				|

		52014PC0171

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o dani AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech /* COM/2014/0171 final - 2014/0093 (CNS) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Ustanovení Smlouvy
o fungování Evropské unie, která se týkají nejvzdálenějších regionů
EU, mezi nimiž jsou Kanárské ostrovy, v zásadě nedovolují žádné rozdíly
zdanění mezi místními produkty a produkty ze Španělska nebo z jiných
členských států. Článek 349 SFEU však v případě
nejvzdálenějších regionů předpokládá možnost zavedení
konkrétních opatření z důvodu trvalého znevýhodnění, jež
ovlivňuje jejich sociální a hospodářskou situaci.
Rozhodnutím Rady
2002/546/ES ze dne 20. června 2002[1],
přijatým na základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES, bylo
Španělsku do 30. června 2014 povoleno uplatňovat osvobození od
daně „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas
Canarias“ (dále jen „AIEM“) nebo její snížení u některých produktů,
které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Seznam produktů, na
které se vztahuje výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je
stanoven v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve zdanění produktů
z místní produkce a ostatních produktů nesmí podle druhu produktu
překročit 5, 15 nebo 25 procentních bodů.
Rozhodnutí
2002/546/ES uvádí důvody, které vedly k přijetí těchto
konkrétních opatření; patří mezi ně odlehlost, závislost na
surovinách a energii, nutnost vytvářet větší zásoby, malý rozsah
místního trhu a nízká úroveň vývozní činnosti. Všechna tato
znevýhodnění se projevují zvýšením produkčních nákladů, a tedy i
prodejní ceny produktů z místní produkce, které by bez konkrétních
opatření byly méně konkurenceschopné v porovnání s produkty odjinud,
i při zohlednění nákladů na dopravu na Kanárské ostrovy. To by
ztížilo zachování místní produkce. Konkrétní opatření, na něž se
vztahuje rozhodnutí 2002/546/ES, jsou tedy zaměřena na posílení místního
odvětví zvýšením jeho konkurenceschopnosti.
AIEM je nepřímá daň státu vybíraná jednorázově na
dodávky zboží na Kanárských ostrovech. Základ daně u dováženého zboží
vychází z celní hodnoty a u dodávek zboží producenty
na Kanárských ostrovech z celkové částky protiplnění. Konkrétní
opatření, na něž se vztahuje rozhodnutí 2002/546/ES,
zavádějí formu diferencovaného zdanění, která bude výhodná pro místní
produkci některých produktů. Toto daňové zvýhodnění
představuje státní podporu, která vyžaduje schválení Komise; toto
schválení bylo uděleno rozhodnutím o státní podpoře NN 22/2008.
Dne 16. listopadu
2010 předložilo Španělsko Komisi žádost o prodloužení doby
použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES o dva roky, takže by bylo datum
ukončení jeho použitelnosti shodné s datem ukončení
použitelnosti Pokynů k regionální podpoře na období 2007–2013[2].
Španělsko
rovněž předložilo žádost o dvouleté prodloužení doby použitelnosti
rozhodnutí o státní podpoře NN 22/2008, podle něhož je podpora
poskytovaná španělskými orgány ohledně daně AIEM slučitelná
se společným trhem. Komise toto prodloužení o dva roky povolila
rozhodnutím o státní podpoře SA.31950 (N 544/2010)[3], které prodloužilo dobu
platnosti rozhodnutí o státní podpoře NN 22/2008 do 31. prosince
2013.
Pokud jde o žádost
o prodloužení doby použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES, Komise ji posoudila
s ohledem na rozsah znevýhodnění Kanárských ostrovů a došla k
závěru, že povolení požadovaného prodloužení je odůvodněné.
Zpráva Komise
Radě o zvláštním režimu týkajícím se daně AIEM uplatňované na
Kanárských ostrovech přijatá dne 28. srpna 2008 skutečně
potvrdila, že AIEM funguje uspokojivě a ustanovení rozhodnutí 2002/546/ES
není třeba měnit.
Rozhodnutí Rady
č. 895/2011/EU ze dne 19. prosince 2011[4]
proto změnilo rozhodnutí 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti
do 31. prosince 2013.
Dne 4. března
2013 španělské orgány požádaly Komisi, aby připravila rozhodnutí
Rady, kterým se Španělsku povoluje uplatňovat osvobození
od daně AIEM nebo její snížení u některých produktů,
jež byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech, na období 2014–2020,
a upravila seznam produktů a maximální sazby uplatňované
na některé z nich.
