené návrhy zaregistruje a ověří jejich způsobilost.2. Komise návrhy vyhodnotí s pomocí nezávislých odborníků.3. Komise vypracuje seznam přijatých návrhů, rozdělených podle témat. Seznam návrhů seřazených podle priority lze projednat s příslušnou poradní skupinou.4. Komise rozhodne o výběru projektů a přidělení finančních prostředků. Je-li odhadovaná částka příspěvku Společenství v rámci výzkumného programu 0,6 milionu EUR nebo vyšší, použije se čl. 41 písm. a).5. Komise s pomocí technických skupin uvedených v článku 24 sleduje výzkumné projekty a činnosti.Článek 29 Grantové dohodyO projektech založených na vybraných návrzích a na opatřeních a akcích, jak jsou uvedeny v článcích 14 až 18, se uzavře grantová dohoda. Grantové dohody vycházejí z odpovídajícího vzoru vypracovaného Komisí, přičemž se podle potřeby bere v úvahu charakter uvedených činností.V grantové dohodě musí být definován finanční příspěvek přidělený v rámci programu na základě způsobilých nákladů a také pravidla pro vykazování nákladů, účetní závěrky a osvědčení o finančních výkazech. Kromě toho musejí obsahovat ustanovení o šíření, využívání a přístupových právech.Článek 30 Finanční příspěvekVýzkumný program je založen na grantových dohodách o sdílení nákladů na výzkum a technický vývoj. Celkový finanční příspěvek včetně jakéhokoliv dalšího financování z veřejných prostředků musí splňovat platná pravidla pro státní podporu.Veřejné zakázky se také využijí k dodání movitého nebo nemovitého majetku, k provedení stavebních prací nebo k poskytnutí služeb, které jsou potřebné k provádění podpůrných a přípravných akcí.Aniž je dotčen první pododstavec, maximální celkový finanční příspěvek, vyjádřený jako procentuální podíl způsobilých nákladů definovaných v článcích 31 až 35, činí:na výzkumné projekty | až 60 % |na pilotní projekty a projekty zavádění do praxe | až 50 % |na doprovodná opatření a podpůrné a přípravné akce | až 100 % |37.  Článek 31 Způsobilé náklady1. Způsobilými náklady jsou:38.  náklady na vybavení,39.  náklady na zaměstnance,40.  provozní náklady,41.  nepřímé náklady.2. Způsobilé náklady pokrývají pouze skutečně vzniklé náklady na provádění projektu podle podmínek grantové dohody. Příjemci, partnerští příjemci a podřízení příjemci nemají nárok požadovat rozpočtované nebo obchodní sazby.Článek 32 Náklady na vybaveníNáklady na nákup nebo pronájem vybavení přímo spojeného s realizací projektu jsou účtovatelné jako přímé náklady. Způsobilé náklady na pronájem vybavení nesmějí překročit způsobilé náklady na jejich nákup.Článek 33 Náklady na zaměstnanceÚčtovatelné jsou náklady na skutečné hodiny práce věnované výlučně projektu vědeckými pracovníky, doktorandy nebo techniky a náklady na práci manuálních pracovníků přímo zaměstnaných příjemcem. Jakékoliv další náklady na zaměstnance, např. stipendia, vyžadují předchozí písemný souhlas Komise. Všechny účtované pracovní hodiny musejí být registrovány a ověřeny.Článek 34 Provozní nákladyProvozní náklady přímo spojené s realizací projektu jsou omezeny výlučně na náklady na:42.  suroviny,43.  spotřební materiály,44.  energii,45.  přepravu surovin, spotřebních materiálů, vybavení, výrobků, vstupních surovin nebo pohonných hmot,46.  údržbu, opravy, obměnu nebo přestavbu stávajícího vybavení,47.  IT a jiné zvláštní služby,48.  pronájem vybavení,49.  analýzy a testy,50.  