				|

		52011PC0789

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu /* KOM/2011/0789 v konečném znění - 2011/0372 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.
SOUVISLOSTI NÁVRHU

Po rozsáhlých konzultacích s členskými
státy a zúčastněnými stranami a posouzení dopadů Komise navrhuje
revizi mechanismu monitorování stanoveného v rozhodnutí Evropského parlamentu a
Rady č. 280/2004/ES[1]
nahrazením tohoto rozhodnutí. Návrh usiluje o zlepšení stávajícího systému
monitorování a podávání zpráv za účelem zajištění souladu se závazky
a povinnostmi Unie a členských států plynoucími ze stávajících a
budoucích mezinárodních dohod o změně klimatu, splnění zákonných
požadavků klimaticko-energetického balíčku a podpory vývoje
nástrojů pro zmírňování změny klimatu a přizpůsobování
se této změně na úrovni Unie.
Komise navrhuje nahradit rozhodnutí č.
280/2004/ES nařízením vzhledem k širší působnosti tohoto právního předpisu,
většímu počtu příjemců a vysoce odborné a harmonizované
povaze mechanismu monitorování a také za účelem usnadnění jeho
provádění.
·
Odůvodnění a cíle návrhu
Cílem Rámcové úmluvy Organizace spojených
národů o změně klimatu (UNFCCC), která byla jménem Evropského
společenství schválena rozhodnutím Rady č. 94/69/ES[2] ze dne 15. prosince 1993 o
uzavření Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně
klimatu, je stabilizovat koncentrace skleníkových plynů v atmosféře
na úrovni, která by zabránila nebezpečnému narušení klimatického systému
lidskou činností. Aby se tohoto cíle dosáhlo, neměl by být celkový
nárůst průměrné roční teploty při zemském povrchu
vyšší než 2 °C ve srovnání s úrovní před industrializací. Čtvrtá
hodnotící zpráva Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) ukazuje, že
pro dosažení uvedeného cíle musí celosvětové emise skleníkových plynů
kulminovat nejpozději v roce 2020.
Kjótský protokol, který Unie ratifikovala dne
31. května 2002[3]
a vstoupil v platnost dne 16. února 2005, stanoví závazné cíle Unie a
členských států (kromě Malty a Kypru) pro snížení nebo omezení
emisí skleníkových plynů. V březnu roku 2007 přijala Evropská
rada pevný závazek snížit do roku 2020 celkové emise skleníkových plynů v
EU o nejméně 20 % ve srovnání s rokem 1990 a o 30 % za předpokladu,
že se ostatní vyspělé země rovněž zavážou ke srovnatelným
snížením emisí a hospodářsky vyspělejší rozvojové země
přispějí podle svých schopností. Klimaticko-energetický balíček,
schválený v prosinci 2008, zakotvil cíle 20% snížení do právních
předpisů. Tyto cíle jsou rovněž součástí rozhodnutí 2/CP.15
(dále jen „Kodaňská dohoda“), které Unie a členské státy schválily
dne 28. ledna 2010.
Cílem rozhodnutí č. 280/2004/ES (dále jen
„rozhodnutí o mechanismu monitorování“) bylo zavedení mechanismu monitorování
veškerých antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů
skleníkových plynů, na něž se nevztahuje Montrealský protokol,
zhodnocení pokroku členských států při plnění závazků
podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu, provádění požadavků na
podávání zpráv podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a zajištění
včasnosti, úplnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a transparentnosti
podávání zpráv Unií a jejími členskými státy sekretariátu úmluvy UNFCCC.
Cíle navrhované revize jsou:
–
do nařízení o mechanismu monitorování
začlenit povinnosti týkající se podávání zpráv, které vyplývají z úmluvy UNFCCC,
Kjótského protokolu a následných, na jeho základě přijatých
rozhodnutí, pokud jde o emise skleníkových plynů a poskytování
finanční a technologické podpory rozvojovým zemím;
–
pomoci Unii a členským státům splnit
závazky ke zmírňování změny klimatu a provádění
klimaticko-energetického balíčku;
–
podpořit vývoj nových nástrojů Unie pro
zmírnění změny klimatu a přizpůsobování se této
změně.
Tento návrh rovněž vylepšuje požadavky na
monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů na základě
šestileté zkušenosti s prováděním rozhodnutí č. 280/2004/ES
a jeho prováděcích ustanovení, konkrétně rozhodnutí č.
2005/166/ES[4],
a zkušenosti s prováděním různých požadavků úmluvy UNFCCC.
·
Obecné souvislosti
Potřeba revidovat rozhodnutí o mechanismu
monitorování vychází z následujících důvodů.
–
Rozhodnutí č. 280/2004/ES o mechanismu
monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění
Kjótského protokolu a jeho prováděcí ustanovení představují hlavní
nástroje pro monitorování, vykazování a ověřování emisí skleníkových
plynů. Stanoví podrobnosti týkající vykazování antropogenních emisích skleníkových
plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů za účelem
poskytování informací o vnitrostátních programech snižování emisí, odhadech
emisí skleníkových plynů a politikách a opatřeních v oblasti změny
klimatu, jež jsou v souladu s úmluvou UNFCCC.
–
Šestileté zkušenosti s prováděním těchto
dvou rozhodnutí a zkušenosti získané při mezinárodních jednáních a při
provádění různých požadavků úmluvy UNFCCC ukázaly, že existují
oblasti, které by bylo možno podstatně zlepšit. Potřeba posílit
zmírňující opatření na úrovni EU a členských států a
splňovat nové a budoucí mezinárodní a vnitrostátní závazky,
včetně strategie Evropa 2020, vyžaduje lepší systém monitorování a
podávání zpráv.
–
S cílem zabývat se obavami z rostoucí hrozby
globální změny klimatu v důsledku zvyšujících se koncentrací
skleníkových plynů v atmosféře Unie provádí a plánuje řadu
zmírňujících politik a opatření. Vytvoření pevného rámce pro
monitorování, vyhodnocování, vykazování a ověřování emisí
skleníkových plynů je důležitou součástí tohoto procesu,
neboť EU umožní účinněji vytvářet a provádět budoucí politiky
a posuzovat a prokazovat, že plní své závazky.
–
Na konferenci smluvních stran úmluvy UNFCCC v
Kodani (COP 15) se Unie a členské státy zavázaly poskytnout rozvojovým
zemím významnou finanční a technologickou podporu na rychlé zahájení
činnosti a dlouhodobá opatření v oblasti změny klimatu.
Na 16. konferenci smluvních stran v Cancúnu se státy dohodly (odst. 40
rozhodnutí 1/CP.16), že každá rozvinutá země pod UNFCCC posílí podávání
zpráv o poskytování finanční a technologické podpory a podpory na
vybudování kapacit pro strany z řad rozvojových zemí. Posílené
podávání zpráv má zásadní význam pro uznání úsilí, které Unie
a členské státy vyvíjejí ke splnění svých závazků.
Revize rozhodnutí o mechanismu monitorování se
konkrétně pokusí řešit tyto otázky:
1)           Stávající systém monitorování a
vykazování emisí skleníkových plynů a zmírňujících opatření
není dostatečný pro provádění nových požadavků vyplývajících z
nových právních předpisů a nového mezinárodního vývoje v rámci úmluvy
UNFCCC.