Dne 28.
června 2013 Komise přijala nové pokyny k regionální podpoře
na období 2014–2020[5].
Tyto pokyny jsou součástí širší strategie pro modernizaci kontroly
státních podpor, jejímž cílem je posílení růstu na jednotném trhu
zaváděním účinnějších opatření podpory a
zaměřením úsilí Komise na prosazování práva v případech, které
mají největší dopad na hospodářskou soutěž.
Vzhledem
k tomu, že tyto pokyny vstoupí v platnost dne 1. července
2014, zdálo se prodloužení doby použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES
ve znění rozhodnutí č. 895/2011/EU o šest měsíců, aby
datum ukončení jeho použitelnosti bylo shodné s datem vstupu
těchto pokynů v platnost, jako odůvodněné. Rozhodnutí
2002/546/ES bylo změněno rozhodnutím 1413/2013/EU[6], které prodloužilo jeho
uplatňování do 30. června 2014.
Komise analyzovala
žádost, kterou obdržela od španělských orgánů, jakož
i informace od mnoha různých zúčastněných stran, které se
na Komisi obrátily z vlastní iniciativy. Tato analýza potvrzuje, že zvláštní
charakter Kanárských ostrovů ohrožuje jejich rozvoj
a hospodářským subjektům, které se nacházejí v tomto
členském státě, způsobuje dodatečné náklady. Je proto
odůvodněné zachovat osvobození místních průmyslových
výrobků uvedených na seznamu od daně AIEM. Toto opatření je
nezbytné a přiměřené a nenarušuje integritu
a soudržnost právního řádu Unie.
2.           ANALÝZA ŽÁDOSTI
ŠPANĚLSKA A PŘIMĚŘENOSTI ROZHODNUTÍ O ODCHYLCE
Podle článku 110 SFEU členské státy
nepodrobí přímo ani nepřímo výrobky jiných členských států
jakémukoli vyššímu vnitrostátnímu zdanění než je to, jemuž jsou přímo
nebo nepřímo podrobeny podobné výrobky domácí. Členské státy
nepodrobí dále výrobky jiných členských států vnitrostátnímu
zdanění, které by poskytovalo nepřímou ochranu jiným výrobkům.
Nicméně na základě
článku 349 SFEU může Rada členským státům
s nejvzdálenějšími regiony povolit odchylku od ustanovení
článku 110 SFEU tak, aby byla zohledněna strukturální sociální
a hospodářská situace v těchto regionech, jež je
prohlubována dalšími faktory, které vážným způsobem ohrožují jejich
rozvoj. Touto odchylkou nesmí být ohrožena integrita a soudržnost právního
řádu Unie, který zahrnuje také vnitřní trh a společné politiky,
jako je společná politika v oblasti zdanění opírající se
o článek 113 SFEU. Proto musí být tyto odchylky
přiměřené, tj. nesmějí jít dále, než je nezbytné pro
nápravu nepříznivých rámcových podmínek, které brání hospodářskému
rozvoji těchto regionů, a nesmějí přílišně
narušovat hospodářskou soutěž na jednotném trhu.
V důsledku toho by jakákoli odchylka od článku 110
SFEU měla zůstat omezena na plnou nebo částečnou kompenzaci
znevýhodnění v oblasti nákladů, kterým jsou výrobci z těchto
regionů zasaženi.
Hospodářství Kanárských ostrovů je
silně závislé na cestovním ruchu. Tato závislost závažným
způsobem ohrožuje rozvoj Kanárských ostrovů, protože změna
oblíbenosti, přírodní pohromy či hospodářské recese mohou mít
obrovský dopad na hospodářskou a sociální situace souostroví.
Přesně k tomu došlo během celosvětové finanční krize
v roce 2008 a 2009, jež výrazně ovlivnila počet
turistů na ostrovech a následně i jejich hospodářství. Pokles
počtu turistů způsobil značný nárůst
nezaměstnanosti, která začíná převyšovat míru
nezaměstnanosti v kontinentálním Španělsku, jež je spolu
s Řeckem jedním ze dvou členských států s nejvyšší
mírou nezaměstnanosti v Evropské unii. Tento nárůst byl dokonce
patrnější, pokud jde o míru nezaměstnanosti mladých lidí, což
lze vysvětlit skutečností, že mnoho mladých lidí je závislých na
sezónních pracovních místech, která vytváří cestovní ruch.