pořádání vyhrazených seminářů,51.  osvědčení o finančních výkazech a na bankovní záruku,52.  ochranu znalostí,53.  pomoc třetích stran.Článek 35 Nepřímé nákladyVšechny ostatní výdaje, jako režijní náklady, které mohou vzniknout v souvislosti s projektem a které nejsou konkrétně uvedeny ve výše uvedených skupinách, včetně cestovného a diet, se zahrnou do pevné sazby ve výši 35 % způsobilých nákladů na zaměstnance, jak je uvedeno v článku 33.Oddíl 5Hodnocení A SLEDOVÁNÍ VÝZKUMNÝCH čINNOSTÍČlánek 36 Technické zprávyPříjemce nebo příjemci vypracují pravidelné zprávy o výzkumných projektech, pilotních projektech a projektech zavádění do praxe uvedených v článcích 14, 15 a 16. Takové zprávy se použijí pro popis dosaženého technického pokroku.Po dokončení prací vypracuje příjemce nebo příjemci závěrečnou zprávu zahrnující hodnocení využití a dopadu projektu. Uvedenou zprávu zveřejní Komise v plném nebo zkráceném znění podle strategického významu projektu a v případě potřeby po poradě s příslušnou poradní skupinou.Komise může od příjemce nebo příjemců vyžadovat a nechat zveřejnit závěrečné zprávy o doprovodných opatřeních uvedených v článku 17 i o podpůrných a přípravných akcích uvedených v článku 18.Článek 37 Výroční zprávaKomise vede roční přehled činností v rámci výzkumného programu a pokroků dosažených ve výzkumu a technickém vývoji. Zpráva obsahující přehled bude předána výboru.Komise může jmenovat nezávislé a vysoce kvalifikované odborníky, kteří jsou nápomocni s touto výroční zprávou.Článek 38 Sledování a hodnocení programu1. Komise provádí sledování výzkumného programu, včetně hodnocení očekávaných přínosů. Zpráva o tomto sledování bude vydána koncem roku 2013, a potom každých sedm let. Zprávy jsou zpřístupněny veřejnosti prostřednictvím informační služby Společenství pro výzkum a vývoj (CORDIS) nebo odpovídající internetové stránky.2. Komise výzkumný program hodnotí po dokončení projektů financovaných během každého sedmiletého období. Také se hodnotí přínosy výzkumu a technického vývoje pro společnost a dotyčná odvětví. Hodnotící zpráva se zveřejní.3. Při provádění sledování a hodnocení uvedeného v odstavcích 1 a 2 jsou Komisi nápomocny panely vysoce kvalifikovaných odborníků jmenovaných Komisí.Článek 39 Jmenování nezávislých a vysoce kvalifikovaných odborníkůNa jmenování nezávislých a vysoce kvalifikovaných odborníků uvedených v článku 18, v čl. 28 odst. 2 a v článku 38 se analogicky použijí ustanovení uvedená v článcích 14 a 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1906/2006[13].Kapitola IVZávěrečná ustanoveníČlánek 40 Přezkum víceletých technických základních směrůVíceleté technické základní směry stanovené v kapitole III se přezkoumají každých sedm let, přičemž první období končí dnem 31. prosince 2014. Za tímto účelem, a nejpozději v prvních šesti měsících posledního roku každého sedmiletého období, Komise znovu posoudí funkčnost a účinnost technických základních směrů a popřípadě navrhne změny.Komise může, považuje-li to za nezbytné, provést takové přezkoumání a předložit Radě návrhy na jakékoliv potřebné změny před uplynutím sedmiletého období.Článek 41 Prováděcí opatřeníKomise v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 přijme tato prováděcí opatření:a) schválení financování akcí, je-li odhadovaná částka příspěvku Společenství v rámci tohoto programu 0,6 milionu EUR nebo vyšší,b) vypracování referenčních požadavků pro sledování a hodnocení programu podle článku 38,c) změny kapitoly II oddílů 3 a 4,d) změny závěrky uvedené v článku 25,e) sestavení vyhrazených nabídkových řízení,f) jakoukoliv otázku týkající se programu.