				|

		52013PC0075

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o dozoru nad trhem s výrobky a o změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 1999/5/ES, 2000/9/ES, 2000/14/ES, 2001/95/ES, 2004/108/ES, 2006/42/ES, 2006/95/ES, 2007/23/ES, 2008/57/ES, 2009/48/ES, 2009/105/ES, 2009/142/ES a 2011/65/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011, (ES) č. 764/2008 a (ES) č. 765/2008 /* COM/2013/075 final - 2013/0048 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Evropská unie potřebuje jednotný trh, který
bude fungovat co nejefektivněji a pomůže znovu postavit její
ekonomiku na nohy. Volný pohyb zboží je nejrozvinutější a nejlépe
zavedenou ze čtyř základních svobod stanovených Smlouvou o fungování
Evropské unie (SFEU), které tvoří vnitřní trh. Bylo by však bláhové
domnívat se, že vše je hotovo. Ano, pro většinu výrobků jsou dnes již
zavedena harmonizační pravidla[1]
a pro zbývající část postačují ustanovení SFEU o volném pohybu,
doplněná zásadou vzájemného uznávání. Avšak i dobrý legislativní rámec je
pouze tak účinný, jak mu to jeho uživatelé dovolí. Kromě
odpovědných hospodářských subjektů, jež jsou připraveny
přizpůsobit své metody a nést náklady nezbytné pro dosažení souladu
s právními předpisy, budou vždy existovat obchodníci, kteří
riskují nebo záměrně ignorují pravidla, aby rychle vydělali nebo
získali konkurenční výhodu.
Tyto nekalé praktiky jednak zkreslují jednotný trh
v neprospěch těch obchodníků, které chceme podporovat,
poškozují jeho účinnost a způsobují škody spotřebitelům a
podnikům, ale také ohrožují veřejné zájmy, které mají naše právní
předpisy ochraňovat. Kromě finanční zátěže je evropský
občan ohrožován potenciálně nebezpečnými výrobky. Hrozí riziko
pro životní prostředí. Může být ohrožena dokonce veřejná
bezpečnost.
Odpovědí je dozor nad trhem. Pokud jsou
jednou stranou mince vysoce kvalitní právní předpisy založené na rozumném
hodnocení potřeb trhu, pak její druhou stranou je dozor nad trhem. Ten by
měl umožnit identifikaci nebezpečných nebo škodlivých výrobků a
jejich zadržení nebo odstranění z trhu a potrestání bezohledných nebo
dokonce zločinných provozovatelů. Měl by rovněž
působit jako významný odstrašující prostředek.
Dozor nad trhem neudržel krok s vývojem
regulačního rámce Unie. Na jednotném trhu, kde výrobky volně obíhají
na území 27 (a v některých odvětvích až 32)[2] států, musí být dozor nad
trhem vysoce koordinovaný a schopný rychle reagovat na obrovské rozloze.
V posledním desetiletí bylo dosaženo pokroku, zejména pokud jde o
provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES o obecné
bezpečnosti výrobků[3]
(dále jen „směrnice o obecné bezpečnosti výrobků“), která musela
být provedena do vnitrostátního práva do roku 2004, a pokud jde o vstup nařízení
(ES) č. 765/2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad
trhem[4],
v platnost. Přesahy pravidel pro dozor nad trhem s povinnostmi
hospodářských subjektů stanovenými v různých právních
předpisech Unie (směrnice o obecné bezpečnosti výrobků,
nařízení (ES) č. 765/2008 a odvětvové harmonizační právní
předpisy Unie) však vedly ke zmatení na straně hospodářských
subjektů i vnitrostátních orgánů a vážným způsobem omezily
účinnost dozoru nad trhem v Unii.
Cílem tohoto návrhu je vyjasnit regulační
rámec pro dozor nad trhem v oblasti nepotravinářských výrobků.
Spojuje pravidla pro dozor nad trhem stanovená směrnicí o obecné
bezpečnosti výrobků, nařízením (ES) č. 765/2008 a mnoha
odvětvovými harmonizačními právními předpisy Unie do jediného
právního nástroje, který se použije horizontálně ve všech odvětvích.
Činnosti v oblasti dozoru nad trhem,
které vykonávají vnitrostátní orgány, mají významné dopady na malé a
střední podniky. Proto by mělo být k jejich situaci
přihlédnuto, zejména v souvislosti s opatřeními, která by
mohla představovat dodatečnou administrativní zátěž.
Tento návrh je součástí „balíčku o
bezpečnosti výrobků a dozoru nad trhem“, který zahrnuje rovněž
návrh nařízení o bezpečnosti spotřebních výrobků (kterým se
nahradí směrnice o obecné bezpečnosti výrobků) a víceletý
akční plán pro dozor nad trhem na období 2013–2015. Poté, co byla
v Aktu o jednotném trhu (v roce 2011)[5]
uvedena revize směrnice o obecné bezpečnosti výrobků a
vypracování víceletého akčního plánu pro dozor nad trhem jako iniciativy,
které přispějí k podnícení hospodářského růstu a
zaměstnanosti, doplnila Komise uvedené dvě iniciativy o tento návrh
jediného nařízení o dozoru nad trhem, a sice v reakci na výzvy
Evropského parlamentu a zúčastněných stran z průmyslu a
veřejné správy. Akt o jednotném trhu II[6],
který byl přijat v roce 2012, potvrzuje, že „balíček o
bezpečnosti výrobků a dozoru nad trhem“ je klíčovým
opatřením pro „zlepšení bezpečnosti produktů prodávaných
v EU zajištěním lepší soudržnosti a prosazováním bezpečnosti
produktů a pravidel pro dohled nad trhem“.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
V letech 2009–2011 pořádala Komise
rozsáhlé veřejné konzultace ohledně revize směrnice o obecné
bezpečnosti výrobků (podrobnosti jsou uvedeny v návrhu
nařízení o bezpečnosti spotřebních výrobků). Jedna ze
zásadních oblastí se týkala zlepšení spolupráce a koordinace v oblasti dozoru
nad trhem, včetně fungování systému RAPEX.
Jedním z výsledků veřejné
konzultace a dialogu se zúčastněnými stranami bylo převedení
pravidel pro dozor nad trhem ze stávající směrnice o obecné
bezpečnosti výrobků do nového samostatného nařízení o dozoru nad
trhem, které má být vypracováno a přijato spolu s návrhem revize
směrnice o obecné bezpečnosti výrobků.
Posouzení dopadů vypracované Komisí se tedy
týká aspektů souvisejících jak s revizí směrnice o obecné
bezpečnosti výrobků, tak s tímto návrhem.
Výbor Komise pro posuzování dopadů vydal
v září 2012 příznivé stanovisko.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Hlavní prvky
Obecným cílem tohoto nového nařízení je
zásadní zjednodušení rámce Unie pro dozor nad trhem, aby z jeho lepších
funkcí měli prospěch jeho hlavní uživatelé: orgány dozoru nad trhem a
hospodářské subjekty. V současnosti se pro hodnocení
výrobků používají různé požadavky a postupy v závislosti na
kategorii dotčeného výrobku. Orgány dozoru nad trhem by měly být
schopny vykonávat svou práci v oblasti hodnocení rizik, která výrobky
představují, aniž by byly omezovány zbytečně složitými postupy,
a měly by mít možnost účinně sdílet výsledky své práce.
Toto nové nařízení odstraní přesahy,
zaplní mezery, sníží potřebu zařazování výrobků do kategorií na
minimum a co nejvíce sjednotí pravidla a postupy použitelné na všechny výrobky.
Výsledkem bude stejnoměrnější uplatňování pravidel pro dozor nad
trhem ve všech členských státech, lepší ochrana spotřebitelů a
jiných uživatelů, jednotnější obchodní podmínky pro hospodářské
subjekty, omezení administrativní zátěže a lepší sdílení informací a práce
mezi orgány dozoru nad trhem. Tyto změny jsou obzvlášť významné
v souvislosti se současnou hospodářskou krizí a reagují na
potřebu zlepšit účinnost a konkurenceschopnost vnitřního trhu se
zbožím.
·
Snížení počtu právních předpisů
obsahujících pravidla pro dozor nad trhem
Na první pohled by se mohlo zdát, že se jedná
čistě o kosmetický cíl, ale stávající soubor pravidel pro dozor nad
trhem je rozptýlen do směrnice o obecné bezpečnosti výrobků,
nařízení č. 765/2008 a řady odvětvových právních předpisů
(které jsou čím dál více založeny na referenčních ustanoveních
rozhodnutí č. 768/2008). Tento „třísložkový“ systém způsobuje
orgánům dozoru nad trhem i hospodářským subjektům problémy a
stal se terčem výslovné kritiky ze strany Evropského parlamentu. Toto nové
nařízení by zavedlo takový systém, v němž budou všechna tato
pravidla shromážděna do jediného nástroje. Může být doplněn o
odvětvová pravidla stanovená v příslušných harmonizačních
právních předpisech Unie.
·
Odstranění přesahů ve stávajícím
systému
Nařízení č. 765/2008 a odvětvové
právní předpisy se použijí na všechny harmonizované výrobky bez ohledu na
to, zda jsou určeny pro spotřebitele (nebo pravděpodobně
používány spotřebiteli) nebo pro profesionální uživatele. Směrnice o
obecné bezpečnosti výrobků se použije na všechny spotřební
výrobky bez ohledu na to, zda jsou neharmonizované či harmonizované. Tím
se zjevně vytváří přesahy v souvislosti s harmonizovanými
výrobky určenými pro spotřebitele nebo pravděpodobně
používanými spotřebiteli. Stávající systém se to snaží řešit
prostřednictvím složitých ustanovení lex specialis, ale to se
obecně považuje za nedostačující.
Toto nové nařízení o dozoru nad trhem by pro
účely dozoru nad trhem již nerozlišovalo mezi spotřebními výrobky a
profesionálními výrobky. Rovněž by se snažilo nerozlišovat mezi harmonizovanými
a neharmonizovanými výrobky, s výjimkou případů, kdy je to
nevyhnutelné při uplatňování určitých specifických ustanovení.
Platná pravidla jsou v co nejvyšší možné míře stejná pro všechny
výrobky.
·
Propojení systému RAPEX s postupy Unie pro
hodnocení
V současnosti fungují dva samostatné
postupy, někdy paralelně, které vyžadují, aby členské státy
oznamovaly Komisi a ostatním členským státům určitá
opatření v oblasti dozoru nad trhem přijatá na vnitrostátní
úrovni. Jedná se o velmi problematický aspekt překrývajících se kategorií
výrobků, jak bylo uvedeno výše. Na základě nového nařízení by se
z těchto dvou postupů stal jediný postup, přičemž
určité události by vedly k jedinému oznámení pro ostatní členské
státy a Komisi (používal by se buď osvědčený systém rychlého
varování RAPEX nebo informační a komunikační systém pro dozor nad
trhem v souladu s rozlišením podle tohoto nařízení).
Pokud jde o výrobky, na něž se vztahují
odvětvové harmonizační právní předpisy Unie,
v případě neshody mezi členskými státy o opatření
přijatém jedním z nich by tento návrh zmocňoval Komisi
k rozhodnutí o tom, zda opatření přijatá původním
oznamujícím členským státem jsou rozumná, nezbytná a
přiměřená a zda by je měly v zájmu jednotného trhu
dodržovat všechny členské státy. Tímto způsobem lze postup
provádění dozoru nad trhem definitivně uzavřít. Tento postup se
nerozšiřuje na výrobky, na něž se nevztahují odvětvové
harmonizační právní předpisy Unie, jelikož takové rozhodnutí nelze
přijmout bez zásadních požadavků na výrobky, jež jsou stanoveny
v uvedených právních předpisech.
V naléhavých situacích je Komise
zmocněna k přijetí dočasných nebo trvalých opatření
vyžadujících konzistentní postup v celé EU proti výrobkům, jež
představují závažné riziko, pokud toto riziko nelze uspokojivě
vyřešit ze strany jednoho nebo několika jednotlivých členských
států.
·
Právní předpisy budou dostupnější a
uživatelsky vstřícnější
Kromě toho, že jsou stávající ustanovení o
dozoru nad trhem rozptýlena do tří právních předpisů EU (a
v případě směrnic i do vnitrostátních prováděcích
opatření), nejsou založena na chronologickém sledu událostí – od
identifikace výrobku, který může představovat riziko, orgány dozoru
nad trhem prostřednictvím posouzení rizik, přes zapojení
hospodářských subjektů, opatření ze strany vnitrostátních
orgánů a oznámení ostatním členským státům až po možné
opatření pro celou Unii ze strany všech členských států a
případně hodnocení a rozhodnutí ze strany Komise na úrovni Unie. Místo
toho musí orgány dozoru nad trhem a hospodářské subjekty v právních
předpisech hledat ustanovení, která se jich přímo týkají.
Toto nové nařízení stanoví celý postup
provádění dozoru nad trhem v chronologickém a postupném sledu.
Představuje řadu kroků zahrnujících příslušná ustanovení o
aspektech obecné spravedlnosti, zveřejňování informací, oznamování
atd. v každé fázi postupu. Tento přístup zásadním způsobem
zlepšuje dostupnost a uživatelskou vstřícnost právních předpisů,
a tím i jejich účinnost.
Právní základ
Tento návrh se zakládá na článcích 33,
114 a 207 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Subsidiarita
Dozor nad trhem je činnost, kterou
provádějí orgány členských států Unie. Tato skutečnost se
nezmění. Aby však úsilí v oblasti dozoru nad trhem bylo účinné,
musí být v celé Unii jednotné. Pokud bude dozor nad trhem
v některých částech Unie „měkčí“ než v jiných,
vzniknou slabá místa, jež ohrozí veřejný zájem a vytvoří
nespravedlivé podmínky pro obchod. Kromě toho většinu rizik
ohrožujících různé veřejné zájmy, jež se právní předpisy Unie
snaží chránit, představují výrobky vstupující do Unie ze třetích
zemí. Musí existovat účinný dozor nad trhem po celé délce vnějších
hranic Unie.
Proto je zapotřebí právních
předpisů Unie, jež vytvoří jednotné povinnosti
v souvislosti s činnostmi, jež mají být prováděny, zdroji,
jež mají být přiděleny, a pravomocemi a povinnostmi orgánů
dozoru nad trhem. Rovněž musí v oblasti dozoru nad trhem existovat
povinnost spolupráce a koordinace a musí být zavedeny mechanismy a nástroje,
které toto úsilí umožní a zjednoduší. Na úrovni Unie musí být rovněž
vyřešeny sankce, financování a podávání zpráv.
Proporcionalita
V souladu se zásadou proporcionality
nepřekračují navrhované změny rámec toho, co je nezbytné
k dosažení stanovených cílů. Změny zavedené tímto nařízením
nebudou znamenat žádné zbytečné zatížení ani náklady pro průmyslové
odvětví, zejména malé a střední podniky, ani pro správní orgány.
Mnohé změny stávajícího právního rámce se týkají jeho vyjasnění a
zlepšení jeho uplatnitelnosti, aniž by se zaváděly významné nové požadavky,
jež by měly dopady na náklady. Pokud má nějaká změna dopad
na zátěž nebo na náklady, uvádí se v analýze dopadů, že tato
změna představuje nejpřiměřenější reakci na
zjištěný problém.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Rozpočtové důsledky jsou již
zohledněny ve stávajících nebo navrhovaných programech a respektují návrh
nového víceletého finančního rámce, který předložila Komise. Tato
iniciativa bude financována přerozdělením stávajících zdrojů.
Podrobnosti jsou uvedeny ve finančním výkazu, který je přílohou tohoto
návrhu.
2013/0048 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o dozoru nad trhem s výrobky a o
změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic
Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 1999/5/ES,
2000/9/ES, 2000/14/ES, 2001/95/ES, 2004/108/ES, 2006/42/ES, 2006/95/ES,
2007/23/ES, 2008/57/ES, 2009/48/ES, 2009/105/ES, 2009/142/ES a 2011/65/EU a
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011, (ES) č.