Pro trh na Kanárských ostrovech je rovněž
charakteristický omezený rozsah, který brání průmyslu dosáhnout optimální
úrovně produkce. Většina průmyslových strojů je v zájmu
vyšší produktivity a rentability určena k velkovýrobě. Tato
zařízení nejsou určena pro menší trh a vytvářejí nevyužité
výrobní kapacity, což znamená, že průmysl je nucen vyrábět v
menším objemu, než je nezbytné ke snížení výrobních nákladů, což omezuje
možnosti úspor z rozsahu.
Země a území v blízkosti
Kanárských ostrovů (Maroko, Západní Sahara a Mauritánie) snížily
akviziční kapacitu a značný propad v rozvoji omezuje exportní
možnosti Kanárských ostrovů.
Další charakteristickou vlastností Kanárských
ostrovů s důležitým účinkem na dodatečné náklady, které
vznikají  usazeným hospodářským subjektům, je územní
roztříštěnost a vzdálenost zdrojů většiny surovin, což
zvyšuje náklady na přepravu. Tento problém se prohloubil
v důsledku růstu cen ropy, která má významný dopad na zvýšení
přepravních nákladů.
Voda je na Kanárských ostrovech vzácný
zdroj. Nedostatek vody má zřejmý vliv na její cenu a vede ke
konkurenčnímu znevýhodnění vůči odvětvím, jež se
nacházejí v jiných částech Španělska nebo Evropské unie. To je
mimořádně důležité pro odvětví, která spotřebovávají
vodu jako důležitou surovinou (např. potravinářství,
chemický průmysl, papírenství), ale také pro ta, která vyžadují vysokou
míru chlazení.
Existují projekty na zavedení zemního
plynu na dvou největších z Kanárských ostrovů, není však jasné,
kdy toto palivo může být použito účinným způsobem. Absence
zemního plynu je důležitým faktorem ztráty konkurenceschopnosti,
neboť náklady na výrobu tepla a elektrické energie, které využívají
jiné zdroje, jsou mnohem vyšší.
Vzhledem k tomu, že neexistují žádná
recyklační zařízení, odpad musí být převážen na pevninu
a toxické odpady musí být zpracovány mimo Kanárské ostrovy,
odstraňování průmyslového odpadu a zpracování toxického odpadu
má za následek vyšší náklady na ochranu životního prostředí.
Charakteristické znaky Kanárských ostrovů
popsané výše ovlivňují do určité míry veškerou domácí produkci.
Je tedy třeba ověřit, jaký vliv mělo stávající
diferencované zdanění na tržní podíl místní produkce, a toto odlišné
zdanění upravit tak, aby bylo zajištěno, že nedošlo k
nadměrnému narušení hospodářské soutěže.
Analýza provedená s cílem rozhodnout o
přijatých diferencovaných sazbách zohlednila nejen průměrný
podíl místní produkce v období 2008–2011, ale také jeho vývoj a další
informace, které poskytly zúčastněné strany, jež kontaktovaly Komisi,
aby jí poskytly příslušné informace. V odvětvích vyrábějících
výrobky s různými společnými celními sazbami byla provedena
analýza vývoje společného tržního podílu všech produktů,
a nikoli pouze jednotlivých tržních podílů.  Tím je vysvětleno,
proč tyto produkty s podobnými průměrnými tržními podíly
místní produkce mají různé maximální sazby diferencovaného zdanění.
V případě tabáku se navrhuje
zachovat diferencovanou sazbu 25 % a aktualizovat minimální sazbu za 1 000
cigaret z 6 EUR na 18 EUR, jak požadují španělské
orgány.
Španělské orgány zahrnuly do seznamu
produktů, na které se vztahuje diferencované zdanění,
některé produkty s velmi nízkým tržním podílem místní produkce.
Španělské orgány odůvodňují tuto skutečnost tvrzením,
že existují plány na zvýšení místní produkce těchto
produktů, jež by bez diferencovaného zdanění nebylo možné.
Z celkového počtu 139 produktů
uvedených v žádosti předložené španělskými orgány Komise
přijala požadovanou sazbu u 119 produktů, zatímco u zbývajících
20 má Komise za to, že by diferencovaná sazba měla být nižší, aby nedošlo
k případnému narušení hospodářské soutěže.