Článek 42 Výbor1. Komisi je nápomocen Výbor pro uhlí a ocel, dále jen „výbor“.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se analogicky články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 uvedeného rozhodnutí je dva měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 43 Zrušení a přechodná opatření[V případě přijetí před 15. červnem 2008:][„Rozhodnutí 2003/78/ES se zrušuje. Rozhodnutí 2003/78/ES se však nadále použije do dne 31. prosince 2008 na financování akcí, které vyplývají z návrhů předložených do dne 15. září 2007.“][V případě přijetí po dni 15. června 2008:][„Rozhodnutí 2003/78/ES se zrušuje. Rozhodnutí 2003/78/ES se však nadále použije do dne 31. prosince 2009 na financování akcí, které vyplývají z návrhů předložených do dne 15. září 2008.]Článek 44Použitelnost[„Toto rozhodnutí se použije ode dne 16. září 2007.“][nebo][„Toto rozhodnutí se použije ode dne 16. září 2008.“]Článek 45 UrčeníToto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně[…]PŘÍLOHASložení poradní skupiny pro uhlí uvedené v článku 23:[pic]Členové musí mít širokou odbornou průpravu a individuální odborné zkušenosti v jedné nebo více z těchto oblastí: těžba a využití uhlí, otázky životního prostředí a sociální otázky, včetně aspektů bezpečnosti.Složení poradní skupiny pro ocel uvedené v článku 23:[pic]Členové musí mít širokou odbornou průpravu a individuální odborné zkušenosti v jedné nebo více z těchto oblastí: výroba železa; výroba oceli, plynulé lití, válcování za studena nebo za tepla; opracování nebo povrchové úpravy oceli, vývoj jakostních tříd nebo výrobků z oceli; aplikace a vlastnosti oceli; otázky životního prostředí a sociální otázky, včetně aspektů bezpečnosti.[1] Úř. věst. L 29, 5.2.2003, s. 28.[2] Úř. věst. L 79, 22.3.2002, s. 60.[3] Úř. věst. L 391, 30.12.2006, s. 7.[4] Úř. věst. L 154, 27.6.2000, s. 34.[5] Úř. věst. L 29, 5.2.2003, s. 22[6] Úř. věst. C […], […], s. […].[7] Úř. věst. C […], […], s. […].[8] Úř. věst. L 412, 30.12.2006, s. 1.[9] Úř. věst. L 29, 5.2.2003, s. 28.[10] Úř. věst. L 79, 22.3.2002, s. 42.[11] Úř. věst. L 154, 27.6.2000, s. 34.[12] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).[13] Úř. věst. L 391, 30.12.2006, s. 6.


				|

		52013PC0038

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se členské státy zmocňují k podpisu, ratifikaci nebo přistoupení k Dohodě z Kapského Města z roku 2012 o provedení ustanovení protokolu z roku 1993 týkajícího se Mezinárodní úmluvy z Torremolinos o bezpečnosti rybářských plavidel z roku 1977 /* COM/2013/038 final - 2013/0020 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
1.1         Úvod
V roce 1993 byla Mezinárodní úmluva
z Torremolinos o bezpečnosti rybářských plavidel
z roku 1977 pozměněna protokolem, který aktualizoval ustanovení
úmluvy a změnil povinné uplatňování hlavních kapitol na plavidla o
délce nejméně 45 metrů, přičemž rozhodnutí
o uplatňování na plavidla o délce nejméně 24 metrů
přenechal regionálním subjektům. Původní úmluva ani protokol
z roku 1993 nikdy nevstoupily v platnost, neboť se
nepodařilo splnit minimální požadavky potřebné k jejich
ratifikaci.