Klimaticko-energetický balíček, který schválila
Rada a Evropský parlament v roce 2009, zavedl pro členské státy nové
požadavky na monitorování a podávání zpráv. Ty je třeba začlenit do
stávajícího systému monitorování a podávání zpráv, aby nabyly účinnosti.
„Cancúnské dohody“ (rozhodnutí 1/CP.16) v rámci úmluvy UNFCCC rovněž
vyžadují rozsáhlejší vykazování emisí a zmírňujících opatření v
návaznosti na Kjótský protokol.
2)           Na úrovni EU nejsou k dispozici
dostatečné údaje, které by podpořily rozvoj a provádění budoucích
politik.
V řadě oblastí/odvětví, která mají
při snižování emisí skleníkových plynů a přijímání opatření
na úrovni EU velký význam, nejsou v současnosti shromaždovány žádné nebo
jen nedostatečné údaje, na jejichž základě by bylo možné účinně
navrhovat a provádět politiky. Jedná se o: a) námořní dopravu; b)
letectví; c) využívání půdy, změny ve využívání půdy a lesnictví
(LULUCF) a d) přizpůsobování.
3)           Stávající systém monitorování a
podávání zpráv řeší emise skleníkových plynů a zmírňující
opatření, ale nebere v úvahu soulad s novými závazky podle úmluvy UNFCCC,
týkajícími se poskytování finanční a technologické podpory rozvojovým
zemím, a ani tento soulad nezajišťuje.
Unie se mezinárodně zavázala poskytnout
rozvojovým zemím významnou finanční a technologickou podporu na rychlé
zahájení činnosti a dlouhodobá opatření v oblasti změny klimatu.
Transparentní a obsáhlé informace o druhu a výši poskytnuté podpory jsou
zásadní pro zajištění viditelnosti Unie, účinné předání zprávy
Unie týkající se změny klimatu a její důvěryhodnost ve vztahu k
našim mezinárodním partnerům. Výše uvedené problémy často vyvolávaly ze
strany ostatních států ostrou kritiku, že Unie a její členské státy
neplní své závazky a že tyto problémy je třeba řešit.
4)           Jsou nutné další údaje a informace
za účelem sledování pokroku při plnění cílů snižování emisí,
zejména cílů v rámci strategie Evropa 2020.
Strategie Evropa 2020, nová integrovaná
strategie hospodářské politiky Unie pro růst
a zaměstnanost, mezi hlavními cíli uvádí unijní a vnitrostátní cíle
snižování emisí.
5)           Informace, jež se v současnosti
podávají v souladu s rozhodnutím o mechanismu monitorování, se vyznačují
nedostatečnou transparentností, včasností, jednotností, úplností
a srovnatelností.
Poměrně vysoký počet případů
nedodržování předpisů v posledních letech naznačuje, že transparentnost,
přesnost, jednotnost a účinnost stávajícího systému monitorování a
podávání zpráv lze zlepšit.
6)           Zkušenosti ukázaly, že je třeba
urychleně zjednodušit a zefektivnit stávající požadavky na podávání zpráv.
Zkušenosti s prováděním rozhodnutí o
mechanismu monitorování ukázaly, že některé požadavky na podávání zpráv nepřinesly
očekávané výsledky nebo že informace nebyly použity tak, jak se předpokládalo.
Dále ukazují, že zlepšit lze rovněž propojení nástrojů podávání
zpráv.
·
Platná ustanovení vztahující se na oblast
návrhu
Mechanismus monitorování je v současné
době stanoven rozhodnutím č. 280/2004/ES, které bude podle tohoto
návrhu zrušeno.
·
Soulad s ostatními politikami a cíli
Unie
Revize rozhodnutí o mechanismu monitorování:
–
přispívá k celkovému cíli
klimaticko-energetického balíčku, jímž je snížit celosvětové emise
skleníkových plynů, je v souladu s jednotlivými právními nástroji
přijatými v rámci tohoto balíčku a usiluje o lepší provádění
dalších politik v oblastech, které ještě nejsou tímto balíčkem
dostatečně pokryty;
–
je v souladu s diskusemi vedenými v rámci úmluvy UNFCCC
o budoucích systémech měření, vykazování a ověřování emisí,
opatřeních a poskytování finanční podpory jak z hlediska problémů
zahrnutých do návrhu, tak z hlediska oblastí, v nichž má být vykazování posíleno;
–
je v souladu se strategií Evropa 2020, mezi jejíž
hlavní cíle patří závazek omezit emise a která vyžaduje, aby byly k
dispozici aktualizované a nejnovější informace o opatřeních v
oblasti změny klimatu, které umožní sledovat pokrok členských
států a Unie;
–
je v souladu s cíli Unie v oblasti zjednodušování a
zlepšování právní úpravy, jelikož revize vychází ze zkušeností získaných
při provádění a ze zpětné vazby od zúčastněných stran.
Revize se snaží řešit zjištěné slabiny a problémy a případně
zjednodušit požadavky na podávání zpráv. Nové požadavky jsou sladěny se
stávajícími toky podávání zpráv a potřebami informací a berou je
plně v úvahu.

2.
VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI
A POSOUZENÍ DOPADŮ

·
Metody konzultací, hlavní odvětví, na
něž se konzultace zaměřují, a obecný profil respondentů
Kromě zasedání odborníků a seminářů
proběhla na internetu ve dnech 7. března 2011 až 29. dubna 2011
veřejná konzultace zúčastněných stran, která se zabývala všemi
aspekty plánované revize rozhodnutí č. 280/2004. Internetový dotazník byl
k dispozici na internetových stránkách GŘ pro oblast klimatu a stránkách
„Váš hlas“. Dotazník byl dostupný ve všech úředních jazycích a
zúčastněné strany o něm byly řádně informovány.
Odpovědi zaslaly soukromé osoby, orgány státní správy, nevládní
organizace, soukromé společnosti, průmyslové skupiny a výzkumné
instituce.
·
Výsledek internetové veřejné konzultace
Údaje shromážděné na základě internetové
konzultace zúčastněných stran ukazují, že se občané EU živě
zajímají o otázky související se změnou klimatu a podporují další zlepšení
systému podávání zpráv, zejména pokud jde o komplexnost a transparentnost informací.
Celkově respondenti mají za to, že přes relativně značné množství
a dobrou kvalitu informací a údajů o změně klimatu zde stále
existuje prostor pro zlepšení, a většina respondentů se domnívá, že
by bylo dobré zdokonalit požadavky ve všech oblastech, kterými se zabývá toto
posouzení dopadů. Výsledky konzultací jsou k dispozici online[5].
·
Konzultace s členskými státy
V letech 2009, 2010 a 2011 se uskutečnily
dva semináře, řada technických a odvětvově zaměřených
schůzek odborníků a mnoho projektů, jejichž účelem bylo
informovat členské státy o revizi rozhodnutí o mechanismu monitorování. Na
těchto zasedáních se členské státy dohodly, že je zapotřebí
rozhodnutí o mechanismu monitorování revidovat, aby zohledňovalo vývoj na
úrovni Unie i na mezinárodní úrovni a poznatky získané během jeho
provádění. Členské státy však vyjádřily obavy z možného
následného zvýšení administrativní zátěže.