764/2008 a (ES) č. 765/2008
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na články 33, 114 a 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[7],
po konzultaci s evropským inspektorem
ochrany údajů,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Pro zaručení volného
pohybu výrobků v rámci Unie je nezbytné zajistit, aby tyto výrobky
splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany obecných zájmů,
jako je zdraví a bezpečnost obecně, zdraví a bezpečnost na
pracovišti, ochrana spotřebitele, ochrana životního prostředí a
veřejná bezpečnost. Důrazné prosazování těchto
požadavků je nezbytné, aby mohly být tyto zájmy řádně
chráněny a aby se vytvořily podmínky, díky nimž se bude dařit
spravedlivé hospodářské soutěži na trhu Unie se zbožím. Proto je
zapotřebí, aby existovala pravidla pro dozor nad trhem a pro kontrolu
výrobků vstupujících do Unie ze třetích zemí.
(2)       Činnosti v oblasti
dozoru nad trhem, na něž se vztahuje toto nařízení, by neměly
být zaměřeny výhradně na ochranu zdraví a bezpečnosti, ale
měly by být použitelné i na prosazování právních předpisů Unie,
jejichž cílem je ochrana jiných veřejných zájmů, například
prostřednictvím regulace přesnosti měření,
elektromagnetické kompatibility a energetické účinnosti.
(3)       Je nutno stanovit celkový
rámec pravidel a zásad týkajících se dozoru nad trhem, jenž by neměl mít
vliv na zásadní ustanovení stávajících právních předpisů Unie,
jejichž cílem je ochrana veřejných zájmů, jako je zdraví a
bezpečnost, ochrana spotřebitele a ochrana životního prostředí,
ale měl by zdokonalit jejich fungování.
(4)       Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se
stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění
výrobků na trh[8],
bylo přijato za účelem zřízení rámce pro dozor nad trhem, který
by doplnil a posílil stávající ustanovení v harmonizačních právních
předpisech Unie týkajících se dozoru nad trhem a prosazování těchto
ustanovení.
(5)       Za účelem zajištění
rovnocenného a jednotného prosazování harmonizačních právních
předpisů Unie zavedlo nařízení (ES) č. 765/2008 rámec pro
dozor nad trhem Unie a vymezilo minimální požadavky v souvislosti s cíli, jichž
mají dosáhnout členské státy, a rámec pro správní spolupráci,
včetně výměny informací mezi členskými státy.
(6)       Směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti
výrobků[9]
zavedla pravidla zajišťující bezpečnost výrobků určených
pro spotřebitele nebo pravděpodobně používaných
spotřebiteli. Nařízení (ES) č. 765/2008 zachovalo pro orgány
dozoru nad trhem možnost přijmout konkrétnější opatření, která
mají podle uvedené směrnice k dispozici.
(7)       Evropský parlament ve svém
usnesení ze dne 8. března 2011 o přezkumu směrnice o obecné
bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem[10] uvádí, že existence jednoho
nařízení je jediným způsobem, jak lze zabezpečit jediný systém dohledu
nad trhem pro všechny výrobky, a naléhá proto na Komisi, aby vytvořila
jeden systém dohledu nad trhem pro všechny výrobky, který by vycházel
z jednoho legislativního aktu pokrývajícího směrnici 2001/95/ES
i nařízení (ES) č. 765/2008.
(8)       Toto nařízení by tedy
mělo zahrnout ustanovení nařízení č. 765/2008, směrnice
2001/95/ES a různých odvětvových aktů harmonizačních
právních předpisů Unie týkajících se dozoru nad trhem do jediného
nařízení, které se bude vztahovat na výrobky v harmonizovaných i neharmonizovaných
oblastech právních předpisů Unie bez ohledu na to, zda jsou
určené pro použití nebo pravděpodobně používané
spotřebiteli nebo profesionálními uživateli.
(9)       Právní předpisy Unie
použitelné na výrobky a postupy potravinového řetězce, a zejména
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29.
dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření
dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a
pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat[11], stanoví ucelený rámec pro
provádění úředních kontrol a jiných úředních činností pro
ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a
potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách
zvířat, geneticky modifikovaných organismech, zdraví rostlin a
reprodukčním materiálu rostlin a o přípravcích na ochranu rostlin a
pesticidech. Tyto oblasti by proto měly být z oblasti působnosti
tohoto nařízení vyňaty.
(10)     Právní předpisy Unie
týkající se léčivých přípravků, zdravotnických
prostředků, diagnostických zdravotnických prostředků in
vitro a látek lidského původu obsahují specifická ustanovení pro
zajištění bezpečnosti po jejich uvedení na trh, která jsou založena
zejména na vigilanci a systémech dozoru nad trhem pro konkrétní odvětví.
Uvedené produkty by proto měly být rovněž vyňaty z oblasti
působnosti tohoto nařízení, s výjimkou jeho ustanovení o
kontrole výrobků vstupujících na trh Unie, která by se měla použít,
pokud příslušné právní předpisy Unie neobsahují konkrétní pravidla
týkající se organizace hraničních kontrol.
(11)     Směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2010/35/EU ze dne 16. června 2010 o přepravitelných
tlakových zařízeních[12]
se použije nejen na nová přepravitelná tlaková zařízení za
účelem jejich dodávání na trh, ale rovněž na určitá další
přepravitelná tlaková zařízení za účelem jejich periodických
inspekcí, kontrol v mezidobí, mimořádných kontrol a používání. Stanoví
specifické označení pí a ochranný postup Unie a zvláštní postupy pro
nakládání s přepravitelnými tlakovými zařízeními představujícími
riziko na vnitrostátní úrovni, s vyhovujícími přepravitelnými
tlakovými zařízeními, která představují riziko pro zdraví a
bezpečnost, a s formálním nesouladem. Proto by se postupy pro
kontrolu výrobků v Unii stanovené v tomto nařízení
neměly použít na přepravitelná tlaková zařízení, na něž se
vztahuje směrnice 2010/35/EU.
(12)     Toto nařízení by
mělo stanovit ucelený rámec pro dozor nad trhem v Unii. Mělo by
vymezit výrobky, na něž se toto nařízení vztahuje, a výrobky, na
něž se nevztahuje, uložit členským státům povinnost organizovat
a provádět dozor nad trhem, požadovat po členských státech, aby
jmenovaly orgány dozoru nad trhem a určily jejich pravomoci a povinnosti,
a učinit členské státy odpovědnými za vypracování obecných a
odvětvových programů dozoru nad trhem.
(13)     Určité harmonizační
právní předpisy Unie obsahují ustanovení o dozoru nad trhem a ochranná
ustanovení. Ta mohou být založena na referenčních ustanoveních týkajících
se dozoru nad trhem a ochranných ustanoveních obsažených v rozhodnutí
Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o
společném rámci pro uvádění výrobků na trh[13]. Toto nařízení by
mělo obsahovat všechna ustanovení o dozoru nad trhem použitelná na výrobky
spadající do jeho oblasti působnosti. Toto nařízení by proto
mělo zahrnovat referenční ustanovení týkající se dozoru nad trhem a
ochranná ustanovení obsažená v rozhodnutí č. 768/2008/ES. Ustanovení
stávajících harmonizačních právních předpisů Unie, která se týkají
dozoru nad trhem, a ochranná ustanovení, bez ohledu na to, zda byla vypracována
před přijetím rozhodnutí č. 768/2008/ES, nebo byla založena na
referenčních ustanoveních uvedeného rozhodnutí, by měla být
z těchto harmonizačních právních předpisů
odstraněna, pokud neexistují specifické odvětvové důvody pro
jejich zachování. Měly by být učiněny výjimky z ochranných
ustanovení, pokud jde o výrobky, na něž se vztahuje nařízení
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince
2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických
látek, pokud jde o určité vybavení, na něž se vztahuje směrnice
Evropského parlamentu a Rady 2009/142/ES ze dne 30. listopadu 2009, určitá
tlaková zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského
parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997, a
určité tlakové nádoby, na něž se vztahuje směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2009/105/ES ze dne 16. září 2009.
(14)     Aby byl celý postup dozoru nad
trhem transparentnější a aby se jím mohly orgány dozoru nad trhem i
hospodářské subjekty lépe řídit, mělo by toto nařízení
jasně stanovit chronologické fáze uvedeného postupu, a to od chvíle, kdy
orgány dozoru nad trhem identifikují výrobek, který by podle nich mohl
představovat riziko, až po posouzení tohoto hrozícího rizika, nápravné
opatření, které má být přijato příslušným hospodářským
subjektem ve stanovené době, a opatření, která mají přijmout
samotné orgány dozoru nad trhem, pokud hospodářské subjekty nedodržují
požadavky, nebo v naléhavých případech.
(15)     Dozor nad trhem by měl
být založen na posouzení rizika, které výrobek představuje,
s přihlédnutím ke všem významným údajům. U výrobku, na nějž
se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, které stanoví zásadní
požadavky na ochranu určitých veřejných zájmů, by se mělo
předpokládat, že pro uvedené veřejné zájmy nepředstavuje riziko,
pokud je v souladu s uvedenými zásadními požadavky.
(16)     U výrobků, na něž se
vztahují harmonizační právní předpisy Unie, které nestanoví zásadní
požadavky, ale jejichž cílem je zajistit ochranu určitých veřejných
zájmů, by se mělo předpokládat, že pro uvedené veřejné
zájmy nepředstavují riziko, pokud jsou v souladu s uvedenými právními
předpisy.
(17)     Podobně u výrobku, na
nějž se nevztahují harmonizační právní předpisy Unie, ale je
v souladu s vnitrostátními pravidly pro zdraví a bezpečnost osob nebo
s evropskými normami, na něž odkazuje Úřední věstník Evropské
unie, by se mělo předpokládat, že nepředstavuje riziko pro
zdraví a bezpečnost.
(18)     Pro účely tohoto
nařízení by mělo být provedeno posouzení rizik, aby byly identifikovány
výrobky, které by mohly nepříznivě ovlivnit veřejné zájmy
chráněné [nařízením (EU) č. xxxx (o bezpečnosti
spotřebních výrobků)], odvětvovými harmonizačními právními
předpisy Unie a jinými právními předpisy Unie týkajícími se
výrobků, na které se vztahuje toto nařízení. Mělo by
zahrnovat údaje o rizicích, která se v minulosti v případě
dotčeného výrobku naplnila, pokud jsou k dispozici. Měla by být
rovněž zohledněna veškerá opatření, která dotčený
hospodářský subjekt přijal k odvrácení rizika. Mělo by být
přihlédnuto ke konkrétní potenciální zranitelnosti spotřebitelů
ve srovnání s profesionálními uživateli a rovněž ke zvýšené
zranitelnosti určitých kategorií spotřebitelů, jako jsou
děti, starší osoby a osoby se zdravotním postižením.
(19)     Nové i použité výrobky, které
pocházejí ze zemí mimo Unii, smějí být uváděny na trh pouze poté, co
byly propuštěny do volného oběhu. Na vnějších hranicích Unie se
vyžadují účinné kontroly, aby mohlo být pozastaveno propuštění
výrobků, které mohou představovat riziko, kdyby byly uvedeny na trh
Unie, dokud orgány dozoru nad trhem neprovedou hodnocení a nevydají
konečné rozhodnutí.
(20)     Povinnost pro orgány
odpovědné za kontrolu výrobků vstupujících na trh Unie
spočívající v provádění kontrol v odpovídajícím rozsahu
tedy přispívá k větší bezpečnosti trhu Unie s výrobky.
Aby se zvýšila účinnost těchto kontrol, měla by se zdokonalit
spolupráce a výměna informací mezi uvedenými orgány a orgány dozoru nad
trhem v souvislosti s výrobky, které představují riziko.
(21)     Orgánům dozoru nad trhem
by měla být svěřena pravomoc zničit výrobky, učinit je
nepoužitelnými nebo nařídit jejich zničení příslušným
hospodářským subjektem, považují-li to za nezbytné a přiměřené
k zajištění toho, aby tyto výrobky již nepředstavovaly žádnou
hrozbu.
(22)     Propuštění do volného
oběhu v případě výrobků, které jsou dováženy ve
fyzickém držení osob vstupujících do Unie pro jejich osobní a nekomerční
použití, by orgány odpovědné za kontrolu výrobků vstupujících na trh
Unie neměly podle tohoto nařízení pozastavit ani odmítnout.
(23)     Mělo by docházet
k účinné, rychlé a přesné výměně informací mezi
členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí. Proto je
nutné zřídit pro tuto výměnu účinné nástroje. Systém Unie pro
rychlou výměnu informací (RAPEX) již prokázal svou účinnost a
efektivitu. RAPEX umožňuje přijímat v celé Unii opatření
týkající se výrobků, jež představují riziko, přesahující území
jednoho členského státu. Aby se zamezilo zbytečnému zdvojování,
měl by se tento systém používat pro všechna varovná oznámení požadovaná
tímto nařízením, která se týkají výrobků představujících riziko.

(24)     Jednotný a nákladově
efektivní dozor nad trhem v celé Unii vyžaduje rovněž dobře
strukturovanou a ucelenou archivaci všech důležitých informací o vnitrostátních
činnostech v této souvislosti a jejich sdílení mezi členskými
státy, včetně odkazu na oznámení požadovaná tímto nařízením, aby
se vytvořila úplná databáze informací o dozoru nad trhem. Komise
zřídila databázi s názvem „informační a komunikační systém
pro dozor nad trhem“, která je vhodná pro tento účel, a proto by se
měla používat.
(25)     Vzhledem k velikosti trhu
Unie se zbožím a jelikož neexistují žádné vnitřní hranice, je
nezbytně nutné, aby byly orgány dozoru nad trhem jednotlivých
členských států ochotny a schopny vzájemně účinně
spolupracovat a koordinovat společnou podporu a činnost. Proto by
měly být zavedeny mechanismy vzájemné pomoci.
(26)     Aby se zjednodušil dozor nad
trhem v případě výrobků vstupujících na trh Unie ze
třetích zemí, mělo by toto nařízení stanovit základ pro
spolupráci mezi orgány dozoru nad trhem v členských státech a orgány
v uvedených zemích.
(27)     Mělo by být zřízeno
evropské fórum pro dozor nad trhem, které se bude skládat ze zástupců
orgánů dozoru nad trhem. Toto fórum by mělo poskytnout
prostředky pro zapojení všech dotčených zúčastněných stran,
včetně profesních organizací a spotřebitelských organizací, aby
bylo možné využít všech dostupných informací, které mají pro dozor nad trhem
význam, při vytváření, provádění a aktualizaci programů
dozoru nad trhem.
(28)     Komise by měla podporovat
spolupráci mezi orgány dozoru nad trhem a účastnit se fóra. Toto
nařízení by mělo stanovit seznam úkolů, které by toto fórum
mělo vykonávat. Výkonný sekretariát by měl pořádat zasedání fóra
a poskytovat další operační podporu pro plnění jeho úkolů.
(29)     Případně by
měly být zřízeny referenční laboratoře, které by
poskytovaly odborné a nestranné technické poradenství a prováděly by
zkoušky výrobků, které jsou vyžadovány v souvislosti s dozorem
nad trhem.
(30)     Toto nařízení by
mělo nastolit rovnováhu mezi transparentností, tj. zpřístupněním
maximálního možného objemu informací veřejnosti, a zachováním
důvěrnosti, například z důvodu ochrany osobních
údajů, obchodního tajemství a ochrany vyšetřování, v souladu
s pravidly důvěrnosti podle použitelných vnitrostátních právních
předpisů, nebo, pokud jde o Komisi, podle nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o
přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a
Komise[14].
V souvislosti s tímto nařízením se použijí směrnice
Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně
fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném
pohybu těchto údajů[15]
a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne
18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se
zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o
volném pohybu těchto údajů[16].
(31)     Informace, které si
vyměňují příslušné orgány, by měly podléhat
nejpřísnějším zárukám důvěrnosti a služebního tajemství a
mělo by se s nimi nakládat tak, aby nebyla ohrožena vyšetřování
a nebyla poškozena pověst hospodářských subjektů.
(32)     Členské státy by
měly poskytnout opravné prostředky, které mohou být uplatněny u
příslušných soudů proti omezujícím opatřením přijatým
jejich orgány.
(33)     Členské státy by
měly stanovit pravidla týkající se sankcí, které se uplatní při
porušování tohoto nařízení, a zajistit, aby byla uplatňována. Uvedené
sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(34)     Dozor nad trhem by měl
být alespoň částečně financován z poplatků
účtovaných hospodářským subjektům v případech, kdy je
orgány dozoru nad trhem požadují za provedení nápravného opatření nebo kde
uvedené orgány musí opatření přijmout samy.