Mezinárodní námořní organizace (IMO) ve
svém významném úsilí o zajištění vstupu protokolu z roku 1993
v platnost svolala na dny 9.–11. října 2012 diplomatickou konferenci
do jihoafrického Kapského Města k projednání a přijetí dohody o
provedení protokolu z Torremolinos.
Diplomatická konference vyústila přijetím
dohody o změně protokolu z Torremolinos z roku 1993 nazvané
„Dohoda z Kapského Města z roku 2012 o provedení ustanovení
protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajícího se Mezinárodní úmluvy
z Torremolinos o bezpečnosti rybářských plavidel z roku
1977“ (dále jen „dohoda“).
1.2         Pravomoc EU a její
důsledky
Protokol z Torremolinos byl proveden do
právních předpisů EU směrnicí Rady 97/70/ES ze dne 11.
prosince 1997, kterou se stanoví harmonizovaný bezpečnostní režim pro
rybářská plavidla o délce nejméně 24 metrů[1], v souladu s pravidly
o vnější pravomoci stanovenými v čl. 3 odst. 2 Smlouvy o
fungování Evropské unie (SFEU) tak změny protokolu spadají
do výlučné pravomoci Unie.
Evropská unie se nemůže stát smluvní
stranou navržené dohody, neboť stávající návrh schválený Výborem pro
námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace neobsahuje
doložku o organizacích regionální hospodářské integrace (REIO). Jelikož se
však dohoda týká záležitostí spadajících do výlučné pravomoci EU, nemohou
členské státy o podpisu a ratifikaci dohody rozhodovat samostatně.
Mohou tak učinit – v zájmu Unie – pouze s povolením Rady a
souhlasem Evropského parlamentu na návrh Komise.
1.3         Podrobnosti dohody
Dohoda předpokládá, že protokol
z Torremolinos vstoupí v platnost dvanáct měsíců po dni,
kdy svůj souhlas s tím, že jí budou vázány, vyjádří alespoň 22
států, jejichž rybářská plavidla o délce nejméně 24 metrů
působící na volném moři dosahují celkového počtu alespoň 3 600.
Ve srovnání s protokolem z roku 1993 se jedná o výrazné snížení
požadovaného počtu rybářských plavidel, jehož dosažení je nyní již
reálné.
Dohoda bude otevřena k podpisu
v sídle organizace IMO od 11. února 2013 do 10. února 2014 a i poté
zůstane otevřena k přistoupení. Podle převažujícího názoru
členských států v průběhu jednání vedoucího
k dohodě se očekává, že použití databází provozovaných
Organizací pro výživu a zemědělství (FAO) poskytne objektivní základ
pro odhad počtu plavidel plujících pod vlajkou ratifikujících stran, a
usnadní tak brzký vstup dohody v platnost.
Oblast působnosti: není-li stanoveno jinak, vztahují se ustanovení dohody na nová
plavidla. Ve snaze usnadnit její široké přijetí zavádí dohoda několik
pružných opatření. Správní orgány mohou podle plánu provádět
ustanovení postupně, v případě kapitoly IX
(Radiokomunikace) během období nepřesahujícího deset let a
v případě kapitol VII (Záchranné prostředky a zařízení),
VIII (Nouzové postupy, poplach a cvičení) a X (Lodní navigační
vybavení a opatření) během období nepřesahujícího pět let.