Na základě podrobné analýzy provedené
Komisí je možné stanovit různé seznamy produktů podle sazeb
daňového rozlišení, odvětví a společného celního sazebníku:
5 %
Zemědělské
produkty a produkty rybolovu:
0207
11/0207 13
Nerostné
produkty:
2516 90 00
00/6801/6802
Stavební
hmoty:
3816/3824
40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809
Chemické
látky:
2804 30 00
00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99
00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12
00/4012 13/4012 19
Kovozpracující průmysl:
7604/7608
Potravinářský průmysl:
0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43
00 90/
0901
22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/
1704
90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/
1904
10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/
2008
19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309
Nápoje:
2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009
49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204
Textilní a kožedělný průmysl:
6112 31/6112 41
Papírenský průmysl:
4818 90 90 00/4823 90 85 90
Grafické umění a publikace:
4910
10 %
Zemědělské produkty a produkty
rybolovu:
0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703
Stavební hmoty:
2523 29 00 00/
Potravinářský průmysl:
0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105
Papírenský průmysl:
4808/4819/4823 90 40 00/
15 %
Zemědělské produkty a produkty
rybolovu:
0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00
Stavební hmoty:
2523 90/7010
Chemické látky:
3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33
00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00
Kovozpracující průmysl:
7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90
Potravinářský průmysl:
0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103
90 90/2106 90 98/
Nápoje:
2203/2208 40
Textilní a kožedělný průmysl:
6302
Papírenský průmysl:
4818 10/4818 20/4818 30/4821
Grafické umění a publikace:
4909/4911
25 %
Tabák:
2402
Tyto seznamy produktů naplňují cíl
článku 349 přijmout konkrétní opatření, jejichž účelem
je zohlednit zvláštní charakter Kanárských ostrovů jako
nejvzdálenějšího regionu, přičemž současně nesmí
narušovat hospodářskou soutěž způsobem, který by mohl ohrozit
vnitřní trh.
Jakmile Španělské orgány předloží
zprávu uvedenou v článku 2 tohoto rozhodnutí Rady, měla by
Komise vyhodnotit účinky diferencované sazby a posoudit nutnost
změn. Zároveň by bylo rovněž třeba ověřit, zda
došlo ke zvýšení místní produkce výrobků, pro něž se požaduje
diferencované zdanění, které však v současné době
nepředstavují významný podíl místní produkce .
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí
navrhovaných opatření
Povolit
Španělsku uplatňovat osvobození od daně nebo snížení
daně označované jako AIEM u některých produktů, které
byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech.
Právní základ
Článek 349
Smlouvy o fungování Evropské unie.
Zásada
subsidiarity
Pouze Rada
může na základě článku 349 Smlouvy o fungování EU přijmout
konkrétní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů,
aby bylo možno přizpůsobit použití smluv pro tyto regiony,
včetně společných politik, z důvodu trvalého
znevýhodnění ohrožujícího hospodářskou a sociální situaci
nejvzdálenějších regionů.
Návrh je proto v
souladu se zásadou subsidiarity.
Zásada
proporcionality
Návrh je v souladu
se zásadou proporcionality z těchto důvodů:
Volba
nástrojů
Navrhovaný
nástroj: rozhodnutí Rady.
Jiné nástroje by
nebyly přiměřené z tohoto důvodu:
odchylky udělené podle
článku 349 SFEU jsou obsaženy v rozhodnutích Rady.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné
důsledky pro rozpočet Evropské unie.
2014/0093 (CNS)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o dani AIEM uplatňované na Kanárských
ostrovech
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[7],
v souladu se zvláštním legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Podle čl. 349 SFEU
Rada s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou
situaci nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována jejich
odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím
a hospodářskou závislostí na malém množství produktů,
přijímá konkrétní opatření zaměřená zejména na
vytvoření podmínek pro uplatnění Smluv v těchto regionech,
včetně společných politik.
(2)       Je proto třeba
přijmout konkrétní opatření s cílem stanovit podmínky pro
uplatnění Smlouvy v těchto regionech. Tato opatření musí
brát v úvahu zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů,
aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Společenství,
který zahrnuje i vnitřní trh a společné politiky.
(3)       Na prvním místě
seznamu znevýhodnění zjištěných na Kanárských ostrovech je
převažující podíl odvětví služeb, zejména turistického ruchu,
na regionální produkci a rovněž závislost hospodářství
Kanárských ostrovů na tomto odvětví a malý podíl průmyslu
na HDP Kanárských ostrovů.
(4)       Na druhém místě je
izolovanost souostroví, která brání volnému pohybu osob, zboží a služeb.
Zvyšuje se závislost na některých oborech dopravy, letecké
a námořní, protože tyto obory dopravy ještě nebyly plně
liberalizovány. Výrobní náklady jsou vyšší, protože tyto obory dopravy jsou
méně efektivní a nákladnější než silniční nebo
železniční doprava.