(35)     Aby bylo dosaženo cílů
tohoto nařízení, měla by Unie přispět k financování
činností, jež jsou nutné k provedení politik v oblasti dozoru nad
trhem, jako je vypracovávání a aktualizace pokynů, přípravné a doplňující
činnosti v souvislosti s prováděním právních předpisů Unie,
programy technické pomoci a spolupráce s třetími zeměmi, jakož i
zdokonalování politik na úrovni Unie a na mezinárodní úrovni.
(36)     Financování ze strany Unie by
mělo být zpřístupněno v souladu s nařízením (EU, Euratom)
č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října
2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu
Unie[17],
v závislosti na povaze činnosti, která má být financována, a zejména
na podporu výkonného sekretariátu EMSF.
(37)     Pro zajištění jednotných
podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi
svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o vnitrostátní
opatření přijatá a oznámená určitým členským státem
v souvislosti s výrobky, na něž se vztahují harmonizační
právní předpisy Unie, a pokud jde o zřízení referenčních
laboratoří Unie.
(38)     Pro zajištění jednotných
podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi
svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o jednotné podmínky
vykonávání kontrol, odkazem na konkrétní kategorie výrobků nebo konkrétní
odvětví, včetně rozsahu kontrol, které mají být provedeny, a
přiměřenost vzorků, jež mají být kontrolovány. Měly by
jí být svěřeny i prováděcí pravomoci týkající se
způsobů poskytování informací orgánům dozoru nad trhem ze strany
hospodářských subjektů, pokud jde o stanovení jednotných podmínek pro
určení případů, kdy není nutné tyto informace poskytovat.
Měly by jí být svěřeny i prováděcí pravomoci týkající se
způsobů a postupů pro výměnu informací prostřednictvím
systému RAPEX a případně pokud jde o přijetí dočasných
či trvalých omezení uvádění výrobků, které představují
závažné riziko, na trh, s upřesněním nutných kontrolních
opatření, která mají členské státy přijmout za účelem
jejich účinného provedení, pokud jiné právní předpisy Unie nestanoví
pro řešení daného rizika specifický postup. Uvedené pravomoci by měly
být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a
Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí[18].

(39)     Komise by měla
přijímat okamžitě použitelné prováděcí akty tehdy, kdy to
v řádně odůvodněných případech souvisejících
s omezujícími opatřeními týkajícími se výrobků, které
představují závažné riziko, vyžadují naléhavé důvody.
(40)     Ustanovení o dozoru nad trhem
obsažená ve směrnici Rady 89/686/EHS ze dne 21. prosince 1989
o sbližování právních předpisů členských států
týkajících se osobních ochranných prostředků[19], směrnici 93/15/EHS ze
dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se
uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití[20], směrnici 94/9/ES
Evropského parlamentu a Rady ze dne 23. března 1994
o sbližování právních předpisů členských států
týkajících se zařízení a ochranných systémů určených
k použití v prostředí s nebezpečím výbuchu[21], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994
o sbližování právních a správních předpisů členských
států týkajících se rekreačních plavidel[22], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 95/16/ES ze dne 29. června 1995
o sbližování právních předpisů členských států
týkajících se výtahů[23],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne
29. května 1997 o sbližování právních předpisů
členských států týkajících se tlakových zařízení[24], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 1999/5/ES ze dne 9. března 1999
o rádiových zařízeních a telekomunikačních koncových
zařízeních a vzájemném uznávání jejich shody[25], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 2000/9/ES ze dne 20. března 2000 o lanových drahách pro
dopravu osob[26],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/14/ES ze dne
8. května 2000 o sbližování právních předpisů
členských států týkajících se emisí hluku zařízení, která jsou
určena k použití ve venkovním prostoru, do okolního
prostředí[27],
směrnici 2001/95/ES, směrnici Evropského parlamentu a Rady
2004/108/ES ze dne 15. prosince 2004 o sbližování právních předpisů
členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility[28], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních
zařízeních[29],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES ze dne 12. prosince 2006
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících
se elektrických zařízení určených pro používání v určitých
mezích napětí[30],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května
2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh[31], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 2008/57/ES ze dne 17. června 2008 o
interoperabilitě železničního systému ve Společenství[32], směrnici Evropského
parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti
hraček[33],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/105/ES ze dne 16. září
2009 týkající se jednoduchých tlakových nádob[34],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/142/ES ze dne 30. listopadu
2009 o spotřebičích plynných paliv[35],
směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/65/EU ze dne
8. června 2011 o omezení používání některých
nebezpečných látek v elektrických a elektronických
zařízeních[36],
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze
dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro
uvádění stavebních výrobků na trh[37],
a nařízení (ES) č. 765/2008 se překrývají s ustanoveními
tohoto nařízení. Tato ustanovení by proto měla být zrušena.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 764/2008 ze dne 9.
července 2008, kterým se stanoví postupy týkající se uplatňování
některých vnitrostátních technických pravidel u výrobků uvedených v
souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě a
kterým se zrušuje rozhodnutí č. 3052/95/ES[38], by proto mělo být
odpovídajícím způsobem změněno.
(41)     Jelikož cíle tohoto
nařízení, totiž zajistit, aby výrobky na trhu, na které se vztahují právní
předpisy Unie, splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany
zdraví a bezpečnosti a dalších obecných zájmů, a zároveň
zaručit fungování vnitřního trhu stanovením rámce pro jednotný dozor
nad trhem v Unii, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni
členských států, jelikož dosažení tohoto cíle vyžaduje vysoký
stupeň spolupráce, interakce a jednotnosti operací mezi všemi
příslušnými orgány všech členských států, a proto jej může
být z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosaženo
na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou
subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu
se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro
dosažení tohoto cíle.
(42)     Toto nařízení respektuje
základní práva a dodržuje zásady uznávané zejména Listinou základních práv
Evropské unie. Toto nařízení zejména usiluje o zajištění plného
dodržování povinnosti zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a
ochrany spotřebitele, jakož i plného respektování svobody podnikání a
práva na vlastnictví,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví rámec pro
ověřování toho, že výrobky splňují požadavky na vysokou
úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti osob obecně, zdraví a
bezpečnosti na pracovišti, ochrany spotřebitele, životního prostředí,
veřejné bezpečnosti a ostatních veřejných zájmů.
Článek 2
Oblast působnosti
1.           Kapitoly I, II, III, V a VI
tohoto nařízení se použijí na všechny výrobky, na něž se vztahuje
nařízení (EU) č. [… o bezpečnosti spotřebních výrobků]
nebo harmonizační právní předpisy Unie, včetně výrobků
montovaných nebo vyráběných pro vlastní použití výrobce, a v takovém
rozsahu, v němž harmonizační právní předpisy Unie
neobsahují specifická ustanovení s týmž cílem.
2.           Kapitoly I a IV a článek
23 se použijí na všechny výrobky, na něž se vztahují právní předpisy
Unie, v takovém rozsahu, v němž jiné právní předpisy Unie
neobsahují specifická ustanovení týkající se organizace kontrol na
vnějších hranicích nebo spolupráce mezi orgány odpovědnými za
kontroly na vnějších hranicích.
3.           Kapitoly II, III, V a VI
se nepoužijí na tyto produkty:
(a)
humánní nebo veterinární léčivé
přípravky;
(b)
zdravotnické prostředky a diagnostické
zdravotnické prostředky in vitro;
(c)
krev, tkáně, buňky, orgány a jiné látky
lidského původu.
4.           Kapitola III tohoto
nařízení se nepoužije na přepravitelná tlaková zařízení, na
něž se vztahuje směrnice 2010/35/EU.
5.           Články 11 a 18 tohoto
nařízení se nepoužijí na tyto výrobky:
(a)
výrobky, na něž se vztahuje nařízení (ES)
č. 1907/2006;
(b)
vybavení podle definice v čl. 1 odst. 2 písm.
b) směrnice 2009/142/ES;
(c)
tlaková zařízení, na něž se vztahují
ustanovení čl. 3 odst. 3 směrnice 97/23/ES;
(d)
jednoduché tlakové nádoby, na něž se vztahují
ustanovení čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/105/ES.
6.           Toto nařízení se
nepoužije v oblastech upravených právními předpisy Unie o
úředních kontrolách a jiných úředních činnostech pro
ověření dodržování následujících pravidel:
(a)
pravidla týkající se potravin a bezpečnosti
potravin ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce potravin,
včetně pravidel, jejichž cílem je zaručit poctivé jednání
při obchodování a ochrana zájmů spotřebitele a informací;
(b)
pravidla týkající se výroby a používání
materiálů a předmětů určených pro styk
s potravinami;
(c)
pravidla týkající se záměrného uvolňování
geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí;
(d)
pravidla týkající se krmiv a bezpečnosti krmiv
ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce krmiv a používání krmiv,
včetně pravidel, jejichž cílem je zaručit poctivé jednání
při obchodování a ochrana zájmů spotřebitele a informací;
(e)
pravidla stanovující veterinární požadavky;
(f)
pravidla, jejichž cílem je prevence a minimalizace
rizik pro lidské zdraví a zdraví zvířat, která představují vedlejší
produkty živočišného původu a odvozené produkty;
(g)
pravidla stanovující požadavky na dobré životní
podmínky zvířat;
(h)
pravidla o ochranných opatřeních proti
organismům škodícím rostlinám;
(i)
pravidla týkající se výroby reprodukčního
materiálu rostlin za účelem jeho uvedení na trh a uvádění tohoto
materiálu na trh;
(j)
pravidla stanovující požadavky na uvádění
přípravků na ochranu rostlin na trh a jejich používání a na
udržitelné využívání pesticidů;
(k)
pravidla týkající se ekologické produkce a
označování ekologických produktů;
(l)
pravidla pro používání a označování
chráněných označení původu, chráněných zeměpisných
označení a zaručených tradičních specialit.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí
tyto definice:
(1)
„výrobkem“ se rozumí výrobek získaný výrobním
procesem;
(2)
„dodáváním na trh“ se rozumí jakékoli dodání
výrobku k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie
v průběhu obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo
bezplatně;
(3)
„uvedením na trh“ se rozumí první dodání výrobku na
trh Unie;
(4)
„výrobcem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo
právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou
výrobek, který vyrábí, nebo který si nechává navrhnout nebo vyrobit;
(5)
„zplnomocněným zástupcem“ se rozumí jakákoli
fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně
zplnomocněna výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění
konkrétních úkolů;
(6)
„dovozcem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo
právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie výrobek ze
třetí země;
(7)
„distributorem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo
právnická osoba v dodavatelském řetězci, kromě výrobce či
dovozce, která výrobek dodává na trh;
(8)
„hospodářskými subjekty“ se rozumí výrobce,
zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
(9)
„posouzením shody“ se rozumí posouzení shody podle
definice v nařízení (ES) č. 765/2008;
(10)
„subjektem posuzováním shody“ se rozumí subjekt
posuzování shody podle definice v nařízení (ES) č. 765/2008;
(11)
„dozorem nad trhem“ se rozumí činnosti, které
provádí, a opatření, která přijímají orgány veřejné správy,
jež mají zajistit, že výrobky neohrožují zdraví, bezpečnost nebo jiný
aspekt ochrany veřejného zájmu a, v případě výrobků
spadajících do oblasti působnosti harmonizačních právních
předpisů Unie, že jsou v souladu s požadavky
stanovenými v uvedených právních předpisech;
(12)
„orgánem dozoru nad trhem“ se rozumí orgán
členského státu odpovědný za provádění dozoru nad trhem na území
tohoto členského státu;
(13)
„výrobkem představujícím riziko“ se rozumí
výrobek, který by mohl nepříznivě ovlivnit zdraví a bezpečnost
osob obecně, zdraví a bezpečnost na pracovišti, ochranu
spotřebitele, ochranu životního prostředí a veřejnou
bezpečnost a další obecné zájmy v míře, která přesahuje to,
co se považuje za rozumné a přijatelné za běžných nebo
důvodně předvídatelných podmínek použití dotčeného výrobku,
včetně délky použití a případně požadavků na jeho
uvedení do provozu, instalaci a údržbu;
(14)
„výrobkem představujícím závažné riziko“ se
rozumí výrobek, který představuje riziko, jež vyžaduje rychlý zásah a
navazující opatření, a to i v případech, kdy účinky nemusí být
okamžité;
(15)
„stažením z oběhu“ se rozumí jakékoli
opatření, jehož cílem je navrácení výrobku, který byl již dodán
konečnému uživateli;
(16)
„stažením z trhu“ se rozumí jakékoli opatření,
jehož cílem je zabránit, aby byl výrobek, který se nachází v dodavatelském
řetězci, dodán na trh;
(17)
„propuštěním do volného oběhu“ se rozumí
postup stanovený v článku 79 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92[39];
(18)
„harmonizačními právními předpisy Unie“
se rozumí právní předpisy Unie harmonizující podmínky pro uvádění
výrobků na trh;
(19)
„evropskou normou“ se rozumí evropská norma podle
definice v čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu
a Rady (EU) č. 1025/2012[40];
(20)
„harmonizovanou normou“ se rozumí harmonizovaná
norma podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení (EU)
č. 1025/2012.
KAPITOLA II
Rámec Unie
pro dozor nad trhem
Článek 4
Povinnost dozoru nad trhem
1.           Členské státy musí
provádět dozor nad trhem u výrobků, na něž se vztahuje toto
nařízení.
2.           Dozor nad trhem musí být
organizován a prováděn v souladu s tímto nařízením, aby se
zajistilo, že výrobky představující riziko nebudou dodávány na trh Unie a,
pokud tyto výrobky již byly na trh dodány, že budou přijata účinná
opatření pro odstranění rizika, které daný výrobek představuje.
3.           Provádění dozoru nad
trhem a kontrol na vnějších hranicích sledují členské státy, které o
tomto dozoru a těchto kontrolách podávají každoročně zprávy
Komisi. Mezi informace obsažené v těchto zprávách musí patřit
statistiky týkající se počtu provedených kontrol a tyto informace musí být
sděleny všem členským státům. Členské státy mohou
vypracovat souhrn výsledků přístupný pro veřejnost.
4.           Výsledky sledování a
hodnocení dozoru nad trhem prováděného podle odstavce 3 musí být
zpřístupněny veřejnosti elektronicky nebo případně
jiným způsobem.
Článek 5
Orgány dozoru nad trhem
1.           Každý členský stát
zřídí nebo jmenuje orgány dozoru nad trhem a vymezí jejich povinnosti,
pravomoci a organizaci.
2.           Orgánům dozoru nad trhem
musí být svěřeny pravomoci a přiděleny zdroje a
prostředky nezbytné pro řádné vykonávání jejich úkolů.
3.           Každý členský stát
zavede vhodný mechanismus pro zajištění toho, že si orgány dozoru nad
trhem, které zřídil nebo jmenoval, budou vyměňovat informace,
spolupracovat a koordinovat své činnosti mezi sebou navzájem i
s orgány odpovědnými za kontroly výrobků na vnějších
hranicích Unie.
4.           Každý členský stát informuje
Komisi o svých orgánech dozoru nad trhem a oblastech jejich odpovědnosti a
poskytne nezbytné kontaktní údaje a Komise tyto informace předá ostatním
členským státům a zveřejní seznam orgánů dozoru nad trhem.
5.           Členské státy informují
veřejnost o existenci, působnosti a identitě vnitrostátních
orgánů dozoru nad trhem, včetně toho, jak lze tyto orgány
kontaktovat.
Článek 6
Obecné povinnosti orgánů dozoru
nad trhem
1.           Orgány dozoru nad trhem
provádějí v přiměřeném rozsahu a
s přiměřenou četností vhodné kontroly vlastností
výrobků, a to prostřednictvím kontrol dokladů a
v případě nutnosti i fyzických a laboratorních kontrol na
základě odpovídajícího vzorku. Tyto kontroly zaznamenávají do
informačního a komunikačního systému pro dozor nad trhem uvedeného v
článku 21.