Výjimky: dohoda
umožňuje správnímu orgánu udělit jakémukoli plavidlu oprávněnému
plout pod vlajkou jeho země výjimku z některého
z regulačních požadavků, považuje-li jej
za nepřiměřený a neproveditelný vzhledem k typu
plavidla, povětrnostním podmínkám a neexistenci obecných rizik pro plavbu,
a to za těchto podmínek:
a) plavidlo splňuje bezpečnostní
požadavky, které příslušný správní orgán považuje za postačující pro
službu, k níž je plavidlo určeno, a dostatečné k zajištění
celkové bezpečnosti plavidla i osob na palubě;
b) plavidlo provozuje činnost výhradně:
i) ve společné rybolovné oblasti
přilehlých mořských oblastí spadajících do jurisdikce sousedních
států, které tuto oblast vytvořily, v souvislosti
s plavidly oprávněnými plout pod jejich vlajkou, a to pouze
v rozsahu podmínek, s nimiž tyto státy v souladu
s mezinárodním právem souhlasí, nebo
ii) ve výlučné ekonomické zóně státu,
pod jehož vlajkou je oprávněno plout, nebo pokud stát takovou zónu
nevytvořil, v oblasti sousedící s teritoriálními vodami státu,
kterou tento stát určil podle mezinárodního práva, do vzdálenosti nejvýše
200 námořních mil od základních linií, od nichž se měří
šíře jeho teritoriálních vod, nebo
iii) ve výlučné ekonomické zóně, v
mořské oblasti spadající do jurisdikce jiného státu, nebo ve společné
rybolovné oblasti na základě dohody mezi dotčenými státy
v souladu s mezinárodním právem, a to pouze v rozsahu podmínek,
s nimiž tyto státy souhlasí, a dále
c) správní orgán vyrozumí o podmínkách
udělení výjimky podle tohoto odstavce generálního tajemníka organizace
IMO.
Prohlídky a osvědčení: znění mezinárodního osvědčení o bezpečnosti
rybářského plavidla se mění tak, aby obsahovalo informaci o tom, že
se vydává v souladu s ustanovením Dohody z Kapského Města
z roku 2012 o provedení ustanovení protokolu z Torremolinos
z roku 1993 týkajícího s Mezinárodní úmluvy z Torremolinos o
bezpečnosti rybářských plavidel z roku 1977.
Režim prohlídek se
mění tak, aby odrážel časový rámec používaný pro nákladní a osobní
plavidla, konkrétně roční prohlídku, povinnou průběžnou
prohlídku mezi druhým a třetím rokem a opakovanou prohlídku po
maximálně pěti letech. Harmonizovány byly rovněž lhůty pro
odklad po vypršení termínu prohlídky. Dále může správní orgán poskytnout
výjimku z roční prohlídky lodi, u níž považuje tuto prohlídku za
nepřiměřenou nebo neproveditelnou.
Celkově je nový režim prohlídek
přísnější: roční a pravidelné prohlídky jsou komplexnější,
záležitosti, které se dříve kontrolovaly v rámci nepovinné
průběžné prohlídky jsou nyní součástí povinné pravidelné
prohlídky, dodatečné prohlídky po opravách již nejsou volitelné. Nové
maximální rozmezí mezi opakovanými prohlídkami v délce pěti namísto
čtyř let odráží skutečnost, že pětiletý odstup
umožňuje i stávající režim. Lhůty pro odklad po vypršení
osvědčení nyní také odráží harmonizované lhůty pro
osvědčení vydaná jiným plavidlům na základě úmluvy SOLAS,
přičemž hlavní lhůta pro odklad byla zkrácena z pěti
na tři měsíce.
Původní úmluva z Torremolinos,
protokol z roku 1993 ani dohoda z roku 2012 nevylučují
vyjádření výhrad či prohlášení smluvních stran.
1.4         Důsledky pro
směrnici 97/70/ES
Ustanovení čl. 3 odst. 5 protokolu
z Torremolinos se nemění, umožňuje zavedení regionálních opatření,
a tak zaručuje plynulé provádění jednotného a systematického
bezpečnostního režimu pro veškerá plavidla provozovaná ve vodách EU. Navíc
dohoda představuje minimální soubor bezpečnostních pravidel,
čímž umožňuje EU, aby nadále uplatňovala původní pravidla
podle protokolu z Torremolinos.