Sedm členských států (Finsko, Maďarsko,
Německo, Nizozemsko, Slovensko, Španělsko a Švédsko) se
dobrovolně přihlásilo k poskytnutí informací týkajících se
administrativní zátěže/administrativních nákladů. Tyto členské
státy byly konzultovány dvakrát formou dotazníku. Na druhý dotazník však
odpovědělo pouze pět z nich (Finsko, Maďarsko, Německo,
Nizozemsko a Švédsko). Slabou odezvu na druhý dotazník z velké části
způsobila skutečnost, že se tento dotazník zabýval hlavně novými
ustanoveními, které zavede nové nařízení o mechanismu monitorování.
Pro členské státy bylo tudíž obtížné odhadnout potenciální administrativní
zátěž. V návaznosti na to a na stanovisko řídící skupiny pro
posouzení dopadů byli zástupci členských států kontaktováni
telefonicky a e-mailem a požádáni o další údaje nebo o objasnění zaslaných
informací. Díky tomu byly získány konečné údaje o administrativní
zátěži, z nichž vychází posouzení dopadů.
·
Posouzení dopadů
Posouzení dopadů zkoumalo několik
otázek, včetně:
–
cyklu přezkumů a zajištění souladu
na úrovni EU v rámci rozhodnutí o „sdílení úsilí“;
–
požadavků na vykazování emisí z mezinárodní
námořní dopravy;
–
požadavků na podávání zpráv o dopadech
letectví na světové klima, které nejsou spojeny s CO2;
–
požadavků na podávání zpráv o
přizpůsobování se změně klimatu;
–
dalších požadavků na podávání zpráv o LULUCF;
–
požadavků na podávání zpráv o finanční a
technologické podpoře poskytnuté rozvojovým zemím;
–
souladu s ostatními právními nástroji EU
zaměřenými na látky znečišťující ovzduší a zlepšení na
základě minulých zkušeností s jejich prováděním.
Posouzení dopadů zvažovalo u každé z
těchto otázek různé možnosti politiky. Podrobně byly posuzovány
potenciální ekonomické a environmentální dopady. Podrobné vyhodnocení
těchto možností je uvedeno v posouzení dopadů připojeném k
návrhu a bude k dispozici na této internetové adrese: http://ec.europa.eu/clima/studies/g-gas/index_en.htm.
·
Shrnutí navrhovaných opatření
Hlavním cílem tohoto nařízení je pomoci
Unii a jejím členským státům plnit jejich vnitrostátní, unijní a
mezinárodní závazky a cíle a dále rozvíjet politiku prostřednictvím transparentního,
přesného, jednotného, srovnatelného a úplného podávání zpráv.
Stávající mezinárodní požadavky na podávání
zpráv již nyní vyžadují každoroční vykazování emisí skleníkových
plynů a jednou za čtyři roky podávání dalších informací
souvisejících s klimatem (odhady, zmírňující opatření, podpora
poskytovaná rozvojovým zemím, přizpůsobování). Podávání zpráv je však
již dlouho považováno za nedostačující a panuje značný mezinárodní
tlak na posílení a rozšíření stávajících požadavků na podávání zpráv a
na zvýšení jeho četnosti. To je obzvláště důležité v tomto
kritickém období, kdy má hospodářský vývoj značný vliv na vývoj
zmírňujících politik a kdy poskytnutí včasných varovných signálů
může významně ovlivnit schopnost země přijmout
potřebná opatření a zajistit, aby udržitelný hospodářský
růst zůstal oddělen od emisí skleníkových plynů. Tyto úvahy
se promítly do konkrétních požadavků v nedávných mezinárodních dohodách z Cancúnu
(rozhodnutí 1/CP.16), které vyžadují značné množství spolehlivých,
komplexních informací (o odhadech, zmírňujících opatřeních,
podpoře poskytované rozvojovým zemím) poskytovaných každé dva roky s cílem
posílit závazky, které se strany rozhodly přijmout. Tyto mezinárodní
požadavky zároveň doplňují požadavky na úrovni EU, které byly nedávno
zavedeny v rámci klimaticko-energetického balíčku, v němž je znovu jasně
uznána potřeba lepších a aktuálnějších údajů a informací. Shromažďování
aktuálnějších informací od členských států, zejména jejich
odhady emisí skleníkových plynů a informace o zmírňujících
opatřeních v neposlední řadě přispějí k provádění
strategie Evropa 2020, mezi jejíž hlavní cíle patří evropské i
vnitrostátní cíle omezování emisí. V této souvislosti nařízení navrhuje
posílit rámec monitorování, podávání zpráv a přezkumu v EU, a tím umožnit
provádění vnitrostátních a mezinárodních závazků a stávajících
politik a další vývoj politik efektivním způsobem.
Vzhledem k nejistotě, která souvisí s
režimem v oblasti klimatu v období po Kjótském protokolu, a k potřebě
ročního cyklu zajištění souladu pro provádění rozhodnutí o
„sdílení úsilí“ zahrnuje tento návrh
stanovení přezkumu údajů o skleníkových plynech poskytovaných
členskými státy na úrovni Unie, čímž zajistí posouzení
souladu s cíli rozhodnutí o „sdílení úsilí“ komplexním, transparentním,
důvěryhodným a včasným způsobem, jak je stanoveno v klimaticko-energetickém
balíčku.
Návrh zaujímá obezřetný postoj k vykazování
emisí z mezinárodní námořní dopravy a odvětví LULUCF, kde stále
probíhají politické diskuse jak v rámci Unie, tak na mezinárodní úrovni. Zajišťuje,
aby mechanismus monitorování poskytoval odpovídající rámec pro stanovení
podrobných požadavků na podávání zpráv v pozdějším stadiu, kdy bude
dosaženo konkrétního politického konsensu, ať již na mezinárodní úrovni
či na úrovni Unie. To zajišťuje soudržnost s budoucím politickým
rámcem, zamezuje překrývání činností a je zárukou toho, že Unie bude
schopna provádět podrobné požadavky co nejúčinněji.
Návrh zajišťuje soudržnost se stávající
politikou Unie v oblasti dopadů letectví na světové klima, které
nejsou spojeny s CO2, jelikož požaduje, aby Komise dvakrát
ročně tyto dopady posuzovala na základě nejnovějších
dostupných údajů o emisích a vědeckých pokrocích. Tento přístup
se liší od přístupů, které byly zkoumány v posouzení dopadů, a svědčí
o užitečnosti informací, které získaly jiné útvary Komise během
procesu konzultací mezi jednotlivými útvary. Do návrhu byl zahrnut proto, že byl
považován za přístup, který dosáhne rovnocenných výhod s výrazně
nižší administrativní zátěží.
Pokud jde o podávání zpráv o odhadech,
politikách a opatřeních, návrh vyžaduje každoroční podávání zpráv,
aby bylo možno provádět roční posouzení závazků přijatých EU
na národní a mezinárodní úrovni, ale také aby bylo možno přijmout
včasná a účinná nápravná opatření. Je třeba poznamenat, že
mnoho členských států již nyní každoročně podává aktualizované
informace, pokud se tyto státy domnívají, že informace poskytnuté v
předchozím roce jsou již zastaralé. Návrh zaujímá pragmatický
přístup, jelikož nevyžaduje duplicitní předkládání podkladových
informací Komisi, ale spíše usiluje o zajištění toho, aby stávající
technické podkladové zprávy byly zpřístupněny veřejnosti.