V případech známých nebo nových rizik
týkajících se cílů stanovených v článku 1 tohoto nařízení a
konkrétního výrobku nebo kategorie výrobků může Komise přijmout
prováděcí akty, aby zavedla jednotné podmínky pro provádění kontrol
jedním nebo několika orgány dozoru nad trhem v souvislosti
s uvedeným konkrétním výrobkem nebo kategorií výrobků a
charakteristikami uvedeného známého nebo nového rizika. Tyto podmínky mohou
zahrnovat požadavky na dočasné zvýšení rozsahu a četnosti kontrol,
které mají být provedeny, a přiměřenost vzorků, jež mají
být kontrolovány. Tyto prováděcí akty se přijmou v souladu
s přezkumným postupem uvedeným v čl. 32 odst. 2.
2.           Ve vhodných případech
upozorní orgány dozoru nad trhem uživatele na svém území
v přiměřené lhůtě o výrobcích, u nichž tyto
orgány zjistily, že představují riziko.
Spolupracují s hospodářskými subjekty na
prevenci nebo omezení rizik způsobených výrobky, které tyto subjekty
dodaly. Za tímto účelem podporují dobrovolnou činnost
hospodářských subjektů, případně včetně
vypracování a dodržování pravidel správné praxe.
3.           Orgány dozoru nad trhem
vykonávají své úkoly nezávisle, nestranně a nezaujatě a plní své
povinnosti podle tohoto nařízení; své pravomoci vůči
hospodářským subjektům vykonávají v souladu se zásadou
proporcionality.
4.           Pokud je to nezbytné a
odůvodněné pro výkon jejich povinností, smí orgány dozoru nad trhem
vstupovat do prostor hospodářských subjektů a odebírat jakékoli
nezbytné vzorky výrobků.
5.           Orgány dozoru nad trhem:
(a)
umožňují spotřebitelům a jiným
zúčastněným stranám podávat stížnosti ohledně otázek týkajících
se bezpečnosti výrobků, dozoru nad trhem a rizik souvisejících
s výrobky a vhodným způsobem na tyto stížnosti reagují;
(b)
ověřují, zda bylo přijato nápravné
opatření;
(c)
sledují vývoj vědeckých a technických
poznatků v oblasti bezpečnosti výrobků a své znalosti
aktualizují.
6.           Lze zavést odpovídající
postupy a informovat o nich veřejnost, aby orgány dozoru nad trhem mohly
plnit své povinnosti.
7.           Aniž jsou dotčeny
vnitrostátní právní předpisy v oblasti důvěrnosti, musí být
zajištěno zachování důvěrnosti informací, které orgány dozoru
nad trhem získaly a shromáždily. Informace, které si orgány dozoru nad trhem
pod podmínkou zachování důvěrnosti vyměňují navzájem a s
Komisí, zůstanou důvěrné, pokud orgán, který informace poskytl,
nesouhlasí s jejich zveřejněním.
8.           Ochrana důvěrnosti
nebrání předávání informací orgánům dozoru nad trhem, které jsou
nutné k zajištění účinného dozoru nad trhem.
Článek 7
Programy dozoru nad trhem
1.           Každý
členský stát vypracuje obecný program dozoru nad trhem a nejméně
každé čtyři roky jej přezkoumá a v případě
nutnosti aktualizuje. Tento program se musí týkat organizace dozoru nad trhem
a souvisejících činností a při provádění harmonizačních
právních předpisů Unie a nařízení (EU) č. […/…] [o
bezpečnosti spotřebních výrobků] musí zohledňovat
specifické potřeby podniků obecně a zejména malých a
středních podniků a musí poskytovat poradenství a pomoc. Zahrnuje
konkrétně tyto prvky:
(a)
odvětvová a geografická příslušnost
orgánů jmenovaných podle čl. 5 odst. 1;
(b)
finanční zdroje, zaměstnanci, technické a
jiné prostředky přidělené těmto orgánům;
(c)
uvedení prioritních oblastí práce jednotlivých
orgánů;
(d)
mechanismy koordinace mezi jednotlivými orgány
navzájem a s celními orgány;
(e)
účast orgánů na výměně
informací podle kapitoly V;
(f)
účast orgánů na odvětvové nebo
projektové spolupráci na úrovni Unie;
(g)
prostředky ke splnění požadavků
uvedených v čl. 6 odst. 5.
2.           Každý členský stát
vypracuje odvětvové programy a každý rok tyto programy přezkoumá a
v případě nutnosti aktualizuje. Tyto programy musí zahrnovat
všechna odvětví, v nichž orgány provádějí dozor nad trhem.
3.           Obecné a odvětvové
programy a jejich aktualizace musí být oznámeny ostatním členským
státům a Komisi a podle čl. 6 odst. 6 musí být zpřístupněny
veřejnosti elektronicky nebo případně jiným způsobem.
Článek 8
Obecné povinnosti hospodářských
subjektů
1.           Na požádání musí
hospodářské subjekty a případně subjekty posuzování shody
zpřístupnit orgánům dozoru nad trhem veškeré dokumenty a informace, o
které uvedené orgány požádají pro účely vykonávání svých činností, a
to v jazyce, kterému tyto orgány snadno rozumí.
2.           Hospodářské subjekty
musí orgánům dozoru nad trhem poskytnout veškeré nezbytné informace,
včetně informací, které umožňují přesnou identifikaci
výrobku a zjednodušují jeho dohledání.
KAPITOLA III
Kontrola
výrobků v Unii
Článek 9
Výrobky, které představují riziko
1.           Pokud
mají v průběhu provádění kontrol podle čl. 6 odst. 1
nebo na základě získaných informací orgány dozoru nad trhem
dostatečné důvody domnívat se, že výrobek, který je uveden nebo dodán
na trh nebo se používá během poskytování služby, může
představovat riziko, provedou v případě uvedeného výrobku
posouzení rizik s přihlédnutím k úvahám a kritériím
uvedeným v článku 13.
Orgány dozoru nad trhem musí náležitě
zohlednit jakýkoli snadno dostupný výsledek zkoušky a posouzení rizik, které
již provedl nebo vydal v souvislosti s tímto výrobkem
hospodářský subjekt nebo jakákoli jiná osoba či jiný orgán včetně
orgánů jiných členských států.
2.           Pokud jde o výrobek, na který
se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, formální nesoulad
s uvedenými právními předpisy musí být pro orgány dozoru nad trhem
dostatečným důvodem domnívat se, že výrobek může představovat
riziko, v těchto případech:
(a)
označení CE nebo jiná označení požadovaná
harmonizačními právními předpisy Unie nebylo připojeno nebo bylo
připojeno nesprávně;
(b)
EU prohlášení o shodě, pokud se požaduje,
nebylo vypracováno nebo bylo vypracováno nesprávně;
(c)
technická dokumentace je neúplná nebo není
k dispozici;
(d)
požadované označení nebo návod k použití
nejsou úplné nebo chybí.
Bez ohledu na to, zda posouzení rizik prokáže, že
výrobek skutečně představuje riziko, musí orgány dozoru nad
trhem požadovat, aby hospodářský subjekt napravil formální neshodu. Pokud
tak hospodářský subjekt neučiní, orgány dozoru nad trhem musí
zajistit, aby byl výrobek stažen z trhu nebo z oběhu.
3.           Aniž
je dotčen čl. 10 odst. 4, pokud orgány dozoru nad trhem zjistí, že
výrobek představuje riziko, neprodleně určí nezbytné nápravné
opatření, které musí příslušný hospodářský subjekt
přijmout, aby bylo riziko v určené lhůtě
odstraněno. Orgány dozoru nad trhem mohou příslušnému hospodářskému
subjektu doporučit nápravné opatření, které má přijmout,
nebo se s ním na takovém opatření dohodnout.
Hospodářský subjekt zajistí, aby byla všechna
nezbytná nápravná opatření přijata u všech dotčených
výrobků, které dodával na trh v celé Unii.
Hospodářský subjekt musí poskytnout
orgánům dozoru nad trhem všechny nezbytné informace podle článku 8, a
zejména tyto informace:
(a)
úplný popis rizika, které výrobek představuje;
(b)
popis veškerých nápravných opatření
přijatých za účelem odstranění rizika.
Pokud je to možné, identifikují orgány dozoru nad
trhem výrobce nebo dovozce výrobku a kromě opatření přijatého
vůči distributorovi přijmou opatření i vůči
uvedenému hospodářskému subjektu.
4.           Nápravné opatření, které
musí hospodářské subjekty přijmout v souvislosti
s výrobkem, který představuje riziko, může zahrnovat:
(a)
v případě výrobku, na nějž se
vztahují požadavky stanovené v harmonizačních právních
předpisech Unie nebo podle nich, přijetí opatření nutného pro
uvedení výrobku do souladu s uvedenými požadavky;
(b)
v případě výrobku, který může
představovat riziko pouze za určitých podmínek nebo pouze pro
určité osoby, a pokud se na toto riziko nevztahují požadavky
harmonizačních právních předpisů Unie:
i)        připojení vhodného, jasně
formulovaného, snadno srozumitelného varování na výrobek ohledně rizik,
které může představovat, v úředním jazyce nebo
v úředních jazycích členského státu, v němž se výrobek
dodává na trh;
ii)       stanovení podmínek, které výrobek musí
splnit před uvedením na trh;
iii)      varování osob, kterým hrozí riziko,
včas a vhodným způsobem, včetně zveřejnění
zvláštních varování;
(c)
v případě výrobku, který může
představovat závažné riziko, dočasné zabránění uvádění nebo
dodávání tohoto výrobku na trh, dokud nebude provedeno posouzení rizik;
(d)
v případě výrobku, který
představuje závažné riziko:
i)        zabránění uvádění nebo dodávání
výrobku na trh;
ii)       stažení výrobku z trhu nebo
z oběhu a varování veřejnosti před rizikem, které
představuje;
iii)      zničení výrobku nebo jeho
učinění nepoužitelným.
5.           Komise může
přijmout prováděcí akty, kterými stanoví způsoby poskytování
informací v souladu s odst. 3 třetím pododstavcem a zajistí
účinnost a řádné fungování systému. Tyto prováděcí akty se
přijmou v souladu s přezkumným postupem uvedeným
v čl. 32 odst. 2.
Článek 10
Opatření, která přijímají
orgány dozoru nad trhem
1.           Pokud orgány dozoru nad trhem
nemohou zjistit identitu příslušného hospodářského subjektu nebo
pokud hospodářský subjekt nepřijal v určené lhůtě
nezbytné nápravné opatření podle čl. 9 odst. 3, přijmou orgány
dozoru nad trhem veškerá nezbytná opatření pro řešení rizika, které
výrobek představuje.
2.           Pro účely odstavce 1
mohou orgány dozoru nad trhem uložit příslušným hospodářským
subjektům povinnost, aby přijaly mimo jiné jakékoli nápravné
opatření uvedené v čl. 9 odst. 4, nebo případně
přijmou taková opatření samy.
Orgány dozoru nad trhem mohou zničit výrobek,
který představuje riziko, nebo jej jiným způsobem učinit
nepoužitelným, považují-li to za nezbytné a přiměřené. Mohou
požadovat, aby příslušný hospodářský subjekt nesl náklady na takové
opatření.
Ustanovení prvního pododstavce nebrání
členským státům v tom, aby umožnily orgánům dozoru nad
trhem přijímat jiná, doplňující opatření.
3.           Předtím, než orgány
dozoru nad trhem přijmou jakékoli opatření podle odstavce 1
vůči hospodářskému subjektu, který nepřijal nezbytné nápravné
opatření, poskytnou mu možnost vyjádřit se ve lhůtě 10
dnů.
4.           Pokud dospějí orgány
dozoru nad trhem k názoru, že výrobek představuje závažné riziko,
přijmou všechna nezbytná opatření a mohou je přijmout, aniž by
nejprve vyzvaly hospodářský subjekt k přijetí nápravného
opatření podle čl. 9 odst. 3 a aniž by mu poskytly možnost
vyjádřit se. V těchto případech musí být hospodářský
subjekt vyslechnut, jakmile to bude proveditelné.
5.           Jakékoli opatření
přijaté podle odstavce 1 nebo 4 musí:
(a)
být neprodleně oznámeno hospodářskému
subjektu spolu s informacemi o dostupných opravných prostředcích
podle práva dotčeného členského státu;
(b)
uvádět přesné důvody, na nichž se
zakládá;
(c)
být neprodleně zrušeno, pokud hospodářský
subjekt prokázal, že přijal požadované opatření.
Pro účely prvního pododstavce písm. a), pokud
hospodářský subjekt, jemuž bylo toto opatření oznámeno, není
dotčeným hospodářským subjektem, musí být o tomto opatření
informován výrobce usazený v Unii nebo dovozce, pokud orgány dozoru nad
trhem znají jeho identitu.
6.           Orgány dozoru nad trhem musí
zveřejnit informace o identifikaci výrobku, povaze rizika a
opatřeních přijatých k prevenci, omezení nebo odstranění
uvedeného rizika na zvláštních internetových stránkách v co největším
možném rozsahu nutném k ochraně zájmů uživatelů
výrobků v Unii. Tyto informace se nesmí zveřejnit, pokud je
nutné zachovat důvěrnost, aby byla chráněna obchodní tajemství a
osobní údaje podle vnitrostátních právních předpisů a právních
předpisů Unie nebo aby nebylo ohroženo sledování a vyšetřování.
7.           Jakékoli opatření
přijaté podle odstavce 1 nebo 4 podléhá zákonným opravným
prostředkům, včetně využití příslušných vnitrostátních
soudů.
8.           Orgány dozoru nad trhem mohou
hospodářským subjektům účtovat poplatky, které zcela nebo částečně
pokrývají náklady na jejich činnosti, včetně provádění
zkoušek pro účely posouzení rizik, v případech, kdy
přijímají opatření podle odstavce 1 nebo 4.
Článek 11
Posouzení Unie u výrobků, které
jsou kontrolovány v Unii a na které se vztahují harmonizační právní
předpisy
1.           Do 60 dnů poté, co
Komise podle čl. 20 odst. 4 oznámila členským státům
opatření přijatá podle čl. 10 odst. 1 nebo 4 původním
oznamujícím členským státem, může jakýkoli členský stát vznést
proti uvedeným opatřením námitku, pokud se týkají výrobku, na nějž se
vztahují harmonizační právní předpisy Unie. Tento členský stát
musí uvést důvody pro svou námitku, uvést veškeré rozdíly ve svém
posouzení rizika, které daný výrobek představuje, a uvést veškeré zvláštní
okolnosti a veškeré doplňující informace týkající se dotčeného
výrobku.
2.           Pokud žádný členský stát
nevznesl námitku podle odstavce 1 a Komise se nedomnívá, že tato vnitrostátní
opatření jsou v rozporu s právními předpisy Unie, považují
se opatření přijatá původním oznamujícím členským státem za
odůvodněná a každý členský stát musí zajistit, aby byla
neprodleně přijata omezující opatření, pokud jde o dotčený
výrobek.
3.           Pokud některý
členský stát vznesl námitku podle odstavce 1 nebo pokud se Komise domnívá,
že vnitrostátní opatření mohou být v rozporu s právními
předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultaci
s příslušným hospodářským subjektem (příslušnými
hospodářskými subjekty) a vyhodnotí tato vnitrostátní opatření s přihlédnutím
ke všem dostupným vědeckým nebo technickým důkazům.
4.           Na základě výsledků
hodnocení provedeného podle odstavce 3 může Komise rozhodnout
prostřednictvím prováděcích aktů, zda jsou tato vnitrostátní
opatření odůvodněná a zda by podobná opatření měly přijmout
všechny členské státy, které tak dosud neučinily. V tomto
případě sdělí toto rozhodnutí dotčeným členským
státům a neprodleně o něm informuje všechny členské státy a
příslušný hospodářský subjekt nebo příslušné hospodářské
subjekty.
5.           Pokud Komise rozhodne, že
vnitrostátní opatření jsou odůvodněná, musí každý členský
stát neprodleně přijmout nezbytná omezující opatření. Pokud
Komise rozhodne, že vnitrostátní opatření odůvodněné není,
původní oznamující členský stát a jakýkoli jiný členský stát,
který přijal podobné opatření, zruší toto opatření i oznámení,
které bylo učiněno v systému pro výměnu informací podle
článku 20.