Zásah za účelem zachování některých
současných norem EU může být potřebný ve dvou případech:
zaprvé se jedná o vyloučení širších obecných výjimek a výjimky
z roční prohlídky, které zavádí dohoda, a zadruhé se jedná o
aktualizaci odkazů ve směrnici a jejích přílohách. Podle
článků 8 a 9 směrnice 97/70/ES ve spojení s článkem 5
nařízení (ES) č. 2099/2002[2]
je možné obojí vyřešit změnou směrnice na základě
regulativního postupu projednávání ve výboru s kontrolou.
Směrnice 97/70/ES uplatňuje
ustanovení protokolu z Torremolinos nejen na rybářská plavidla
plující pod vlajkou členských států EU, ale i na rybářská
plavidla plující pod vlajkou třetích zemí ve vnitrozemských nebo
teritoriálních vodách členských států nebo vykládající svůj
úlovek v přístavu členského státu v souladu s obecnými
pravidly mezinárodního práva. Uplatňování ustanovení protokolu
z Torremolinos na všechny uvedené skupiny rybářských plavidel by
mělo pokračovat. Z tohoto důvodu se Komise domnívá, že by
členské státy EU při podpisu dohody a souhlasu s tím, že jí
budou vázány, měly vydat prohlášení, že se ustanovení protokolu
z Torremolinos budou i nadále uplatňovat na uvedené dvě skupiny
plavidel třetích zemí v souladu s platnými právními
předpisy Unie.
Vzhledem k tomu, že budou požadavky
platné směrnice v zásadě zachovány, budou finanční náklady
pro rybářská plavidla EU zanedbatelné. Prohlídky sice budou
komplexnější, ale budou probíhat v delším časovém období.
1.5         Shrnutí
Přijetí a vstup v platnost globálních
bezpečnostních pravidel pro rybářská plavidla má vysoký význam pro
sektor, který trápí obzvlášť vysoký počet nehod, které mají
každoročně na svědomí více než 24 000 úmrtí[3].
Díky pružným opatřením, která dohoda
zavádí, se očekává, že protokol z Torremolinos z roku 1993
konečně vstoupí v platnost. Změny protokolu s cílem
aktualizovat jeho ustanovení jsou navíc možné až po jeho vstupu
v platnost. Vzhledem k tomu, že směrnice 97/70/ES odkazuje na
ustanovení protokolu z roku 1993 a provádí tato ustanovení, která se za
posledních dvacet let téměř nezměnila, umožní vstup dohody
v platnost aktualizování řady požadavků protokolu, které musí
být předloženy v rámci organizace IMO a poté mohou být prostřednictvím
směrnice 97/70/ES provedeny.
Komise se proto domnívá, že dohoda
výrazně usnadní dosažení cílů Smluv podle směrnice 97/70/ES.
Nicméně jak výše vysvětluje třetí odstavec oddílu 1.4, je
třeba zajistit, že nebude dotčena oblast působnosti uvedené směrnice,
a to povinností členských států vydat příslušné prohlášení
při podpisu dohody a vyjádření souhlasu s tím, že jí budou vázány.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Přistoupení k této dohodě nebude mít
za následek změnu technických požadavků na rybářská plavidla
podle stávající směrnice.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Článek 1
Tento článek zmocňuje členské
státy k tomu, aby se zavázaly stávající dohodou, která je předmětem
výlučné pravomoci Unie, protože se EU nemůže stát smluvní stranou
této dohody. Dohoda stanovuje různé možnosti pro členské státy
organizace IMO, jak vyjádřit svůj souhlas s tím, že budou
dohodou vázány, a článek zohledňuje jednotlivé možnosti, které mají
členské státy v tomto směru k dispozici.