(5)       Tato ostrovní povaha se
projevuje i ve vyšších výrobních nákladech v důsledku závislosti na surovinách
a energii, nutnosti vytvářet zásoby a obtíží ovlivňujících
dodávky výrobních zařízení.
(6)       Malý rozsah trhu a nízká
úroveň vývozní činnosti, zeměpisná roztříštěnost
souostroví a nutnost zachování diverzifikovaných, avšak pouze malých
výrobních oborů splňujících požadavky malého trhu omezují možností
úspor z rozsahu.
(7)       V mnoha případech
je obtížnější nebo nákladnější zajistit specializované služby
a údržbu a školení pro vedoucí a technické pracovníky nebo zadávat
zakázky a podporovat hospodářskou expanzi mimo hranice trhu Kanárských
ostrovů. Úzký rozsah metod distribuce vede k vytváření
nadměrných zásob.
(8)       Pokud jde o životní
prostředí, odstraňování průmyslových odpadů
a zpracování toxického odpadu zvyšují náklady na ochranu životního
prostředí. Růst těchto nákladů je způsoben
skutečností, že neexistují recyklační závody, s výjimkou
těch, které jsou určeny pro konkrétní produkty, odpad musí být
převážen na pevninu a toxické odpady musí být zpracovány mimo
Kanárské ostrovy.
(9)       Na základě všech těchto
informací a oznámení španělských orgánů by povolení
k uplatnění daně vztahující se na seznam výrobků, pro které
platí osvobození od daně pro místní produkty, mělo být obnoveno.
(10)     Rozhodnutím Rady 2002/546/ES
ze dne 20. června 2002[8],
přijatým na základě článku 299 Smlouvy o ES, bylo Španělsku
do 31. prosince 2011 povoleno uplatňovat osvobození od daně
označované jako „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en
las Islas Canarias“ (dále jen „AIEM“) nebo její snížení u některých
produktů, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Seznam
produktů, na které se vztahuje výše uvedené osvobození od daně nebo
její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve
zdanění produktů z místní produkce a ostatních produktů nesmí podle
druhu produktu překročit 5, 15 nebo 25 procentních bodů.
(11)     Rozhodnutí Rady č.
895/2011/EU ze dne 19. prosince 2011[9]
změnilo rozhodnutí Rady 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti
do 31. prosince 2013.
(12)     Rozhodnutí Rady č.
1413/2013/EU ze dne 17. prosince 2013[10]
změnilo rozhodnutí Rady 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti
do 30. června 2014.
(13)     Daň AIEM slouží cíli
autonomního rozvoje průmyslové výroby a diverzifikace hospodářství
Kanárských ostrovů.
(14)     Maximální výše osvobození,
které mohou být uplatněny na dané průmyslové výrobky, se liší podle
odvětví a podle produktů v rozpětí od  5 %
do 15 %.
(15)     Maximální výše osvobození,
kterou lze uplatnit na končené tabákové výrobky, je však vyšší, neboť
odvětví tabáku je výjimečný případ. Tabákový průmysl, který
dříve na Kanárských ostrovech zaznamenal velký rozmach, po
několik let významně upadá. Příčinou poklesu místní
produkce tabáku na Kanárských ostrovech jsou samozřejmě
tradiční znevýhodnění související s ostrovní povahou, jak jsou
uvedena výše. Existují důvody pro zachování výrazného osvobození tabáku.
Osvobození od daně je v přímé souvislosti s cílem
udržet produkci na Kanárských ostrovech.
(16)     Cíle na podporu
socioekonomického rozvoje Kanárských ostrovů se odrážejí na vnitrostátní
úrovni v účelu daně a rozdělování příjmů, které
vytváří. Začlenění příjmů z této daně do
zdrojů hospodářského a daňového systému Kanárských ostrovů
a jeho použití v rámci strategie hospodářského a sociálního
rozvoje, včetně podpory místních činností, je zákonnou
povinností.
(17)     Ustanovení se použijí po dobu
6,5 roku. Bude však nutné vyhodnotit jejich výsledky. Španělské orgány
proto musí předložit Komisi nejpozději do 30. září 2017
zprávu o uplatňování ustanovení uvedených v článku 1
za účelem ověření dopadu přijatých opatření
a jejich přínosu pro podporu nebo zachování místních
hospodářských činností, přičemž se vezme v úvahu
znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Na tomto
základě budou oblast působnosti a osvobození povolené podle pravidel
Společenství případně pozměněny.