Pokud jde o finanční a technologickou
podporu, návrh posiluje podávání zpráv na základě společných metodik,
v souladu s povinností Unie poskytovat transparentní a úplné informace
o finanční a technologické podpoře, kterou poskytuje rozvojovým
zemím.
Výroční zprávy o adaptačních
opatřeních pomohou identifikovat opatření přijatá členskými
státy a vytvořit adaptační strategii pro celou Unii. Zároveň
poskytnou informace a údaje pro informační mechanismus EU, což bude užitečný
nástroj pro tvůrce národních, regionálních a místních politik. V
souladu s posouzením dopadů se jedná o efektivní možnost, jelikož
s sebou nese omezenou administrativní zátěž, a přitom zajistí,
že Unie bude lépe schopna plnit své mezinárodní povinnosti v oblasti podávání
zpráv.
Návrh v neposlední řadě posiluje
stávající národní systémy v členských státech, jež slouží k podávání
zpráv o odhadech, politikách a opatřeních, a zajišťuje soulad s
ostatními právními nástroji zaměřenými na látky
znečišťující ovzduší. Tento postup je účinný, jelikož i
přes související zátěž zajistí z dlouhodobého hlediska lepší soulad s
předpisy, zjednodušení a nižší náklady. Návrh rovněž zahrnuje lepší
ustanovení o zabezpečení kvality/kontrole kvality a zavádí racionalizované
formáty podávání zpráv a pokyny ke zvýšení kvality a úplnosti
poskytovaných údajů a ke zjednodušení stávajících požadavků na
podávání zpráv bez nadměrné administrativní zátěže.

3.
PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

·
Právní základ
Právním základem legislativního návrhu je
čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Návrh sleduje legitimní
cíl spadající do působnosti čl. 191 odst. 1 Smlouvy o fungování
Evropské unie, konkrétně boj proti změně klimatu
(zmírňování a přizpůsobování). Účelem návrhu je zlepšit
dostupnost informací pro tvorbu politik a rozhodování Unie a koordinaci a jednotnost
podávání zpráv Unií a členskými státy v rámci úmluvy UNFCCC. Tohoto cíle
nelze dosáhnout pomocí méně omezujících opatření. Neovlivní stávající
obecné rozdělení odpovědností mezi Unií a členskými státy v
souvislosti s monitorováním, shromažďováním údajů a podáváním zpráv
stanovenými v rozhodnutí o mechanismu monitorování.
·
Zásada subsidiarity
Aby bylo opatření na úrovni EU
odůvodněné, je třeba dodržet zásadu subsidiarity:
a)           Nadnárodní povaha problému
(ověření potřebnosti)
Nadnárodní povaha změny klimatu je
důležitým faktorem při určování toho, zda je nezbytný zásah
Unie. Vnitrostátní opatření by sama o sobě nezajistila soulad s
mezinárodně dohodnutými závazky a nebyla by dostatečná pro
splnění cílů a úkolů stanovených v rozhodnutí o „sdílení
úsilí“. Je proto nezbytné, aby Unie vytvořila rámec umožňující
splnění mezinárodních a unijních požadavků, který zajistí pokud
možno harmonizované podávání zpráv. Zvýšení účinnosti v oblasti podávání
zpráv, které vyžaduje koordinaci řady nástrojů, a včasnosti a kvality
podávání zpráv v rámci úmluvy UNFCCC při shromažďování údajů ze
všech 27 členských států rovněž vyžaduje koordinaci na úrovni
Unie.
b)           Ověření účinnosti
(přidaná hodnota)
Kromě toho, že většina navrhovaných revizí
pramení ze stávajících nebo připravovaných unijních a mezinárodních
požadavků, opatření na úrovni Unie by díky své účinnosti zajistila
jasné výhody v porovnání s opatřeními na úrovni členských států.
Jelikož se zastřešující závazky přijímají na úrovni Unie, je
rovněž efektivnější vytvořit potřebné nástroje pro podávání
zpráv na úrovni Unie. Překonání zjištěných problémů, jako je
kvalita a včasnost zpráv podávaných Unií a členskými státy, navíc
vyžaduje koordinaci údajů a metod ve všech 27 členských státech, což
je účinnější provést na úrovni Unie.
Zkušenosti, zejména s vykazováním emisí
skleníkových plynů v rámci úmluvy UNFCCC, ukazují, že rozhodnutí o
mechanismu monitorování významným způsobem přispělo k usnadnění
a prosazování kvalitního podávání zpráv. Dodatečné kontroly a analýzy
údajů členských států v rámci rozhodnutí o mechanismu
monitorování zajistily lepší kvalitu podávání zpráv v rámci úmluvy UNFCCC,
aktivněji napomohly členským státům při plnění jejich
závazků a rovněž výrazně přispěly ke snížení počtu
případů nedodržení úmluvy UNFCCC. Pomohla také přidaná hodnota prosazování
souladu s předpisy, vyplývající z možnosti Komise zahajovat řízení o nesplnění povinnosti.
Očekává se, že rozšíření podávání
zpráv v rámci revidovaného mechanismu monitorování na nové oblasti, na něž
se vztahuje úmluva UNFCCC, např. na finanční a technologickou podporu,
přinese výhody podobného významu. Podávání zpráv podle revidovaného
mechanismu monitorování poskytne podrobnější posouzení a zhodnocení
údajů členských států a zajistí, aby byly jasně
identifikovány nedostatky a slabiny a byla přijata konkrétní opatření
k jejich řešení, což jsou dvě oblasti podávání zpráv, které jsou
zásadní pro mezinárodní důvěryhodnost Unie. Podávání zpráv podle
revidovaného mechanismu monitorování také zajistí alespoň určité
společné minimální standardy, jelikož informace byly prozatím podávány poněkud
nejednotným způsobem. V neposlední řadě bude důležité uplatňování
řízení o nesplnění povinnosti, aby se zajistilo, že veškeré zbývající
problémy budou řešeny interně v rámci Unie, a nikoli v rámci úmluvy UNFCCC,
kde by politické a právní důsledky mohly být značné.
Pokud jde o podávání zpráv o
přizpůsobování, revidovaný mechanismus monitorování bude mít podobné
výhody, které byly uvedeny výše, spolu s další výhodou, že zároveň
poskytne platformu pro sdílení osvědčených postupů. Přizpůsobování
je problém všech členských států, a proto centralizace podávání
informací povede k lepšímu pochopení potřeb, jež s ním souvisejí, a k nalezení
osvědčených postupů a nedostatků, které by bylo možné
řešit buď opatřením na úrovni Unie, nebo spoluprací mezi
členskými státy.
·
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou proporcionality
z těchto důvodů:
Nepřekračuje rámec toho, co je
nezbytné pro dosažení cíle zlepšení kvality údajů o změně
klimatu a zajištění souladu s mezinárodními a unijními požadavky.