Článek 2
Tento článek vyžaduje, aby členské
státy souhlasily s tím, že budou vázány dohodou, do dvou let od vstupu
rozhodnutí v platnost. Včasné přistoupení všech členských
států EU k dohodě umožní rychleji dosáhnout jak potřebného
počtu členských států organizace IMO, tak celkového počtu
rybářských plavidel (22 členských států a 3 600 rybářských
plavidel). Brzký vstup dohody v platnost je vysoce žádoucí, neboť dohoda
podpoří vyšší bezpečnost rybářských plavidel po celém
světě, omezí rozdíly v úrovních bezpečnosti a z nich
vyplývající možné konkurenční znevýhodnění pro plavidla EU a usnadní
další aktualizaci technických požadavků dohody.
Článek 3
Tento článek uvádí jednoznačnou
lhůtu pro vstup rozhodnutí Rady v platnost.
Článek 4
Účelem rozhodnutí je zmocnění
členských států k tomu, aby se zavázaly k dohodě, a proto
je rozhodnutí určeno jim.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Žádné
2013/0020 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se členské státy zmocňují k
podpisu, ratifikaci nebo přistoupení k Dohodě z Kapského
Města z roku 2012 o provedení ustanovení protokolu z roku 1993 týkajícího
se Mezinárodní úmluvy z Torremolinos o bezpečnosti rybářských
plavidel z roku 1977
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5
a odst. 6 písm. a) bodem v) a prvním pododstavcem čl. 218 odst. 8 této
smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[4],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Opatření Evropské unie v
odvětví námořní dopravy by měla směřovat ke zlepšení námořní
bezpečnosti.
(2)       Dne 2. dubna 1993 byl
přijat protokol z Torremolinos týkající se Mezinárodní úmluvy z
Torremolinos o bezpečnosti rybářských plavidel z roku 1977 (dále jen
„protokol z Torremolinos“).
(3)       Směrnice Rady 97/10/ES,
kterou se stanoví harmonizovaný bezpečnostní režim pro rybářská
plavidla o délce nejméně 24 metrů[5]
stanovila bezpečnostní normy, které vycházejí z protokolu
z Torremolinos, přičemž dle potřeby plně
zohledňuje regionální a místní okolnosti.
(4)       Protokol z Torremolinos
nevstoupil v platnost, neboť nikdy nebyly splněny minimální
požadavky potřebné k jeho ratifikaci.
(5)       Na diplomatické konferenci,
která se konala v jihoafrickém Kapském Městě ve dnech 9.–11.
října 2012, byl pod záštitou Mezinárodní námořní organizace (IMO)
dokončen návrh dohody, kterou je třeba číst společně
s protokolem z Torremolinos, jejímž cílem je na základě
společné dohody stanovit nejvyšší možné bezpečnostní normy pro
rybářská plavidla, které budou moci zavést všechny dotčené státy.
(6)       Dohoda byla přijata dne
11. října 2012 a nese název „Dohoda z Kapského Města z roku
2012 o provedení ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993
týkajícího se Mezinárodní úmluvy z Torremolinos o bezpečnosti
rybářských plavidel z roku 1977“ (dále jen „dohoda“). Dohoda bude
otevřena k podpisu v sídle organizace IMO od 11. února 2013 do
10. února 2014 a i poté zůstane otevřena k přistoupení.
(7)       Ustanovení dohody spadají do
výlučné pravomoci Unie, pokud jde o bezpečnostní režim pro
rybářská plavidla o délce nejméně 24 metrů.
(8)       Evropská unie se nemůže
stát smluvní stranou dohody, jelikož neobsahuje doložku o organizacích
regionální hospodářské integrace (REIO).
(9)       Je v zájmu námořní
bezpečnosti a spravedlivé hospodářské soutěže, aby byla nyní
dohoda ratifikována nebo aby k ní členské státy Evropské unie
přistoupily, a zajistil se tak vstup ustanovení protokolu
z Torremolinos v platnost. Vstup dohody v platnost zároveň
následně umožní prostřednictvím návrhů organizaci IMO
aktualizování řady ustanovení protokolu, která od přijetí
směrnice 97/70/ES zastarala.