(18)     Daňové zvýhodnění
související s AIEM musí zůstat přiměřené, aby nebyla
narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně
ochrany hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky
státní podpory před vlivy, které by je mohly ohrozit.
(19)     Tímto rozhodnutím není
dotčeno případné použití článků 107 a 108 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1.         Odchylně
od článků 28, 30 a 110 Smlouvy o fungování Evropské
unie se španělským orgánům povoluje do 31. prosince 2020
stanovit v případě produktů uvedených v příloze,
které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech, úplné osvobození
od daně nebo částečné snížení daně označované
jako „Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas
Canarias (AIEM)“. Tato osvobození musí být součástí strategie
hospodářského a sociálního rozvoje Kanárských ostrovů
přispívat k podpoře místních činností.
2.         Uplatňování úplných osvobození
nebo snížení uvedených v odstavci 1 nesmí vést k rozdílům vyšším
než:
a) 5 % u produktů uvedených
v příloze v oddílu A ;
b) 10 % u produktů uvedených
v příloze v oddílu B;
c) 15 % pro produkty uvedené
v příloze v oddílu C;
d) 25 % u produktů uvedených
v příloze v oddílu D. Španělské orgány však mohou stanovit
minimální daň z cigaret, která nesmí být vyšší než 18 EUR
z 1 000 cigaret a kterou lze uplatnit pouze tehdy, pokud je daň
AIEM vyplývající z uplatnění obecných druhů zdanění nižší
než tato hodnota.
Článek 2
Španělské orgány předloží Komisi
nejpozději do 30. září 2017 zprávu o uplatňování
ustanovení uvedených v článku 1 za účelem ověření
dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro podporu nebo
zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezme
v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony.
Na tomto základě Komise
předloží Radě zprávu obsahující úplnou analýzu hospodářských
a sociálních aspektů a případně návrh
na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí je použitelné od 1.
července 2014.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno
Španělskému království.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 179, 9.7.2002, s. 22.
[2]               Úř. věst. C 54, 4.3.2006, s. 13.
[3]               Úř. věst. C 237, 13.8.2011, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 345, 29.12.2011, s. 17.
[5]               Úř. věst. C 209, 23.7.2013, s. 1.
[6]               Úř. věst. L 353, 28.12.2013, s.13.
[7]               Úř. věst. […].
[8]               Úř. věst. L 179, 9.7.2001, s. 22.
[9]               Úř. věst. L 345, 29.12.2011, s. 17.
[10]             Úř. věst. L 353, 28.12.2013, s.13.
PŘÍLOHA
A. Seznam produktů uvedených
v čl. 1 odst. 2 písm. a) podle klasifikace
nomenklatury společného celního sazebníku
Zemědělské
produkty a produkty rybolovu
0207
11/0207 13
Nerostné
produkty:
2516 90 00
00/6801/6802
Stavební
hmoty:
3816/3824
40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809
Chemické
látky:
2804 30 00
00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99
00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12
00/4012 13/4012 19
Kovozpracující průmysl:
7604/7608
Potravinářský průmysl
0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43
00 90/
0901
22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/
1704
90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/
1904
10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/
2008
19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309
Nápoje
2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009
49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204
Textilní a kožedělný průmysl
6112 31/6112 41
Papírenský průmysl:
4818 90 90 00/4823 90 85 90
Grafické umění a publikace:
4910
B. Seznam produktů uvedených
v čl. 1 odst. 2 písm. b) podle klasifikace
nomenklatury společného celního sazebníku
Zemědělské produkty a produkty
rybolovu
0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703
Stavební hmoty:
2523 29 00 00/
Potravinářský průmysl
0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105
Papírenský průmysl:
4808/4819/4823 90 40 00
C. Seznam produktů uvedených
v čl. 1 odst. 2 písm. c) podle klasifikace
nomenklatury společného celního sazebníku
Zemědělské produkty a produkty
rybolovu
0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00
Stavební hmoty:
2523 90/7010
Chemické látky:
3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33
00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00
Kovozpracující průmysl:
7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90
Potravinářský průmysl
0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103
90 90/2106 90 98/
Nápoje
2203/2208 40
Textilní a kožedělný průmysl
6302
Papírenský průmysl:
4818 10/4818 20/4818 30/4821
Grafické umění a publikace:
4909/4911
D. Seznam produktů uvedených
v čl. 1 odst. 2 písm. d) podle klasifikace
nomenklatury společného celního sazebníku
Tabák:
2402