Návrh je přiměřený celkovému
cíli Unie, který spočívá v dosažení kjótských cílů pro snížení emisí
skleníkových plynů, cílů Unie obsažených
v klimaticko-energetickém balíčku, Kodaňské dohodě a
rozhodnutí 1/CP.16 („cancúnské dohody“).
Návrh stanoví provádění mechanismu
monitorování, který je z hlediska postupů podobný mechanismu již prováděnému
podle rozhodnutí č. 280/2004/ES.

4.
ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Toto nařízení
bude prováděno za použití stávajícího rozpočtu a nebude mít dopad na
víceletý finanční rámec, jak je uvedeno ve finančním výkazu, který je
k nařízení připojen.

5.
NEPOVINNÉ PRVKY

·
Přezkum / revize / ustanovení o
skončení platnosti
Návrh zahrnuje ustanovení, které Komisi
umožňuje přezkoumat toto nařízení v souvislosti s budoucími
rozhodnutími týkajícími se úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu nebo jiných
právních předpisů Unie. Komise v případě nutnosti
změny tohoto nařízení navrhne Evropskému parlamentu a Radě a pozmění
stávající nebo přijme nové akty v přenesené pravomoci.
2011/0372 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o mechanismu monitorování a vykazování emisí
skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských
států a Unie vztahujících se ke změně klimatu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[6],

s ohledem na stanovisko Výboru regionů[7],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č.
280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí
skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského
protokolu[8]
zavedlo rámec pro monitorování antropogenních emisí skleníkových plynů ze
zdrojů a snížení pomocí propadů skleníkových plynů,
přičemž hodnotilo pokrok při plnění závazků vzhledem k
těmto emisím a provádělo požadavky na monitorování a podávání zpráv
podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu
(„UNFCCC“)[9]
a Kjótského protokolu[10]
v Evropské unii. Aby byl zohledněn nedávný a budoucí vývoj na
mezinárodní úrovni v souvislosti s úmluvou UNFCCC a Kjótským protokolem a byly
prováděny nové požadavky na monitorování a podávání zpráv stanovené v
právních předpisech Unie, je nutné uvedené rozhodnutí nahradit. Rozhodnutí
č. 280/2004/ES by mělo být nahrazeno nařízením vzhledem k širší
oblasti působnosti tohoto právního předpisu, zahrnutí dalších
kategorií osob, jichž se povinnosti týkají, zavedení komplexnějších a vysoce
technických ustanovení, zvýšené potřebě jednotných pravidel
uplatnitelných v celé Unii a kvůli snazšímu provádění.
(2)
Konečným cílem úmluvy UNFCCC je dosáhnout
stabilizace koncentrací skleníkových plynů v atmosféře na úrovni,
která by zabránila nebezpečnému narušení klimatického systému lidskou
činností. Aby se tohoto cíle dosáhlo, neměl by být celkový
nárůst průměrné roční teploty při zemském povrchu
vyšší než 2 °C ve srovnání s úrovní před industrializací.
(3)
Je třeba důkladně monitorovat,
vykazovat a pravidelně hodnotit emise skleníkových plynů v Unii a
členských státech a jejich úsilí zaměřovat se na změnu
klimatu.
(4)
K pokroku v řešení problémů spojených se
změnou klimatu vyváženým způsobem významně přispělo
rozhodnutí 1/CP.15 přijaté na konferenci smluvních stran úmluvy UNFCCC (dále
jen „rozhodnutí 1/CP.15“ nebo „Kodaňská dohoda“) a rozhodnutí 1/CP.16
přijaté na konferenci smluvních stran úmluvy UNFCCC („rozhodnutí 1/CP.16“
nebo „cancúnské dohody“). Tato rozhodnutí zavádějí nové požadavky na
monitorování a podávání zpráv, které se uplatní při realizaci ambiciózního
snížení emisí, k jakému se Unie a její členské státy zavázaly,
a poskytují podporu rozvojovým zemím. Rovněž uznávají, že zabývat se
přizpůsobením změně klimatu má stejnou prioritu jako
zmírňování dopadů. Rozhodnutí 1/CP.16 také vyžaduje, aby rozvinuté
země vypracovaly strategie nebo plány rozvoje nízkouhlíkového
hospodářství. Očekává se, že tyto strategie nebo plány
přispějí k vybudování nízkouhlíkové společnosti a zajistí
pokračující vysoký růst a udržitelný rozvoj. Toto nařízení by
mělo prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci usnadnit
provádění těchto a budoucích požadavků na monitorování a
podávání zpráv, jež vyplynou z dalších rozhodnutí nebo schválení
mezinárodní dohody v rámci úmluvy UNFCCC.
(5)
Klimaticko-energetický balíček přijatý v
roce 2009, zejména rozhodnutí č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o
úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly
splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových
plynů do roku 2020[11],
a směrnice 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se mění
směrnice 2003/87/ES s cílem zlepšit a rozšířit systém pro obchodování
s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství[12], představuje další
závazný příslib Unie a členských států významně snížit své
emise skleníkových plynů. Systém Unie pro monitorování a vykazování emisí
by měl být rovněž aktualizován s ohledem na nové požadavky
těchto právních předpisů.
(6)
Úmluva UNFCCC zavazuje Unii a její členské
státy k tomu, aby vypracovávaly, pravidelně aktualizovaly,
zveřejňovaly a předkládaly konferenci smluvních stran
národní inventury antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí
propadů všech skleníkových plynů, na něž se nevztahuje Montrealský
protokol z roku 1987 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, Vídeňské úmluvy na ochranu ozonové vrstvy (dále jen
„Montrealský protokol“)[13],
za použití srovnatelných postupů dohodnutých na konferenci smluvních
stran.
(7)
Ustanovení čl. 5 odst. 1 Kjótského protokolu
vyžaduje, aby Unie a členské státy zřídily a vedly vnitrostátní systém
pro odhad antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů všech
skleníkových plynů, na něž se nevztahuje Montrealský protokol, s
cílem zajistit provádění jiných ustanovení Kjótského protokolu. Rozhodnutí
1/CP.16 rovněž vyžaduje zavedení vnitrostátních předpisů pro
odhad antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů všech
skleníkových plynů, na něž se nevztahuje Montrealský protokol. Toto
nařízení by mělo umožnit provádění obou těchto
požadavků.
(8)
Zkušenosti s prováděním rozhodnutí č.
280/2004/ES ukázaly potřebu posílit součinnost a soulad s podáváním
zpráv podle jiných právních nástrojů, zejména se směrnicí Evropského
parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření
systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve
Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES[14], s nařízením Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 ze dne 18. října 2006, kterým se
zřizuje evropský registr úniků a přenosů
znečišťujících látek a kterým se mění směrnice Rady
91/689/EHS a 96/61/ES[15],
se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října
2001 o národních emisních stropech pro některé látky
znečisťující ovzduší[16],
s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ze dne
17. května 2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech[17] a s nařízením Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 ze dne 22. října 2008[18] o energetické statistice.
Přestože zefektivnění požadavků na podávání zpráv si vyžádá
změnu jednotlivých právních nástrojů, používání jednotných údajů
pro vykazování emisí skleníkových plynů je zásadní pro zajištění
kvality vykazování emisí.