6.           Pokud se vnitrostátní
opatření považuje za odůvodněné a bylo shledáno, že výrobek není
v souladu s harmonizačními právními předpisy Unie
z důvodu nedostatků v příslušných harmonizovaných
normách, informuje Komise příslušnou evropskou normalizační
organizaci a může podat příslušnou žádost podle článku 11
nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 12
Opatření Unie proti
výrobkům, které představují závažné riziko
1.           Pokud
je zjevné, že výrobek nebo určitá kategorie nebo skupina výrobků
představuje při používání v souladu s určeným
účelem výrobku nebo za podmínek, které jsou rozumně
předvídatelné, závažné riziko, může Komise prostřednictvím
prováděcích aktů přijmout jakákoli vhodná opatření v
závislosti na závažnosti situace, včetně opatření, kterými se
zakazuje, pozastavuje nebo omezuje uvádění nebo dodávání těchto
výrobků na trh nebo kterými se ukládají zvláštní podmínky pro jejich uvádění
na trh, aby se zajistila vysoká úroveň ochrany veřejného zájmu, pokud
tomuto riziku nelze uspokojivě zamezit opatřeními přijatými
dotčeným členským státem (dotčenými členskými státy) nebo
jakýmkoli jiným postupem podle právních předpisů Unie.
V těchto prováděcích aktech může Komise stanovit vhodná
kontrolní opatření, která musí členské státy přijmout, aby se
zajistilo jejich účinné provádění.
Prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci
se přijímají v souladu s přezkumným
postupem uvedeným v čl. 32 odst. 2.
Pokud existují oprávněné, závažné a naléhavé
důvody týkající se zdraví a bezpečnosti osob obecně, zdraví a
bezpečnosti na pracovišti, ochrany spotřebitele, ochrany životního
prostředí a veřejné bezpečnosti a jiných veřejných
zájmů, přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty
v souladu s postupem uvedeným v čl. 32 odst. 3.
2.           V případě
výrobků a rizik, na něž se vztahuje nařízení (ES) č.
1907/2006, je rozhodnutí, které Komise přijala podle odstavce 1 tohoto
článku, platné až po dobu dvou let a jeho platnost může být
prodloužena o další období v délce až dvou let. Tímto rozhodnutím nejsou
dotčeny postupy stanovené v uvedeném nařízení.
3.           Vývoz výrobku, jehož
uvádění nebo dodávání na trh Unie bylo v souladu
s opatřením přijatým podle odstavce 1 zakázáno, z Unie je
zakázán, pokud jej uvedené opatření výslovně nepovoluje.
4.           Jakýkoli členský stát
může Komisi předložit odůvodněnou žádost, aby
přezkoumala potřebu přijetí opatření uvedeného v odstavci
1.
Článek 13
Posouzení rizik
1.           Posouzení
rizik musí být založeno na dostupných vědeckých nebo technický
důkazech.
V případě výrobků, na něž
se vztahuje nařízení (ES) č. 1907/2006, se posouzení rizik provádí
v souladu s příslušnými částmi přílohy I uvedeného
nařízení.
2.           V souvislosti
s posouzením rizik musí orgány dozoru nad trhem přihlédnout
k tomu, v jakém rozsahu výrobek splňuje tato kritéria:
(a)
veškeré požadavky stanovené
v harmonizačních právních předpisech Unie nebo podle nich, které
se použijí na tento výrobek a týkají se potenciálního zvažovaného rizika,
při plném zohlednění zpráv o zkouškách nebo certifikátů, které
osvědčují shodu a byly vydány subjektem posuzování shody;
(b)
pokud neexistují požadavky stanovené
v harmonizačních právních předpisech Unie nebo podle nich,
specifická pravidla, která stanoví požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost
u těchto výrobků v právních předpisech členského
státu, kde je výrobek dodáván na trh, pokud jsou tato pravidla v souladu
s právem Unie;
(c)
veškeré evropské normy, na něž byly
zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie.
3.           Soulad s kritérii uvedenými
v odst. 2 písm. a), b) a c) představuje předpoklad, že výrobek
odpovídajícím způsobem chrání veřejné zájmy, jichž se uvedená
kritéria týkají. Nebrání však orgánům dozoru nad trhem v tom, aby
přijaly opatření podle tohoto nařízení, pokud existují nové důkazy
o tom, že i přes tuto shodu nebo tento soulad výrobek představuje
riziko.
4.           Možnost dosažení vysoké
úrovně ochrany dotčených veřejných zájmů a dostupnost
jiných výrobků, které představují nižší riziko, nesmí
představovat důvod pro domněnku, že výrobek představuje
riziko.
KAPITOLA IV
Kontrola výrobků vstupujících do Unie
Článek 14
Kontroly a pozastavení propuštění
1.           Orgány členských
států odpovědné za kontrolu výrobků na vnějších hranicích
Unie musí mít pravomoci a zdroje nezbytné k řádnému plnění svých
úkolů. Musí u výrobků provádět vhodné kontroly dokladů a
v případě nutnosti i fyzické a laboratorní kontroly
předtím, než jsou uvedené výrobky propuštěny do volného oběhu.
2.           Pokud je v členském
státě více než jeden orgán odpovědný za dozor nad trhem nebo za
kontroly na vnějších hranicích, pak musí tyto orgány vzájemně
spolupracovat, což zahrnuje sdílení informací relevantních vzhledem
k jejich funkcím.
3.           Podle článku 17 musí
orgány odpovědné za kontroly na vnějších hranicích pozastavit
propuštění výrobku do volného oběhu na trhu Unie, pokud během
kontrol uvedených v odstavci 1 vyvstane důvod domnívat se, že výrobek
může představovat riziko.
Pokud jde o výrobek, který musí být
v době propuštění do volného oběhu v souladu s
harmonizačními právními předpisy Unie, formální nesoulad
s uvedenými právními předpisy musí být pro orgány členských
států dostatečným důvodem domnívat se, že výrobek může
představovat riziko, v těchto případech:
(a)
nejsou k němu připojeny dokumenty
požadované uvedenými právními předpisy;
(b)
není označen v souladu s uvedenými
právními předpisy;
(c)
je k němu připojeno označení CE
nebo jiné označení požadované harmonizačními právními předpisy
Unie, které bylo připojeno nesprávným nebo zavádějícím způsobem.

4.           Orgány odpovědné za
kontroly na vnějších hranicích okamžitě uvědomí orgány dozoru
nad trhem o každém pozastavení podle odstavce 3.
5.           V případě
výrobků rychle podléhajících zkáze usilují orgány odpovědné za
kontroly na vnějších hranicích v co největší míře o
zajištění toho, aby všechny požadavky, které mohou klást v souvislosti se
skladováním výrobků nebo parkováním vozidel použitých pro přepravu,
byly slučitelné se zachováním uvedených výrobků.
6.           Pokud v souvislosti
s výrobky, které nejsou navrženy k propuštění do volného
oběhu, mají orgány odpovědné za kontroly na vnějších hranicích
důvod domnívat se, že uvedené výrobky představují riziko,
předají veškeré příslušné informace orgánům odpovědným za
kontroly na vnějších hranicích v členském státě
konečného určení.
Článek 15
Propuštění
1.           Výrobek, jehož
propuštění bylo podle článku 14 pozastaveno orgány odpovědnými
za kontroly na vnějších hranicích, musí být propuštěn, pokud uvedené
orgány nebyly do tří pracovních dnů od pozastavení propuštění
požádány ze strany orgánů dozoru nad trhem, aby pozastavení
pokračovalo, nebo pokud byly ze strany orgánů dozoru nad trhem
informovány o tom, že výrobek nepředstavuje riziko, a pokud byly
splněny všechny ostatní požadavky a formální náležitosti
v souvislosti s tímto propuštěním.
2.           Pokud orgány dozoru nad trhem
dospěly k závěru, že výrobek, jehož propuštění bylo
pozastaveno z důvodu formálního nesouladu podle čl. 14 odst. 3
druhého pododstavce, ve skutečnosti nepředstavuje riziko,
hospodářský subjekt musí přesto napravit formální nesoulad
předtím, než je výrobek propuštěn.
3.           Soulad s požadavky
jakýchkoli harmonizačních právních předpisů Unie, které se na
výrobek použijí při jeho propuštění a týkají se potenciálního
zvažovaného rizika, při úplném zohlednění zpráv o zkouškách nebo
certifikátů, které osvědčují shodu a byly vydány subjektem
posuzování shody, představuje pro orgány dozoru nad trhem předpoklad,
že výrobek nepředstavuje riziko. To však nebrání uvedeným orgánům,
aby orgánům odpovědným za kontroly na vnějších hranicích daly
pokyn, aby výrobek nepropouštěly, pokud existují důkazy o tom, že i
přes tento soulad výrobek ve skutečnosti riziko představuje.
Článek 16
Odmítnutí propuštění
1.           Pokud
orgány dozoru nad trhem dospěly k závěru, že výrobek
představuje riziko, musí dát orgánům odpovědným za kontroly na
vnějších hranicích pokyn, aby výrobek nepropouštěly do volného
oběhu a aby na obchodní fakturu přiloženou k výrobku a na všechny
ostatní důležité průvodní dokumenty připojily tuto poznámku:
„Výrobek představuje riziko – propuštění
do volného oběhu není povoleno – nařízení (EU) č. XXX/XXXX“.
2.           Je-li výrobek poté navržen na
jiný celní režim než na propuštění do volného oběhu a nemají-li
orgány dozoru nad trhem námitky, připojí se poznámka uvedená v odstavci 1
za podmínek stanovených v odstavci 1 rovněž na dokumenty použité v
souvislosti s tímto režimem.
3.           Orgány dozoru nad trhem nebo
orgány odpovědné za kontroly na vnějších hranicích (podle situace)
mohou výrobek, který představuje riziko, zničit nebo jej jiným
způsobem učinit nepoužitelným, pokud to považují za nezbytné a
přiměřené. Náklady na takové opatření nese osoba, která
výrobek navrhuje na propuštění do volného oběhu.
4.           Orgány dozoru nad trhem
poskytnou orgánům odpovědným za kontroly na vnějších hranicích
informace o kategoriích výrobků, u nichž bylo zjištěno riziko podle
odstavce 1.
5.           Jakékoli opatření
přijaté podle odstavce 1 nebo 3 podléhá zákonným opravným
prostředkům, včetně využití příslušných vnitrostátních
soudů.
6.           Orgány
dozoru nad trhem mohou účtovat poplatky, které zcela nebo
částečně pokrývají náklady na jejich činnosti,
včetně provádění zkoušek pro účely posouzení rizik,
v případech, kdy přijímají opatření podle odstavce
1.
Článek 17
Dovoz pro osobní potřebu
1.           Pokud výrobek vstupuje do
Unie za přítomnosti a ve fyzickém držení fyzické osoby a lze rozumně
předpokládat, že je určen pro osobní použití uvedené osoby, jeho
propuštění se podle čl. 14 odst. 3 nepozastaví, s výjimkou
případu, kdy použití tohoto výrobku může ohrozit zdraví a život osob,
zvířat nebo rostlin.
2.           Výrobek se považuje za
výrobek určený pro osobní použití fyzické osoby, která jej do Unie
přiváží, pokud je příležitostné povahy a je určen výhradně
pro použití uvedenou osobou nebo její rodinou a jeho povaha ani množství
nenaznačují jakýkoli komerční úmysl.
Článek 18
Posouzení
Unie u výrobků, které vstupují do Unie a na které se vztahují
harmonizační právní předpisy
1.           Do 60 dnů poté, co
Komise podle čl. 20 odst. 4 oznámila členským státům jakékoli
odmítnutí propuštění výrobku do volného oběhu původním
oznamujícím členským státem, může jakýkoli členský stát vznést
proti uvedenému odmítnutí námitku, pokud se odmítnutí týká výrobku, na
nějž se vztahují harmonizační právní předpisy Unie. Tento
členský stát musí uvést důvody pro svou námitku, uvést veškeré
rozdíly ve svém posouzení rizika, které daný výrobek představuje, a uvést
veškeré zvláštní okolnosti a veškeré doplňující informace týkající se
dotčeného výrobku.
2.           Pokud žádný členský stát
nevznesl námitku podle odstavce 1 a Komise se nedomnívá, že tato vnitrostátní
opatření jsou v rozporu s právními předpisy Unie, považuje
se odmítnutí původního oznamujícího členského státu za
odůvodněné a každý členský stát musí zajistit, aby byla
neprodleně přijata omezující opatření, pokud jde o dotčený
výrobek.
3.           Pokud některý členský
stát vznesl námitku podle odstavce 1 nebo pokud se Komise domnívá, že toto
odmítnutí může být v rozporu s právními předpisy Unie,
zahájí Komise neprodleně konzultaci s příslušným
hospodářským subjektem (příslušnými hospodářskými subjekty) a
vyhodnotí toto odmítnutí s přihlédnutím ke všem dostupným
vědeckým nebo technickým důkazům.
4.           Na základě výsledků
hodnocení provedeného podle odstavce 3 může Komise rozhodnout
prostřednictvím prováděcích aktů, zda je toto odmítnutí
odůvodněné a zda by podobné opatření měly přijmout
všechny členské státy, které tak dosud neučinily. V takovém
případě sdělí toto rozhodnutí dotčeným členským
státům a neprodleně o něm informuje všechny členské státy a
příslušný hospodářský subjekt nebo příslušné hospodářské
subjekty.
5.           Pokud Komise rozhodne, že
odmítnutí je odůvodněné, musí každý členský stát neprodleně
přijmout nezbytná omezující opatření. Pokud Komise rozhodne, že
odmítnutí odůvodněné není, původní oznamující členský stát
a jakýkoli jiný členský stát, který přijal podobné opatření,
zruší toto opatření i oznámení, které bylo učiněno
v systému RAPEX podle článku 20.
6.           Pokud se odmítnutí považuje
za odůvodněné a bylo shledáno, že výrobek není v souladu
s harmonizačními právními předpisy Unie z důvodu
nedostatků v příslušných harmonizovaných normách, informuje
Komise příslušnou evropskou normalizační organizaci a může podat
příslušnou žádost podle článku 11 nařízení (EU) č.
1025/2012.
KAPITOLA V
Výměna
informací
Článek 19
Systém Unie pro rychlou výměnu
informací – RAPEX
1.           Komise provozuje systém pro
rychlou výměnu informací (RAPEX). Členské státy používají systém
RAPEX k výměně informací o výrobcích, které představují
riziko, v souladu s tímto nařízením.
2.           Každý členský stát
určí jedno kontaktní místo pro systém RAPEX.
3.           Komise může
prostřednictvím prováděcích aktů určit způsoby a
postupy pro výměnu informací prostřednictvím systému RAPEX. Uvedené
prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným
postupem uvedeným v čl. 32 odst. 2.
4.           Přístup do systému RAPEX
je otevřen kandidátským zemím, třetím zemím nebo mezinárodním
organizacím v rámci dohod mezi Unií a těmito zeměmi nebo organizacemi
a v souladu s těmito dohodami. Veškeré takové dohody musí být
založeny na vzájemnosti a musí obsahovat ustanovení o důvěrnosti
odpovídající ustanovením použitelným v Unii.
Článek 20
Oznámení výrobku, který
představuje riziko, prostřednictvím systému RAPEX
1.           Kontaktní
místo systému RAPEX neprodleně oznámí Komisi informace o:
(a)
jakémkoli nápravném opatření přijatém
hospodářskými subjekty podle čl. 9 odst. 3;
(b)
jakémkoli opatření přijatém orgány dozoru
nad trhem podle čl. 10 odst. 1 nebo 4, pokud se netýká výrobku, na
nějž se vztahuje oznámení podle písmene a);
(c)
jakémkoli odmítnutí propuštění výrobku do
volného oběhu podle článku 16.
První pododstavec se nepoužije, pokud má kontaktní
místo systému RAPEX důvod domnívat se, že účinky rizika, které
výrobek představuje, nepřesahují území daného členského státu.
Kontaktní místo systému RAPEX neprodleně
informuje Komisi o veškerých důležitých aktualizacích, změnách nebo
zrušení opravného opatření nebo opatření uvedených v prvním
pododstavci.