(10)     V souladu s čl. 2 odst. 1
SFEU by proto Rada měla zmocnit členské státy, aby v zájmu Unie
podepsaly a ratifikovaly dohodu, nebo k ní přistoupily. Nicméně
v zájmu zachování stávající úrovně bezpečnosti zajišťované
směrnicí 97/70/ES by členské státy měly současně
s podpisem dohody a uložením svých ratifikačních nebo
přístupových listin vydat prohlášení, že výjimky poskytované dohodou
v rámci pravidel 1.6 a 3.3 se neuplatňují na roční prohlídky a
společnou rybolovnou oblast nebo výlučnou ekonomickou zónu a že na
rybářská plavidla třetích zemí o délce nejméně 24 metrů
plující v teritoriálních nebo vnitrozemských vodách nebo vykládající
svůj úlovek v přístavech členských států EU se
vztahují bezpečnostní normy stanovené v uvedené směrnici,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Členské státy se dle okolností
zmocňují k podpisu, podpisu a ratifikaci nebo k přistoupení
k Dohodě z Kapského Města z roku 2012 o provedení
ustanovení protokolu z Torremolinos z roku 1993 týkajícího se Mezinárodní
úmluvy z Torremolinos o bezpečnosti rybářských plavidel
z roku 1977.
Článek 2
Členské státy přijmou nezbytné
kroky, aby ratifikační nebo přístupové listiny dohody uložily u
generálního tajemníka Mezinárodní námořní organizace, a to neprodleně
a v každém případě nejpozději do dvou let od data vstupu tohoto
rozhodnutí v platnost.
Při podpisu, ratifikaci nebo
přistoupení k dohodě musí členské státy rovněž uložit
prohlášení uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost
prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 4
Toto rozhodnutí
je určeno členským státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
PŘÍLOHA
PROHLÁŠENÍ,
KTERÉ ČLENSKÉ STÁTY ULOŽÍ PŘI PODPISU, RATIFIKACI NEBO
PŘISTOUPENÍ K DOHODĚ Z KAPSKÉHO MĚSTA Z ROKU 2012
O PROVEDENÍ USTANOVENÍ PROTOKOLU Z TORREMOLINOS Z ROKU 1993
TÝKAJÍCÍHO SE MEZINÁRODNÍ ÚMLUVY Z TORREMOLINOS O BEZPEČNOSTI
RYBÁŘSKÝCH PLAVIDEL Z ROKU 1977
V rámci regionálního ujednání schváleného
podle čl. 3 odst. 5 protokolu z Torremolinos z roku 1993 je [vložte
název členského státu, který je smluvní stranou] vázán příslušným
právním předpisem Evropské unie (směrnice Rady 97/70/ES ze dne 11.
prosince 1997), kterým se stanoví harmonizovaný bezpečnostní režim pro
rybářská plavidla o délce nejméně 24 metrů, a v důsledku
toho se na rybářská plavidla o délce nejméně 24 metrů plující
pod vlajkou třetích zemích ve vnitrozemských či teritoriálních
vodách daného státu nebo vykládající svůj úlovek v jeho přístavu
uplatňují ustanovení protokolu z Torremolinos v souladu
s podmínkami stanovenými výše uvedeným právním předpisem EU.
Podle tohoto regionálního ujednání se
neuplatňují výjimky stanovené dohodou z Kapského Města
v rámci pravidla 1.6, pokud jde o roční prohlídky, a v rámci
pravidla 3.3, pokud jde o společnou rybolovnou oblast nebo
výlučnou ekonomickou zónu.
[1]               Úř. věst. L 34, 9.2.1998, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 1.
[3]               MOP (2001) zpráva o bezpečnosti a zdraví v
odvětví rybolovu.
[4]               Úř. věst. C …, …, s. ….
[5]               Úř. věst. L 34, 9.2.1998, s. 1.