(9)
Čtvrtá hodnotící zpráva Mezivládního panelu
pro změnu klimatu (IPCC) uvádí potenciál globálního oteplování u fluoridu
dusitého (dále jen „NF3“), jehož hodnota je zhruba 17 000krát
vyšší než u CO2. NF3 se v rostoucí míře používá v elektronickém
odvětví jako náhrada za zcela fluorované uhlovodíky (dále jen „PFC“) a
fluorid sírový (dále jen „SF6“). V souladu s čl. 191 odst. 2
Smlouvy o fungování Evropské unie musí být politika Unie v oblasti životního
prostředí založena na zásadě obezřetnosti. Tato zásada vyžaduje
monitorování NF3 za účelem posouzení hladiny emisí v Unii a
případně stanovení zmírňujících opatření.
(10)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní
inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů
nedostačují k tomu, aby bylo možno na úrovni členských států
stanovit emise CO2 z civilního letectví na národní úrovni, na které
se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Při přijímání ustanovení o povinnostech
podávat zprávy by Unie neměla na členské státy a malé a střední
podniky (SME) klást nároky, které jsou neúměrné vzhledem ke sledovaným
cílům. Emise CO2 z letů, na něž se nevztahuje
směrnice 2003/87/ES, představují pouze velmi malou část
celkových emisí skleníkových plynů a systém pro vykazování těchto
emisí by představoval nepřiměřenou zátěž vzhledem ke
stávajícím požadavkům na širší odvětví podle směrnice
2003/87/ES. Proto by emise CO2 z kategorie zdroje IPCC „1.A.3.A
civilní letectví“ měly být považovány za rovné nule pro účely
článku 3 a čl. 7 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(11)
Přestože se emise a snížení emisí skleníkových
plynů souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání
půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) započítávají do cíle Unie pro
snížení emisí podle Kjótského protokolu, nejsou součástí cíle 20% snížení
do roku 2020 v rámci klimaticko-energetického balíčku. Rozhodnutí č. 406/2009/ES
a směrnice 2003/87/ES vyžadují, aby Komise posoudila způsoby,
jak by bylo možné začlenit LULUCF do cíle pro rok 2020. Harmonogram této
práce je podmíněn výsledkem jednání o mezinárodní dohodě o
změně klimatu. V případě, že tato dohoda nebude
uzavřena do konce roku 2010, může Komise podat návrh, aby navrhovaný
akt vstoupil v platnost od roku 2013. Toto nařízení by mělo umožnit
provádění požadavků na podávání zpráv stanovených v mezinárodní
dohodě nebo v takovémto právním předpisu Unie.
(12)
Unie a členské státy by se měly snažit
podávat co nejaktuálnější informace o emisích skleníkových plynů,
zejména v rámci strategie Evropa 2020 a harmonogramů stanovených touto
strategií. Toto nařízení by mělo umožnit vypracování těchto
odhadů v co nejkratším možném čase za pomoci statistických a dalších
informací.
(13)
Požadavky na monitorování a vykazování emisí z
námořní dopravy členskými státy by měly být přijaty
způsobem, který doplňuje požadavky a je v souladu s požadavky
dohodnutými v rámci úmluvy UNFCCC nebo v maximálním možném rozsahu doplňuje
požadavky a je v souladu s požadavky, které se uplatňují na plavidla
a které byly stanoveny v rámci Mezinárodní námořní organizace („IMO“) nebo
prostřednictvím opatření Unie vztahujícího se na emise skleníkových
plynů z námořní dopravy. Toto monitorování a vykazování poskytne
lepší přehled o těchto emisích a podpoří účinné
provádění politiky.
(14)
Zkušenosti získané při provádění
rozhodnutí č. 280/2004/ES ukazují na potřebu zlepšit transparentnost,
přesnost, jednotnost, úplnost a srovnatelnost informací vykazovaných o politikách,
opatřeních a odhadech. Rozhodnutí č. 406/2009/ES vyžaduje, aby
členské státy podávaly zprávy o předpokládaném pokroku při
plnění svých povinností podle uvedeného rozhodnutí, včetně
informací o vnitrostátních politikách a opatřeních a o vnitrostátních
odhadech. Strategie Evropa 2020 stanoví agendu integrované hospodářské
politiky, která vyžaduje, aby Unie a členské státy nadále usilovaly o
včasné podávání zpráv o politikách a opatřeních v oblasti změny
klimatu a jejich předpokládaných dopadech na emise. Vytvoření
národních systémů na úrovni Unie a členských států
společně s lepšími pokyny pro podávání zpráv by k dosažení
těchto cílů mělo významně přispět. Aby se
zajistilo, že Unie splní své mezinárodní a interní požadavky na vykazování odhadů
emisí skleníkových plynů a bude posuzovat svůj pokrok při
plnění mezinárodních a interních závazků a povinností, měla by i
Komise vypracovávat a používat odhady skleníkových plynů.
(15)
Aby bylo možné monitorovat pokrok členských
států a jejich opatření v oblasti přizpůsobení se
změně klimatu, jsou od nich zapotřebí lepší informace. Tyto
informace jsou nutné k navržení komplexní strategie Unie pro
přizpůsobení se změně klimatu v souladu s bílou knihou
nazvanou „Přizpůsobení se změně klimatu:
směřování k evropskému akčnímu rámci“.[19] Vykazování informací o tomto
přizpůsobení umožní členským státům sdílet
osvědčené postupy a posuzovat své potřeby a úroveň
připravenosti v boji proti změně klimatu.
(16)
Podle rozhodnutí 1/CP.15 se Unie a členské
státy zavázaly poskytovat významnou finanční podporu na opatření pro
přizpůsobení se změně klimatu a opatření
zmírňující dopady změny klimatu v rozvojových zemích. V souladu s
odstavcem 40 rozhodnutí 1/CP.16 každá rozvinutá země, která je smluvní
stranou úmluvy UNFCCC, musí posílit podávání zpráv o poskytování finanční
a technologické podpory a podpory na vybudování kapacit pro smluvní strany z
řad rozvojových zemí. Posílené podávání zpráv má zásadní význam pro uznání
úsilí Unie a členských států splnit své závazky. Rozhodnutí 1/CP.16
rovněž zavedlo nový technologický mechanismus pro posílení mezinárodního
přenosu technologií. Toto nařízení by mělo zajistit, aby byly
k dispozici spolehlivé aktualizované informace o činnostech
v oblasti přenosu technologií do rozvojových zemí.