2.           Informace
poskytované podle odstavce 1 musí zahrnovat veškeré dostupné podrobnosti
týkající se rizika a alespoň tyto informace:
(a)
povaha a úroveň rizika, včetně shrnutí
výsledků posouzení rizik;
(b)
povaha jakéhokoli nesouladu
s harmonizačními právními předpisy Unie;
(c)
údaje nutné k identifikaci výrobku;
(d)
původ a dodavatelský řetězec
výrobku;
(e)
datum, kdy bylo přijato opatření nebo
nápravné opatření, a doba trvání tohoto opatření;
(f)
povaha přijatého opatření nebo nápravného
opatření a údaj o tom, zda bylo dobrovolné, schválené nebo vyžádané;
(g)
zda byla hospodářskému subjektu poskytnuta
možnost vyjádřit se.
Informace uvedené v prvním pododstavci musí
být předávány s použitím standardního formuláře pro oznámení,
který poskytla Komise v systému RAPEX.
3.           Pokud
se oznámení týká výrobku, u nějž bylo zjištěno, že není
v souladu s harmonizačními právními předpisy Unie, musí
poskytované informace rovněž uvádět, zda k nesouladu došlo
v důsledku některé z těchto skutečností:
(a)
výrobek nesplnil požadavky použitelných právních
předpisů;
(b)
nedostatky v harmonizovaných normách, na které
se odkazuje v uvedených právních předpisech, které zakládají
předpoklad shody s uvedenými požadavky.
Pokud se opatření nebo nápravné opatření
uvedené v odstavci 1 týká výrobku, který prošel posouzením shody ze strany
oznámeného subjektu, zajistí orgány dozoru nad trhem, aby byl o přijatém
nápravném opatření nebo přijatých opatřeních informován
dotčený oznámený subjekt.
4.           Jakmile Komise oznámení
obdrží, předá je ostatním členským státům. Pokud oznámení
nesplňuje požadavky stanovené v odstavcích 1, 2 a 3, může je
Komise pozastavit.
5.           Členské státy
neprodleně informují Komisi o opatření nebo opatřeních, která
přijaly po obdržení oznámení, a poskytnou veškeré doplňující
informace, včetně výsledků veškerých provedených zkoušek nebo
analýz nebo možných rozdílných názorů. Komise neprodleně předá
tyto informace ostatním členským státům.
Článek 21
Informační a komunikační systém
pro dozor nad trhem
1.           Komise provozuje
informační a komunikační systém pro dozor nad trhem (ICSMS) pro
účely sběru a strukturovaného uchovávání informací o otázkách
týkajících se dozoru nad trhem, a zejména těchto informací:
(a)
orgány dozoru nad trhem a oblasti jejich
odpovědnosti;
(b)
programy dozoru nad trhem;
(c)
sledování, přezkum a posuzování dozoru nad
trhem;
(d)
stížnosti nebo zprávy ohledně otázek
týkajících se rizik, která představují výrobky;
(e)
jakýkoli nesoulad s harmonizačními právními
předpisy Unie jiný než opatření nebo nápravné opatření oznámené
v systému RAPEX v souladu s článkem 20;
(f)
jakákoli námitka vznesená členským státem
v souladu s čl. 11 odst. 1 nebo čl. 18 odst. 1 a následné
kroky.
ICSMS musí obsahovat záznamy odkazů na
oznámení opatření nebo nápravného opatření v systému RAPEX
v souladu s článkem 20.
ICSMS může být, pokud je to nutné nebo
vhodné, rovněž zpřístupněn k použití orgány
odpovědnými za kontroly na vnějších hranicích.
2.           Pro účely odstavce 1
musí členské státy zanést do ICSMS veškeré informace, které mají
k dispozici a které dosud neoznámily podle článku 20, o výrobcích,
které představují riziko, zejména o identifikaci rizik, výsledcích
provedených zkoušek, přijatých omezujících opatřeních, kontaktech s dotčenými
hospodářskými subjekty a odůvodnění přijetí nebo
nepřijetí opatření.
3.           Orgány dozoru nad trhem musí
uznat platnost zpráv o zkouškách, které byly vypracovány jejich protějšky
v jiných členských státech nebo pro ně a byly zaneseny do ICSMS,
a musí je používat.
Článek 22
Mezinárodní
výměna důvěrných informací
Komise a členské státy si mohou
vyměňovat důvěrné informace, včetně informací
vyměňovaných prostřednictvím systému RAPEX, s regulačními
orgány třetích zemí nebo mezinárodními organizacemi, s nimiž Komise a
členské státy nebo skupina členských států uzavřely
dvoustranné nebo vícestranné dohody o důvěrnosti založené na
vzájemnosti.
KAPITOLA VI
Spolupráce
Článek 23
Vzájemná pomoc
1.           Musí existovat účinná
spolupráce a výměna informací mezi orgány dozoru nad trhem
v členských státech, mezi jednotlivými orgány v rámci každého
členského státu a mezi orgány dozoru nad trhem a Komisí a příslušnými
agenturami Unie, pokud jde o programy dozoru nad trhem a veškeré otázky
týkající se výrobků, které představují riziko.
2.           Orgány dozoru nad trhem musí
po přijetí řádně odůvodněné žádosti od orgánu dozoru
nad trhem v jiném členském státě poskytnout veškeré
příslušné informace nebo dokumenty a provést kontroly, inspekce nebo
šetření a podat zprávu o nich a o jakémkoli přijatém následném
opatření orgánu, který žádost zaslal.
Informace, dokumenty a zprávy uvedené
v prvním pododstavci se použijí pouze s ohledem na záležitost, pro
kterou byly vyžádány, a musí být zpracovány co možná nejrychleji, a sice
elektronickou cestou.
Článek 24
Spolupráce s příslušnými orgány
třetích zemí
1.           Orgány dozoru nad trhem mohou
spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí za účelem
výměny informací a technické podpory, podpory a usnadnění
přístupu k systémům Unie pro výměnu informací,
včetně systému RAPEX v souladu s čl. 19 odst. 4, a za
účelem podpory činností spojených s posuzováním shody a dozorem nad
trhem.
2.           Spolupráce s příslušnými
orgány třetích zemí musí probíhat mimo jiné formou činností uvedených
v článku 27. Členské státy zajistí, aby se jejich příslušné
orgány uvedených činností účastnily.
Článek 25
Evropské fórum pro dozor nad trhem
1.           Zřizuje se evropské
fórum pro dozor nad trhem (EMSF).
2.           Každý členský stát
zastupuje na zasedáních EMSF osoba nebo osoby vybrané členským státem,
která má (které mají) příslušné znalosti a zkušenosti požadované
v souladu s tématem daného zasedání.
3.           EMSF se schází v pravidelných
intervalech a, pokud je to nutné, na žádost Komise nebo některého
členského státu.
4.           EMSF vynaloží maximální úsilí
k dosažení shody. Pokud shody nelze dosáhnout, přijme EMSF svůj
postoj prostou většinou svých členů. Členové mohou požádat,
aby jejich postoje a důvody, na nichž jsou založeny, byly oficiálně
zaznamenány.
5.           EMSF může přizvat
odborníky a jiné třetí strany k účasti na svých zasedáních nebo
je vyzvat k poskytnutí písemných příspěvků.
6.           EMSF může stanovit stálé
nebo dočasné podskupiny, které budou zahrnovat skupiny správní spolupráce
v oblasti dozoru nad trhem zřízené pro účely provádění
harmonizačních právních předpisů Unie. Organizace zastupující
zájmy odvětví, malé a střední podniky, spotřebitelé,
laboratoře a subjekty posuzování shody na úrovni Unie mohou být
přizvány k účasti v těchto podskupinách jako
pozorovatelé.
7.           EMSF stanoví svůj
jednací řád, který vstoupí v platnost po obdržení příznivého
stanoviska ze strany Komise.
8.           EMSF spolupracuje
s fórem pro výměnu informací o prosazování, které bylo zřízeno
nařízením (ES) č. 1907/2006.
Článek 26
Podpora Komise a výkonný sekretariát
1.           Komise podporuje spolupráci
orgánů dozoru nad trhem. Účastní se zasedání EMSF a jeho podskupin.
2.           Aby mohlo EMSF vykonávat
úkoly stanovené v článku 27, je mu nápomocen výkonný sekretariát,
který EMSF a jeho podskupinám poskytuje technickou a logistickou podporu.
Článek 27
Úkoly
EMSF
EMSF má tyto úkoly:
(a)
usnadňovat výměnu informací o výrobcích,
které představují riziko, o posouzení rizik, zkušebních metodách a
výsledcích, nejnovějším vědeckém vývoji a o ostatních hlediscích
významných pro kontrolní činnosti;
(b)
koordinovat přípravu a provádění obecných
a odvětvových programů dozoru nad trhem uvedených v článku
7;
(c)
organizovat společný dozor nad trhem a
společné zkušební projekty;
(d)
zajišťovat výměnu zkušeností a
osvědčených postupů;
(e)
organizovat programy odborné přípravy a
výměny vnitrostátních úředníků;
(f)
pomáhat při činnostech souvisejících se
sledováním, jak je popsáno v čl. 4 odst. 3;
(g)
organizovat informační kampaně a
společné programy návštěv;
(h)
zlepšovat spolupráci na úrovni Unie, pokud jde o
dohledávání a stahování výrobků, které představují riziko,
z trhu a z oběhu;
(i)
zajišťovat snadný přístup
k informacím o bezpečnosti výrobků, které shromáždily orgány
dozoru nad trhem, včetně informací o stížnostech, nehodách, zprávách
o poranění a šetřeních a výsledcích zkoušek, a vyhledávání a sdílení
těchto informací;
(j)
přispívat k tvorbě pokynů pro
zajištění účinného a jednotného provádění tohoto nařízení,
při řádném zohlednění zájmů podniků, zejména malých a
středních podniků, a jiných zúčastněných stran;
(k)
poskytovat Komisi poradenství a pomáhat jí na její
žádost při posuzování jakýchkoli otázek týkajících se provádění
tohoto nařízení;
(l)
přispívat k jednotné správní praxi, pokud jde
o dozor nad trhem v členských státech.
Článek 28
Referenční laboratoře
Evropské unie
1.           V případě
konkrétních výrobků nebo kategorie nebo skupiny výrobků nebo v
případě konkrétního rizika týkajícího se některé kategorie nebo
skupiny výrobků může Komise prostřednictvím prováděcích
aktů jmenovat referenční laboratoře Unie, které splňují kritéria
stanovená v odstavci 2.
2.           Každá referenční
laboratoř Unie musí splňovat tato kritéria:
(a)
mít patřičně kvalifikované
zaměstnance, kteří absolvovali odpovídající odbornou přípravu
v analytických technikách používaných v oblastech jejich
působnosti a mají odpovídající znalosti norem a postupů;
(b)
vlastnit vybavení a referenční materiály
nezbytné k provádění úkolů, které jsou jim přiděleny;
(c)
jednat ve veřejném zájmu, nestranně a
nezávisle;
(d)
zajistit, aby zaměstnanci respektovali
skutečnost, že některé předměty, výsledky nebo sdělení
mají důvěrný charakter.
3.           V
oblasti svého jmenování mají referenční laboratoře Unie
případně tyto úkoly:
(a)
provádět zkoušky výrobků
v souvislosti s dozorem nad trhem a odpovídajícími šetřeními;
(b)
přispívat k řešení sporů mezi
orgány členských států, hospodářskými subjekty a subjekty
posuzování shody;
(c)
poskytovat Komisi a členským státům
nezávislé technické nebo vědecké poradenství;
(d)
vyvíjet nové techniky a metody analýzy;
(e)
šířit informace a poskytovat odbornou
přípravu.
KAPITOLA VII
Financování
Článek 29
Financování
1.           V souvislosti s používáním
tohoto nařízení může Unie financovat tyto činnosti:
(a)
vypracovávání a aktualizace
příspěvků k pokynům pro dozor nad trhem;
(b)
poskytování technického nebo vědeckého
poradenství Komisi, které Komisi pomůže s prováděním správní
spolupráce při dozoru nad trhem a postupy posuzování Unie podle
článků 11 a 18;
(c)
provádění přípravných či
doplňkových prací v souvislosti s prováděním dozoru nad
trhem týkajícího se používání právních předpisů Unie, jako jsou
studie, programy, hodnocení, pokyny, srovnávací analýzy, vzájemné společné
návštěvy, výzkumná práce, vytváření a údržba databází, činnosti
odborné přípravy, laboratorní práce, zkoušky odborné způsobilosti,
mezilaboratorní zkoušky a práce na posuzování shody a také kampaně a
podobné činnosti v oblasti evropského dozoru nad trhem;
(d)
činnosti prováděné v rámci programů
technické pomoci, spolupráce s třetími zeměmi a podpora a
zdokonalování evropských politik a systémů dozoru nad trhem mezi
zúčastněnými stranami na evropské a na mezinárodní úrovni;
(e)
fungování spolupráce mezi orgány dozoru nad trhem a
technická a logistická podpora pro EMSF a jeho podskupiny ze strany výkonného
sekretariátu.
2.           Finanční pomoc Unie na
činnosti podle tohoto nařízení se musí provádět v souladu
s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 buď přímo, nebo
nepřímo tím, že úkoly spojenými s plněním rozpočtu jsou
pověřeny subjekty uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c)
nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3.           Prostředky
přidělené na činnosti uvedené v tomto nařízení stanoví
každoročně rozpočtový orgán v mezích platného finančního
rámce.
4.           Prostředky určené
rozpočtovým orgánem na financování dozoru nad trhem mohou rovněž
pokrývat výdaje spojené s přípravnými činnostmi, sledováním,
kontrolou, audity a hodnocením, které jsou nezbytné pro řízení
činností podle tohoto nařízení a dosažení jeho cílů; jedná se
zejména o výdaje na studie, schůze odborníků, informační a
komunikační činnosti, včetně korporátní komunikace
ohledně politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli dozoru
nad trhem, výdaje spojené se sítěmi IT zaměřenými na zpracování
a výměnu informací, jakož i veškeré jiné výdaje na technickou a správní
pomoc, které Komise vynaloží na řízení činností podle tohoto
nařízení.
5.           Komise
hodnotí důležitost činností souvisejících s dozorem nad trhem
financovaných Unií s ohledem na požadavky politik a právních předpisů
Unie a do [pět let od data použitelnosti] a poté každých pět
let o výsledcích tohoto hodnocení informuje Evropský parlament a Radu.
Článek 30
Ochrana finančních zájmů
Unie
1.           Komise přijme vhodná
opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí
financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny
prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání účinnými
kontrolami a, jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním
neoprávněně vyplacených částek a případně
účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2.           Komise nebo její zástupci
a Účetní dvůr jsou zmocněni ke kontrole všech dokladů
a ke kontrole na místě všech příjemců, dodavatelů
a subdodavatelů a jiných třetích stran, které obdržely
prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3.           Evropský úřad pro boj
proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na
místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování
přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení
Rady (Euratom, ES) č. 2185/96[41]
s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o
grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému
protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4.           Aniž jsou dotčeny
odstavce 1 a 2, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a
mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy
vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr
a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě
výslovně zmocňovat.
KAPITOLA VIII
Závěrečná
ustanovení
Článek 31
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro
ukládání sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení, která ukládají
hospodářským subjektům povinnosti, a za porušení ustanovení
jakýchkoli harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se
výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, která ukládají
hospodářským subjektům povinnosti, pokud uvedené právní předpisy
nestanoví sankce, a přijmou veškerá opatření nutná pro zajištění
jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné,
přiměřené a odrazující. Členské státy o těchto
ustanoveních uvědomí Komisi nejpozději do [vložte datum – 3
měsíce před datem použitelnosti tohoto nařízení] a
neprodleně ji uvědomí o veškerých pozdějších změnách, které
se jich týkají.
Sankce uvedené v prvním pododstavci musí
zohledňovat velikost podniků, a zejména situaci malých a
středních podniků. Sankce mohou být zvýšeny, pokud se příslušný
hospodářský subjekt již dříve dopustil podobného porušení, a mohou
zahrnovat trestní sankce za závažná porušení.