(17)
V důsledku změn provedených v rámci
směrnice 2008/101/ES[20]
směrnice 2003/87/ES nyní uplatňuje systém pro obchodování s
povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii rovněž na
činnosti v oblasti letectví. Tato směrnice obsahuje ustanovení
o použití příjmů členských států z dražeb, o podávání
zpráv o použití příjmů z dražeb členskými státy a o
opatřeních přijatých k dražbě povolenek v oblasti letectví podle
čl. 3d odst. 1 nebo 2 uvedené směrnice za účelem sledování
toho, zda je 100 % těchto příjmů nebo rovnocenná částka
použita pro účely jednoho nebo více opatření uvedených v čl. 3d
odst. 4 směrnice 2003/87/ES. V důsledku změn provedených v rámci
směrnice 2009/29/ES směrnice 2003/87/ES nyní rovněž obsahuje
požadavky na podávání zpráv o použití příjmů z dražeb, z nichž by
alespoň 50 % mělo být použito pro účely jedné nebo více činností
uvedených v čl. 10 odst. 3 směrnice 2003/87/ES. Transparentní
používání příjmů získaných z dražeb povolenek podle směrnice
2003/87/ES je zásadní pro podporu závazků Unie. Podávání zpráv o používání
těchto příjmů by mělo poskytnout důkazy o
skutečně vyplacených částkách a o tom, jestli jsou příjmy
rozdělovány k vyplacení prostřednictvím projektů přímých
investic, investičních fondů nebo politiky daňové či
finanční podpory, a uvést typ a reference těchto politik,
projektů a fondů.
(18)
Úmluva UNFCCC zavazuje Unii a její členské
státy k tomu, aby vypracovaly, pravidelně aktualizovaly,
zveřejňovaly a předkládaly konferenci smluvních stran
národní sdělení a dvouleté zprávy za použití pokynů, metodik a
formátů dohodnutých konferencí smluvních stran. Rozhodnutí 1/CP.16
vyžaduje posílené podávání zpráv o cílech v oblasti zmírňování dopadů
a poskytování finanční a technologické podpory a podpory na vybudování kapacit
pro smluvní strany z řad rozvojových zemí.
(19)
Rozhodnutí č. 406/2009/ES převedlo
stávající roční cyklus podávání zpráv na roční cyklus závazků
vyžadující komplexní přezkum inventur skleníkových plynů
členských států v kratším čase než stávající přezkum
inventur podle úmluvy UNFCCC, aby bylo možno využít pružnosti a podle
potřeby přijmout nápravná opatření na konci každého
příslušného roku. Vzhledem k nejistotě ohledně budoucího vývoje
v rámci úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu je zapotřebí stanovit proces
přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými
státy prováděného na úrovni Unie, aby bylo zajištěno
důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s povinnostmi
stanovenými v rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(20)
V rámci procesu úmluvy UNFCCC se v současnosti
projednává řada technických prvků souvisejících s vykazováním emisí
skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, jako jsou
potenciály globálního oteplování (GWP), rozsah vykazovaných skleníkových
plynů a metodické pokyny IPCC, které se mají použít k vypracování národních
inventur skleníkových plynů. Revize těchto metodických prvků v rámci
procesu úmluvy UNFCCC a následné přepočty časových řad
emisí skleníkových plynů mohou změnit hladinu a trendy emisí
skleníkových plynů. Komise by měla tento vývoj na mezinárodní úrovni
sledovat a v případě potřeby navrhnout revizi tohoto
nařízení s cílem zajistit soulad s metodikami používanými v rámci procesu
úmluvy UNFCCC.
(21)
Emise skleníkových plynů ve všech vykazovaných
časových řadách by měly být odhadovány pomocí stejných metod.
Výchozí údaje o činnosti a emisní faktory by měly být získávány a
používány jednotným způsobem, který zajistí, že změny v trendech
emisí nejsou způsobeny změnami metod odhadu nebo
předpokladů. Přepočítání by se mělo provádět v
souladu s dohodnutými pokyny a s cílem zlepšit jednotnost, přesnost a
úplnost vykazovaných časových řad a provádění podrobnějších
metod. Pokud se metodika nebo způsob získávání výchozích údajů o
činnosti a emisních faktorů změní, měly by členské
státy inventury z vykázaných časových řad přepočítat
a posoudit potřebu přepočítání na základě
důvodů stanovených v dohodnutých pokynech, zejména u hlavních
kategorií. Toto nařízení by mělo stanovit, jestli a za jakých
podmínek se k účinkům těchto přepočtů
přihlíží.
(22)
Letectví má dopad na světové klima v
důsledku uvolňování oxidu uhličitého (CO2), ale také v
důsledku dalších emisí a mechanismů, včetně emisí
oxidů dusíku a zvyšování tvorby cirrové oblačnosti. Vzhledem k
rychlému vývoji vědeckých poznatků o těchto dopadech by
mělo být v rámci tohoto nařízení pravidelně prováděno
aktualizované posuzování dopadů letectví na světové klima, které
nesouvisejí s CO2.
(23)
Cílem Evropské agentury pro životní prostředí
(EEA) je podpora udržitelného rozvoje a pomoc k dosažení významného a
měřitelného zlepšení stavu životního prostředí v Evropě
poskytováním včasných, cílených, relevantních a spolehlivých
informací tvůrcům politik, veřejným institucím a
veřejnosti. Agentura EEA by měla být Komisi v případě
potřeby nápomocna při monitorování a podávání zpráv, zejména v souvislosti
s inventurním systémem Unie a jejím systémem odhadů, politik a
opatření, při provádění ročního odborného přezkumu
inventur členských států, hodnocení pokroku při plnění
závazků ke snižování emisí, dopadů změny klimatu, zranitelnosti vůči
této změně a přizpůsobování se této změně a
při předkládání spolehlivých informací týkajících se klimatu
veřejnosti.
(24)
Komise by měla sledovat provádění požadavků
na monitorování a podávání zpráv uvedených v tomto nařízení a budoucí
vývoj v rámci úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu za účelem
zajištění jejich jednotnosti. V tomto ohledu by Komise měla
v případě potřeby ustanovení tohoto nařízení zrušit
nebo změnit.
(25)
Aby byly zajištěny jednotné podmínky
provádění čl. 20 odst. 5 tohoto nařízení, měly by být Komisi
svěřeny prováděcí pravomoci. Za účelem stanovení
harmonizovaných požadavků na vykazování potřebných pro monitorování
emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací s významem pro
politiku změny klimatu, by měla být pravomoc k přijímání aktů
v souladu s čl. 290 Smlouvy o fungování Evropské unie přenesena na
Komisi v souvislosti s revizí přílohy I tohoto nařízení,
podáváním zpráv členských států o LULUCF a námořní dopravě,
národními systémy členských států, odborným přezkumem údajů
inventur členských států, podrobnými požadavky na obsah, strukturu,
formát a postupy podávání zpráv členskými státy i zrušením a
změnou některých povinností v souladu s tímto nařízením. Je
obzvláště důležité, aby Komise během přípravné práce
prováděla konzultace, včetně konzultací s odborníky.
Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené
pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a náležité
předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a
Radě.