Článek 32
Postup projednávání ve výborech
1.           Komisi je nápomocen výbor.
Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2.           Odkazuje-li se na tento
odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3.           Odkazuje-li se na tento
odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU)
č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 33
Hodnocení
Nejpozději do [pěti] let od data
použitelnosti tohoto nařízení posoudí Komise jeho uplatňování a
předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu. Uvedená
zpráva musí obsahovat posouzení toho, zda toto nařízení dosáhlo svých
cílů, zejména pokud jde o zajištění účinnějšího a
efektivnějšího prosazování pravidel v oblasti bezpečnosti
výrobků a harmonizačních právních předpisů Unie, zlepšení
spolupráce mezi orgány dozoru nad trhem, posílení kontrol výrobků
vstupujících do Unie a o lepší ochranu zdraví a bezpečnosti osob
obecně, zdraví a bezpečnosti na pracovišti, zájmů
spotřebitele, životního prostředí, veřejné bezpečnosti a
jiných veřejných zájmů, s přihlédnutím k dopadu
nařízení na podniky, zejména na malé a střední podniky.
Článek 34
Změny
1.           Zrušují se tato ustanovení:
(a)
 článek 18 směrnice 2011/65/EU;
(b)
článek 7 směrnice Rady 89/686/EHS;
(c)
 odstavce 2 a 3 článku 7 a článek 8
směrnice 93/15/EHS;
(d)
článek 7 směrnice 94/9/ES;
(e)
článek 7, odstavec 4 článku 10 a
článek 11 směrnice 94/25/ES;
(f)
články 7 a 11 směrnice 95/16/ES;
(g)
 články 8, 16 a 18 směrnice 97/23/ES;
(h)
 článek 9 směrnice 1999/5/ES;
(i)
články 14, 15 a 19 směrnice 2000/9/ES;
(j)
článek 5 směrnice 2000/14/ES;
(k)
odstavce 2 a 3 článku 6, články 8, 9, 10,
11, 12 a 13 a příloha II směrnice 2001/95/ES;
(l)
 články 10 a 11 směrnice 2004/108/ES;

(m)
odstavce 3 a 4 článku 4 a články 11, 17 a
20 směrnice 2006/42/ES;
(n)
 článek 9 směrnice 2006/95/ES;
(o)
 odstavce 5 a 6 článku 14 a články 15, 16
a 17 směrnice 2007/23/ES;
(p)
odstavec 5 článku 13 a článek 14
směrnice 2008/57/ES;
(q)
 články 39, 40, 42 až 45 směrnice
2009/48/ES;
(r)
články 7, 15 a 17 směrnice 2009/105/ES;
(s)
články 7, 11 a 12 směrnice 2009/142/ES;
(t)
články 56 až 59 nařízení (EU) č.
305/2011.
2.           Ustanovení čl. 3 odst. 2
písm. a) nařízení (ES) č. 764/2008 se nahrazuje tímto:
„a) článku 10 nařízení (EU) č. […]
[o dozoru nad trhem s výrobky];“.
3.           Nařízení (ES)
č. 765/2008 se mění takto:
(a)
 odstavce 2 a 3 článku 1, body 14, 15, 17, 18
a 19 článku 2, kapitola III a čl. 32 odst. 1 písm. e) nařízení
(ES) č. 765/2008 se zrušují;
(b)
název nařízení (ES) č. 765/2008 se
nahrazuje tímto:
„Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na
akreditaci subjektů posuzování shody a obecné zásady označení CE a
kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93“.
Odkazy na ustanovení článků 15 až 29
nařízení (ES) č. 765/2008 se považují za odkazy na toto
nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 35
Přechodná ustanovení
Postupy zahájené na vnitrostátní úrovni nebo
na úrovni Unie podle jakéhokoli ustanovení uvedeného v článku 34
tohoto nařízení nebo v článcích 6 až 9 směrnice 2001/95/ES
se nadále řídí uvedenými ustanoveními.
Článek 36
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem [vložte
datum – tentýž den jako u nařízení (EU) č. […/…] [o bezpečnosti
spotřebních výrobků]].
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu
a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA
Srovnávací tabulka
 Nařízení (ES) č. 765/2008 || Toto nařízení
 Čl. 15 odst. 1, 2 a 5 || Článek 2
 Čl. 15 odst. 3 || -
 Čl. 15 odst. 4 || Čl. 3 odst. 1
 Čl. 16 odst. 1 || Čl. 4 odst. 1
 Čl. 16 odst. 2 || Čl. 4 odst. 2 ve spojení s čl. 3 odst. 12; čl. 17 odst. 1 a čl. 26 odst. 5
 Čl. 16 odst. 3 || -
 Čl. 16 odst. 4 || -
 Čl. 17 odst. 1 || Čl. 5 odst. 4
 Čl. 17 odst. 2 || Čl. 26 odst. 1
 Čl. 18 odst. 1 || Čl. 5 odst. 3
 Čl. 18 odst. 2 || Čl. 6 odst. 6
 Čl. 18 odst. 3 || Čl. 5 odst. 2
 Čl. 18 odst. 4 || Čl. 6 odst. 4
 Čl. 18 odst. 5 a 6 || Čl. 4 odst. 3, čl. 6 odst. 7, 8 a 9 a čl. 26 odst. 2
 Čl. 19 odst. 1 první pododstavec || Čl. 6 odst. 1
 Čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec || Čl. 6 odst. 5 a článek 7
 Čl. 19 odst. 1 třetí pododstavec || Čl. 8 odst. 1 druhý pododstavec
 Čl. 19 odst. 2 || Čl. 6 odst. 2
 Čl. 19 odst. 3 || Čl. 9 odst. 5 písm. a)
 Čl. 19 odst. 4 || Čl. 6 odst. 3
 Čl. 19 odst. 5 || Čl. 26 odst. 5 a článek 27
 Čl. 20 odst. 1 || Čl. 9 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 písm. b)
 Čl. 20 odst. 2 || Článek 12
 Článek 21 || Čl. 6 odst. 4 a článek 9
 Čl. 22 odst. 1, 2 a 3 || Čl. 18 odst. 1 a 2
 Čl. 22 odst. 4 || Článek 17
 Čl. 23 odst. 1 a 2 || Článek 19
 Čl. 23 odst. 3 || Článek 27
 Čl. 24 odst. 1 a 2 || Článek 20
 Čl. 24 odst. 3 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 24 odst. 4 || Čl. 18 odst. 2 a čl. 19 odst. 2
 Článek 25 || Články 22 až 24
 Článek 26 || Článek 21
 Článek 27 || Článek 13
 Článek 28 || Článek 14
 Článek 29 || Článek 15
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1         Název návrhu/podnětu
1.2         Příslušné oblasti
politik podle členění ABM/ABB
1.3         Povaha návrhu/podnětu
1.4         Cíle
1.5         Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.6         Doba trvání akce
a finanční dopad
1.7         Předpokládaný
způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1         Pravidla pro sledování a
podávání zpráv
2.2         Systém řízení a kontroly

2.3         Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
3.1         Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky
3.2         Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1      Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje
3.2.2      Odhadovaný dopad na
operační prostředky
3.2.3      Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
3.2.4      Soulad se stávajícím víceletým
finančním rámcem
3.2.5      Příspěvky
třetích stran
3.3         Odhadovaný dopad na
příjmy
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1         Název návrhu/podnětu
 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o dozoru nad trhem s výrobky
1.2         Příslušné oblasti
politik podle členění ABM/ABB[42]
Hlava 2 – Podnikání –
Kapitola 02 03: Vnitřní trh zboží a odvětvových politik
Hlava 17 – Zdraví a ochrana spotřebitele –
Kapitola 17 02: Spotřebitelská politika
1.3         Povaha návrhu/podnětu
Návrh/podnět se týká prodloužení stávající
akce.
1.4         Cíle
1.4.1      Víceleté strategické cíle
Komise sledované návrhem/podnětem
Vnitřní trh zboží a odvětvových politik:
zlepšit fungování jednotného trhu a dosáhnout vysoké úrovně ochrany
spotřebitelů, ostatních uživatelů a jiných veřejných
zájmů;
Bezpečnost a občanství –
spotřebitelská politika.
1.4.2      Specifické cíle a
příslušné aktivity ABM/ABB
Specifický cíl ENTR: Průběžně
přezkoumávat stávající acquis vnitřního trhu a navrhnout nové
legislativní nebo nelegislativní opatření, kdykoli je to vhodné.
Specifický cíl SANCO:
Upevnit a posílit bezpečnost výrobků prostřednictvím
účinného dozoru nad trhem v celé Unii.
1.4.3      Očekávané výsledky
a dopady
Upřesněte
účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
 Očekávaným výsledkem této iniciativy je zdokonalit rámec dozoru nad trhem, který je v Unii stále ještě roztříštěný. Tento návrh slučuje ustanovení nařízení (ES) č. 765/2008 a směrnice o obecné bezpečnosti výrobků, pokud jde o dozor nad trhem, do jediného právního předpisu, který se vztahuje na výrobky v harmonizovaném i neharmonizovaném acquis, bez ohledu na to, zda jsou určené pro použití nebo pravděpodobně používané spotřebiteli nebo profesionálními uživateli. Tento návrh bude mít dopad na hospodářské subjekty a vnitrostátní orgány, které budou lépe informovány ohledně svých povinností v souvislosti s dozorem nad trhem. Tento návrh rovněž zvýší ochranu spotřebitelů a jiných uživatelů výrobků prostřednictvím účinnějšího prosazování požadavků týkajících se výrobků.
1.4.4      Ukazatele výsledků
a dopadů
Upřesněte
ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
sledovat.
–
počet oznámení o nebezpečných výrobcích v informačním
systému GRAS-RAPEX,
–
% oznámení v systému RAPEX zahrnujících alespoň jednu reakci (dalších
členských států),
–
poměr počtu reakcí / počtu oznámení (závažná rizika),
–
objem a kvalita údajů vyměňovaných v obecném systému
informační podpory ICSMS,
–
počet a výsledky společných činností v oblasti dozoru nad
trhem,
–
sdílení práce a zdrojů,
–
ukazatele prosazování bezpečnosti výrobků (rozpočty, kontroly,
laboratorní zkoušky, přijatá opatření atd.).
1.5         Odůvodnění návrhu
1.5.1      Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
Obecným
cílem této iniciativy je zlepšit fungování jednotného trhu a dosáhnout vysoké
úrovně ochrany spotřebitele, jiných uživatelů a jiných
veřejných zájmů snížením počtu nebezpečných nebo
nevyhovujících výrobků.
1.5.2      Přidaná
hodnota ze zapojení EU
I přes existenci jednotného evropského trhu
jsou za prosazování požadavků na bezpečnost výrobků
odpovědné členské státy. V důsledku stávajících
rozdílů v organizaci dozoru nad trhem v jednotlivých
členských státech a vzájemné závislosti vnitrostátních orgánů dozoru
nad trhem se stále objevují problémy. EU má právo jednat na základě
článku 114 SFEU s cílem zajistit správné fungování jednotného trhu se
spotřebními výrobky a zvýšit účinnost přeshraničního dozoru
nad trhem. Ustanovení čl. 169 odst. 1 SFEU toto právo jednat
doplňuje. Stanoví, že k podpoře zájmů spotřebitelů a k
zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele přispívá Unie
mimo jiné k ochraně zdraví, bezpečnosti a hospodářských
zájmů spotřebitelů. Aby však bylo dosaženo souladu se zásadou
subsidiarity, nedotýká se tento návrh pravomoci členských států
provádět postupy a zásahy proti konkrétním výrobkům, které představují
riziko.
1.5.3      Závěry vyvozené z podobných
zkušeností v minulosti
I
když EU dosáhla vytvoření jednotného trhu a volný pohyb zboží je
nejrozvinutější a nejlépe zavedenou ze čtyř svobod, které
tvoří vnitřní trh, stále existují věci, které je třeba
udělat. Veřejné zdraví a bezpečnost na pracovišti, ochrana
spotřebitele, ochrana životního prostředí a jiné veřejné zájmy
mohou být ohroženy, protože někteří obchodníci nedodržují právní
předpisy a uvádějí na trh nebezpečné výrobky. Dozor nad trhem má
být řešením všech těchto problémů. Dozor nad trhem však neudržel
krok s vývojem regulačního rámce Unie. Musí být důkladně
koordinován a schopen rychle reagovat v celé EU. Je pravda, že bylo
dosaženo pokroku díky provedení směrnice o obecné bezpečnosti
výrobků a díky nařízení (ES) č. 765/2008, ale rozptýlení
pravidel v oblasti dozoru nad trhem v různých právních
předpisech EU (směrnice o obecné bezpečnosti výrobků,
nařízení (ES) č. 765/2008 a mnoho odvětvových směrnic)
vedlo ke zmatení jak na straně hospodářských subjektů, tak na
straně vnitrostátních orgánů a snížilo účinnost dozoru nad trhem
v Unii. Proto má tento návrh jediného samostatného nařízení o dozoru
nad trhem zásadní význam pro řešení těchto problémů.
1.5.4      Provázanost a možná synergie s
dalšími relevantními nástroji
Tato
iniciativa je zcela provázána s acquis o volném pohybu zboží, zejména se
směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června
2009 o bezpečnosti hraček, směrnicí Evropského parlamentu a Rady
2011/65/EU ze dne 8. června 2011 o omezení používání
některých nebezpečných látek v elektrických
a elektronických zařízeních, směrnicí Evropského parlamentu a
Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických
a elektronických zařízeních (OEEZ), směrnicí Evropského parlamentu
a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních
elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ), směrnicí
Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci
právních předpisů členských států týkajících se
elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích
napětí a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/142/ES ze dne 30.
listopadu 2009 o spotřebičích plynných paliv[43].
Tento
návrh je rovněž provázán se souvisejícím návrhem nařízení o
bezpečnosti spotřebních výrobků, které nahradí směrnici
2001/95/ES o obecné bezpečnosti výrobků.
Tento
návrh vytváří synergie, pokud jde o oznámení nebezpečných
výrobků a ochranných opatření v rámci odvětvových právních
předpisů, která budou muset být v budoucnosti oznamována pouze
jednou prostřednictvím revidovaného systému RAPEX.
1.6         Doba trvání akce
a finanční dopad
Časově neomezený návrh/podnět
1.7         Předpokládaný
způsob řízení
X Přímé centralizované řízení
Komisí
X Nepřímé centralizované řízení,
při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu svěřeny:
·
X          výkonným agenturám
·
¨         subjektům zřízeným Společenstvími[44]
·
¨         vnitrostátním veřejnoprávním subjektům /
subjektům pověřeným výkonem veřejné služby
¨      osobám pověřeným prováděním zvláštních
opatření podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v
příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního
nařízení
¨ Sdílené řízení
s členskými státy
¨ Decentralizované řízení s třetími zeměmi
¨ Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
Pokud vyberete více
způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“.
Poznámky:
Tato
iniciativa nevyžaduje nové rozpočtové prostředky, ale bude
financována přerozdělením stávajících zdrojů. Některé
činnosti bude řídit Výkonná agentura pro zdraví a spotřebitele
(EAHC). V souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze
dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur
pověřených některými úkoly správy programů
Společenství[45],
pověřila Komise[46]
Výkonnou agenturu pro zdraví a spotřebitele prováděním úkolů
v souvislosti s řízením akčního programu Společenství
v oblasti spotřebitelské politiky na období 2007–2013. Komise proto
může svěřit Výkonné agentuře pro zdraví a spotřebitele
také provádění úkolů v souvislosti s řízením programu
Spotřebitelé na období 2014–2020, který by měl, jakmile bude
přijat, tvořit právní základ pro zadávání zakázek a udělování
grantů v oblasti bezpečnosti výrobků. Plánované
pověření v souvislosti s programem bude rozšířením
úkolů, kterými již byla EAHC pověřena.
Kromě
toho tato iniciativa nevyžaduje další rozpočtové prostředky na
náklady týkající se řízení, správy a úprav obou systémů IT, tj.
GRAS-RAPEX a ICSMS, ve srovnání s prostředky, které jsou již zahrnuty
v provozních rozpočtech GŘ SANCO a GŘ ENTR navržených pro
víceletý finanční rámec 2014–2020.
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1         Pravidla pro sledování a podávání
zpráv
Upřesněte
četnost a podmínky.
Budoucí
fórum pro dozor nad trhem (EMSF) bude představovat platformu pro diskuse
ohledně řádného provádění tohoto budoucího nařízení.
Závěrečné
ustanovení rovněž navrhuje, aby Komise provedla hodnocení a vypracovala
zprávu o jeho provádění pět let po jeho vstupu v platnost. Tím
by se měly identifikovat možné problémy a nedostatky nařízení a mohlo
by to tvořit výchozí bod pro další akce, včetně možného návrhu
na jeho změnu za účelem dalšího zdokonalení rámce pro dozor nad
trhem.
2.2         Systém řízení a kontroly

2.2.1      Zjištěná rizika
Rizika
v souvislosti s řádným fungováním systému RAPEX (např.
nárůst počtu oznámení, který by mohl odvádět pozornost od
skutečně nebezpečných výrobků nebo snížit jeho
důvěryhodnost, problémy v oblasti IT, jako je zhroucení systému,
a otázky důvěrnosti).
Rizika
v souvislosti s fungováním ICSMS se týkají zejména problémů
v oblasti IT, jako je možné zhroucení systému, a otázek
důvěrnosti.
2.2.2      Předpokládané metody
kontroly
Předpokládané
metody kontroly jsou stanoveny ve finančním nařízení a jeho
prováděcích pravidlech.
2.3         Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
Upřesněte
stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
Komise
musí zajistit, aby finanční zájmy Unie byly chráněny prevencí
podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami,
a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním
neoprávněně vyplacených částek a případně
účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi
v souladu s nařízeními (ES, Euratom) č. 2988/95, (Euratom,
ES) č. 2185/96 a (ES) č. 1073/1999. Kromě uplatnění všech
regulačních kontrolních mechanismů vypracují příslušné útvary
Komise strategii pro boj proti podvodům, která je v souladu s novou
strategií Komise proti podvodům (CAFS), která byla přijata dne 24.
června 2011, aby se mimo jiné zajistilo, že její vnitřní kontroly
zaměřené proti podvodům jsou plně v souladu s CAFS a
přístup k řízení rizika podvodů je zaměřen na zjišťování
oblastí s rizikem podvodů a adekvátních reakcí. V případě
potřeby budou zřízeny skupiny pro vytváření sítí a odpovídající
nástroje IT specializované na analýzu případů podvodů spojených
s programem Spotřebitelé. Zejména bude zavedena řada
opatření:
·
rozhodnutí, dohody a smlouvy vyplývající
z provádění programu Spotřebitelé Komisi, OLAF a Účetní
dvůr výslovně zmocní k provádění auditů, kontrol na
místě a inspekcí,
·
ve fázi vyhodnocování výzev k předkládání
návrhů/nabídek se navrhovatelé a uchazeči prověří podle
zveřejněných kritérií pro vyloučení na základě prohlášení a
systému včasného varování (EWS),
·
pravidla, která upravují způsobilost
nákladů, budou zjednodušena v souladu s ustanoveními
finančního nařízení,
·
všem pracovníkům, kteří se podílejí na
řízení smluv, i auditorům a kontrolorům, kteří
ověřují prohlášení příjemců na místě, se zajistí
pravidelná odborná příprava v oblasti problematiky podvodů a
nesrovnalostí.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
3.1         Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky
Stávající výdajové rozpočtové položky
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová položka || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo        [název……………………….……...……….] || RP/NRP([47]) || zemí ESVO[48] || kandidátských zemí[49] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 Č. 1: Vnitřní trh zboží a odvětvových politik || 02.03.01.   || RP || ANO || NE || NE || NE
 Č. 3: Bezpečnost a občanství || 17.01.04.01 Správní výdaje na podporu programu Spotřebitelé na období 2014–2020 || NRP || ANO || NE || NE || NE
Nové rozpočtové položky, jejichž
vytvoření se požaduje
V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
a rozpočtových položek.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová položka || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [název……………………….……...……….] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 Č. 3: Bezpečnost a občanství || 17 02 01 Program Spotřebitelé na období 2014– 2020 || RP || ANO || ANO || NE || NE
3.2         Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1      Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje[50]

v milionech EUR v běžných cenách (zaokrouhleno na
3 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || 1 || Vnitřní trh zboží a odvětvových politik
 GŘ: ENTR ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové položky 02.03.01 || Závazky || (1) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Platby || (2) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[51] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Číslo rozpočtové položky: || Závazky || (1a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Platby || (2a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM prostředky pro GŘ ENTR || Závazky || =1+1a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Platby || =2+2a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (3) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Platby || (4) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 CELKEM prostředky z okruhu 02 víceletého finančního rámce || Závazky || =3+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Platby || =4+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Okruh víceletého finančního rámce: || 3 || Bezpečnost a občanství
 GŘ: SANCO ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové položky 17.02.01 || Závazky || (1) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Platby || (2) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[52] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové položky: 17.01.04.01 || Závazky || (1a) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Platby || (2a) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM prostředky pro GŘ SANCO || Závazky || =1+1a || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Platby || =2+2a || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (3) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Platby || (4) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (5) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 CELKEM prostředky z okruhu 3 víceletého finančního rámce || Závazky || =3+ 5 || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Platby || =4+ 5 || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
Má-li návrh/podnět dopad na více okruhů:
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (6) || 4,300 || 4,360 || 4,421 || 4,484 || 4,547 || 4,612 || 26,724
 Platby || (7) || 2,800 || 4,330 || 4,391 || 4,452 || 4,515 || 6,236 || 26,724
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (8) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 CELKEM prostředky z okruhu 1 až 4 víceletého finančního rámce (referenční částka) || Závazky || =6+ 8 || 4,400 || 4,460 || 4,521 || 4,584 || 4,647 || 4,712 || 27,324
 Platby || =7+ 8 || 2,900 || 4,430 || 4,491 || 4,552 || 4,615 || 6,336 || 27,324
 Okruh víceletého finančního rámce: || 5 || Správní výdaje
v milionech EUR v běžných cenách (zaokrouhleno na
3 desetinná místa)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 GŘ ENTR ||   ||   ||
  Lidské zdroje || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4,716
  Ostatní správní výdaje || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 GŘ SANCO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Lidské zdroje || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
  Ostatní správní výdaje (služební cesty, zasedání) || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 CELKEM || Prostředky || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 CELKEM prostředky z okruhu 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
v milionech EUR v běžných cenách (zaokrouhleno na
3 desetinná místa)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 CELKEM prostředky z okruhu 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 6,392 || 6,452 || 6,513 || 6,576 || 6,639 || 6,704 || 39,276
 Platby || 4,892 || 6,422 || 6,483 || 6,544 || 6,607 || 8,328 || 39,276
3.2.2      Odhadovaný dopad na
operační prostředky
Návrh/podnět vyžaduje využití provozních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa) v současných cenách
 Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
   ||
 Druh výstupu[53] || Průměrné náklady výstupu || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Celkový počet výstupů || Náklady celkem
 SPECIFICKÝ CÍL[54]: Průběžně přezkoumávat stávající acquis vnitřního trhu a navrhnout nové legislativní nebo nelegislativní opatření, kdykoli je to vhodné. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pokyny a srovnávací činnosti ||   || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 6 || 0,300 ||
 Technické poradenství a pomoc ||   || 0,600 || 1 || 0,600 || 1 || 0,600 || 1 || 0,600 || 1 || 0,600 || 1 || 0,600 || 1 || 0,600 || 6 || 3,600 ||
 Podpora evropských politik dozoru nad trhem ||   || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 1 || 0,050 || 6 || 0,300
 Spolupráce se třetími zeměmi ||   || 0,100 || 1 || 0,100 || 1 || 0,100 || 1 || 0,100 || 1 || 0,100 || 1 || 0,100 || 1 || 0,100 || 6 || 0,600
 Podpora orgánů dozoru nad trhem (včetně ICSMS) ||   || 0,500 || 2 || 0,500 || 2 || 0,500 || 2 || 0,500 || 2 || 0,500 || 2 || 0,500 || 2 || 0,500 || 12 || 3,000
 Mezisoučet za specifický cíl ENTR || 6 || 1,300 || 6 || 1,300 || 6 || 1,300 || 6 || 1,300 || 6 || 1,300 || 6 || 1,300 || 36 || 7,800
 SPECIFICKÝ CÍL: SANCO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Činnosti v oblasti dozoru nad trhem a prosazování (společné činnosti, výměny úředníků, financování sekretariátu fóra pro dozor nad trhem) ||   || 2,357 || 3 || 2,242 || 3 || 2,287 || 3 || 2,333 || 3 || 2,380 || 3 || 2,427 || 3 || 2,425 || 18 || 14,144
 Další rozvoj a řízení systému RAPEX (zejména aplikací IT) ||   || 0,797 || 1 || 0,758 || 1 || 0,773 || 1 || 0,788 || 1 || 0,804 || 1 || 0,820 || 1 || 0,837 || 6 || 4,780
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet za specifický cíl SANCO || 4 || 3,000 || 4 || 3,060 || 4 || 3,121 || 4 || 3,184 || 4 || 3,247 || 4 || 3,312 || 24 || 18,924
 NÁKLADY CELKEM ||   || 4,300 ||   || 4,360 ||   || 4,421 ||   || 4,484 ||   || 4,547 ||   || 4,612 ||   || 26,724
3.2.3      Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
3.2.3.1   Shrnutí
Návrh/podnět vyžaduje využití správních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR v
běžných cenách (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje ENTR || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4,716
 Lidské zdroje SANCO (průměrné náklady na FTE: 131 000 EUR) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
 Ostatní správní výdaje ENTR || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Ostatní správní výdaje SANCO || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 Mimo OKRUH 5[55] víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Ostatní výdaje správní povahy SANCO || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 CELKEM || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 12,552
3.2.3.2   Odhadované potřeby v
oblasti lidských zdrojů
Návrh/podnět vyžaduje využití lidských
zdrojů, jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR v běžných cenách
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 02 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) – ENTR || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786
 17 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) – SANCO (průměrné náklady na FTE: 131 000 EUR) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048
 XX 01 01 02 (při delegacích) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 04 yy[56] || – v ústředí[57] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 – při delegacích || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v nepřímém výzkumu) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Jiné rozpočtové položky (upřesněte) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 CELKEM (ENTR, SANCO) || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834
XX je oblast politiky
nebo dotčená hlava rozpočtu.
Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou
pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny
na řízení akce a/nebo byly vnitřně přeobsazeny v rámci
GŘ, a případně doplněny z dodatečného
přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci
ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová
omezení. Požadované zdroje jsou uvedeny bez ohledu na úkoly, které bude plnit
výkonná agentura. Tento návrh nevede k navýšení zdrojů, se kterými se již
počítá pro výkonnou agenturu.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci   || Administrátoři: Zajišťovat a sledovat řádné provádění a uplatňování politik EU v oblasti dozoru nad trhem a podávat příslušné zprávy. Účastnit se vypracovávání nástrojů a provádět srovnávání jednotlivých členských států, pokud jde o prosazování nařízení o dozoru nad trhem. Účastnit se provozování systému RAPEX, včetně posuzování oznámení a reakcí. Řízení a rozvoj platformy ICSMS a odpovídajících pokynů. Sledovat vývoj politiky v oblasti dozoru nad trhem a výměnu informací mezi členskými státy. Účastnit se jakožto zástupci Komise zasedání skupin odborníků zabývajících se dozorem nad trhem. Koncipovat nové činnosti nebo rozšiřovat stávající činnosti a zabývat se koncepčními otázkami. Rozvíjet a zajišťovat koordinaci dozoru nad trhem mezi členskými státy a jejich společné akce. Účastnit se vypracovávání, přijetí a následného uplatňování revidovaných pokynů pro systém RAPEX a revidovaných pokynů pro posuzování rizik. Asistenti: Poskytovat administrativní pomoc v souvislosti s fungováním systému RAPEX jakožto členové interního týmu pro systém RAPEX. Hlásit možné nesrovnalosti nebo přesahy v oznámeních a poskytovat podporu a pomoc při zasedáních kontaktních míst systému RAPEX. Pomáhat s následnými kroky u oznámení v systému RAPEX pod dohledem odpovědného administrátora v případě formálního nesouladu oznámení. Pomáhat s přípravou týdenních zpráv o validovaných oznámeních. Koordinovat a schvalovat žádosti o překlad v systému Poetry. Pomáhat s prováděním a uplatňováním standardů vnitřní kontroly, zejména tím, že zajistí kontinuitu činnosti u koordinátora týmu varování v systému RAPEX a řízení v případech, kdy nové problémy vyžadují jejich pozornost. Koordinovat správu dokumentů a informací v souvislosti s validací oznámení a reakcemi v systému RAPEX. Vypracovávat a řídit statistiky a zprávy týkající se systému RAPEX. Vypracovávat vnitřní postupy související s řízením systému GRAS RAPEX a pomáhat s prací na odpovídajících příručkách.
 Externí zaměstnanci ||
3.2.4      Soulad
se stávajícím víceletým finančním rámcem
Návrh je v souladu s novým víceletým finančním rámcem na
období 2014–2020, který navrhla Komise.
3.2.5      Příspěvky
třetích stran
Návrh nepočítá se spolufinancováním od
třetích stran.
3.3         Odhadovaný dopad na
příjmy
Návrh nemá žádný finanční dopad na
příjmy.
[1]               Cílem harmonizačních pravidel je dosáhnout volného
pohybu tím, že se na vysoké úrovni budou hájit veřejné zájmy, které by
členské státy jinak mohly využít jako zdůvodnění pro uložení
omezení obchodu s výrobky.
[2]               V souladu s mezinárodními dohodami EU se
zeměmi ESVO a Tureckem.
[3]               Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4.
[4]               Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30.
[5]               KOM(2011) 206 v konečném znění.
[6]               COM(2012) 573 final.
[7]               Úř. věst. C , , s. .
[8]               Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30.
[9]               Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4.
[10]             2010/2085(INI).
[11]             Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.
[12]             Úř. věst. L 165, 30.6.2010, s. 1.
[13]             Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82.
[14]             Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.
[15]             Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
[16]             Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
[17]             Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.
[18]             Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 11.
[19]             Úř. věst. L 399, 30.12.1989, s. 18.
[20]             Úř. věst. L 121, 15.5.1993, s. 20.
[21]             Úř. věst. L 100, 19.4.1994, s. 1.
[22]             Úř. věst. L 164, 30.6.1994, s. 15.
[23]             Úř. věst. L 213, 7.9.1995, s. 1.
[24]             Úř. věst. L 181, 9.7.1997, s. 1.
[25]             Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 10.
[26]             Úř. věst. L 106, 3.5.2000, s. 21.
[27]             Úř. věst. L 162, 3.7.2000, s. 1.
[28]             Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 24.
[29]             Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 24.
[30]             Úř. věst. L 374, 27.12.2006, s. 10.
[31]             Úř. věst. L 154, 14.6.2007, s. 1.
[32]             Úř. věst. L 191, 18.7.2008, s. 1.
[33]             Úř. věst. L 170, 30.6.2009, s. 1.
[34]             Úř. věst. L 264, 8.10.2009, s. 12.
[35]             Úř. věst. L 330, 16.12.2009, s. 10.
[36]             Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 88.
[37]             Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 5.
[38]             Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 21.
[39]             Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.
[40]             Úř. věst. L 316, 14.11.2012, s. 12.
[41]             Úř. věst. L 292, 14.11.1996,
s. 2.
[42]             ABM: řízení podle činností (Activity-Based
Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností
(Activity-Based Budgeting).
[43]             Úplný seznam odvětvových právních předpisů
je uveden v příloze tohoto nařízení.
[44]             Uvedené v článku 185 finančního
nařízení.
[45]             Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 1.
[46]             Rozhodnutí Komise K(2008) 4943 ze dne 9. září 2008.
[47]             RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
prostředky.
[48]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
[49]             Kandidátské země a případně potenciální
kandidátské země západního Balkánu.
[50]             Jednotlivé částky závisí na výsledku návrhu nového
víceletého finančního rámce na období 2014–2020, který předložila
Komise.
[51]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[52]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[53]             Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány
(např. počet financovaných studentských výměn, počet
vybudovaných kilometrů silnic atd.).
[54]             Popsaný v části 1.4.2. „Specifické cíle…“.
[55]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[56]             Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
prostředků (bývalé položky „BA“).
[57]             V podstatě na strukturální fondy, Evropský
zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský
fond.