(26)
Jelikož cílů navrhovaného opatření
stanoveného v článku 1 tohoto nařízení nemůže být z jejich podstaty
uspokojivě dosaženo členskými státy, a může jich proto být z důvodu
rozsahu a účinků opatření lépe dosaženo na úrovni Unie,
může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou
subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu
se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro
dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola 1
Předmět, oblast působnosti
a definice
Článek 1
Předmět
Tímto rozhodnutím se vytváří mechanismus
pro:
a)           zajištění včasnosti, transparentnosti,
přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti podávání zpráv Unií a
jejími členskými státy sekretariátu úmluvy UNFCCC;
b)           vykazování a ověřování
informací týkajících se závazků v souladu s úmluvou UNFCCC a Kjótským
protokolem a rozhodnutí přijatých podle této úmluvy a protokolu
a hodnocení pokroku při plnění těchto závazků;
c)           monitorování a vykazování všech
antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů skleníkových
plynů, na něž se nevztahuje Montrealský protokol o látkách, které
poškozují ozonovou vrstvu v členských státech;
d)           monitorování, vykazování,
přezkum a ověřování emisí skleníkových plynů a dalších
informací v souladu s článkem 6 rozhodnutí č. 406/2009/ES;
e)           vykazování emisí CO2 z
námořní dopravy;
f)            monitorování použití
příjmů a podávání zpráv o použití příjmů pocházejících z dražeb
povolenek podle čl. 3d odst. 1 a 2 nebo čl. 10 odst. 1 směrnice
2003/87/ES v souladu s čl. 3d odst. 4 a čl. 10 odst. 3 uvedené
směrnice;
g)           monitorování a podávání zpráv o
opatřeních přijatých členskými státy za účelem
přizpůsobení se nevyhnutelným následkům změny klimatu;
h)           hodnocení pokroku členských
států při plnění svých závazků podle rozhodnutí
č. 406/2009/ES;
i)            shromažďování informací a
údajů nezbytných k tvorbě a posouzení budoucí politiky Unie v oblasti
změny klimatu.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
a)           strategie Unie a jejích
členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a
případné aktualizace těchto strategií v souladu s rozhodnutím
1/CP.16;
b)           emise skleníkových plynů
uvedené v příloze I z odvětví a zdrojů a snížení pomocí
propadů, na něž se vztahují národní inventury skleníkových plynů
podle čl. 4 odst. 1 písm. a) úmluvy UNFCCC a které jsou vypouštěny na
území členských států;
c)           emise skleníkových plynů
spadající do oblasti působnosti čl. 2 odst. 1 rozhodnutí
č. 406/2009/ES;
d)           emise skleníkových plynů z
námořních plavidel vplouvajících do přístavů členských
států;
e)           dopady emisí z civilního letectví na
klima, které nejsou spojeny s CO2;
f)            odhady Unie a členských
států týkající se antropogenních emisí skleníkových plynů ze
zdrojů a snížení pomocí propadů a politiky a opatření
členských států;
g)           celkovou finanční a
technologickou podporu rozvojovým zemím podle jednotlivých projektů a
podle jednotlivých zemí;
h)           používání příjmů z dražeb
povolenek v souladu s čl. 3d odst. 1 a 2 a čl. 10 odst. 1
směrnice 2003/87/ES;
i)            opatření členských
států na národní a regionální úrovni zaměřená na
přizpůsobení se změně klimatu.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
1)      „potenciálem globálního oteplování“
rozumí celkové přispění plynu ke globálnímu oteplování na
základě emise jedné jednotky tohoto plynu v poměru k jedné jednotce
referenčního plynu, oxidu uhličitého, kterému je přiřazena
hodnota 1;
2)      „národním inventurním systémem“ rozumí
systém institucionálních, právních a procesních opatření členského
státu pro odhad antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů
skleníkových plynů, na něž se nevztahuje Montrealský protokol, a pro vykazování
a archivaci informací o inventurách v souladu s rozhodnutím 19/CMP.1
přijatým na konferenci smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako
shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí
19/CMP.1“), nebo dalšími příslušnými rozhodnutími podle úmluvy UNFCCC nebo
Kjótského protokolu;
3)      „příslušnými inventurními orgány“
rozumí orgán nebo orgány, které mají v rámci národního inventurního
systému členského státu na starosti sestavování inventury skleníkových
plynů;
4)      „zabezpečením kvality“ („QA“) rozumí
plánovaný systém přezkumných postupů, jehož účelem je zajistit
splnění cílů v oblasti kvality údajů a vykazování nejlepších
možných odhadů a informací k podpoře účinnosti programu kontroly
kvality a pomoci členským státům;
5)      „kontrolou kvality“ („QC“) rozumí systém běžných
technických činností určených k měření a kontrole kvality informací
a odhadů sestavovaných za účelem zajištění integrity, správnosti
a úplnosti údajů, zjištění a řešení chyb a opomenutí, dokumentace
a archivace údajů nebo jiných používaných materiálů a zaznamenávání
všech činností QA;
6)      „ukazatelem“ rozumí kvantitativní nebo
kvalitativní faktor nebo proměnná, která umožňuje lépe pochopit pokrok
při provádění politik a opatření a trendy emisí skleníkových
plynů;
7)      „jednotkou přiděleného
množství“ („AAU“) rozumí jednotka vydaná v souladu s příslušnými
ustanoveními přílohy rozhodnutí 13/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy
UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále
jen „rozhodnutí 13/CMP.1“);
8)      „jednotkou propadů“ („RMU“) rozumí
jednotka vydaná v souladu s příslušnými ustanoveními přílohy
rozhodnutí 13/CMP.1 nebo ostatními příslušnými rozhodnutími orgánů úmluvy
UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
9)      „jednotkou snížení emisí“ („ERU“) rozumí
jednotka vydaná v souladu s příslušnými ustanoveními přílohy
rozhodnutí 13/CMP.1 a příslušnými rozhodnutími přijatými podle úmluvy
UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
10)    „certifikovaným snížením emisí“ („CER“)
rozumí jednotka vydaná v souladu s článkem 12 Kjótského protokolu a
požadavky podle tohoto protokolu a příslušnými ustanoveními přílohy
rozhodnutí 13/CMP.1;
11)    „národním registrem“ rozumí registr ve
formě standardizované elektronické databáze, která obsahuje údaje o
vydání, držení, převodu, získání, zrušení a odebrání jednotek ERU,
CER, AAU a RMU a přenosu jednotek ERU, CER a AAU;
12)    „politikami a opatřeními“ rozumějí
veškeré politické, správní a právní nástroje, jejichž cílem je provádění
závazků podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a b) úmluvy UNFCCC,
včetně těch, jejichž hlavním cílem není omezení a snížení emisí
skleníkových plynů;
13)    „národním systémem pro politiky a
opatření a odhady“ rozumí systém institucionálních, právních a procesních opatření
členského státu pro vykazování politik a opatření a pro sestavování a
předkládání odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze
zdrojů a snížení pomocí propadů, jak to vyžaduje článek 13
tohoto nařízení;
14)    „předběžným hodnocením politik a
opatření“ rozumí hodnocení předpokládaných budoucích účinků
politiky nebo opatření;
15)    „následným hodnocením politik a
opatření“ rozumí hodnocení předchozích účinků politiky nebo
opatření;
16)    „odhady bez opatření“ rozumějí
odhady antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení
pomocí propadů, které nezahrnují účinky všech politik a
opatření, jež jsou plánovány, přijaty nebo prováděny po roce
zvoleném pro příslušný odhad jako rok výchozí;
17)    „odhady s opatřeními“ rozumějí
odhady antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení
pomocí propadů, které zahrnují účinky politik a opatření z
hlediska snížení emisí skleníkových plynů, jež byly přijaty
a provedeny;
18)    „odhady s dodatečnými
opatřeními“ rozumějí odhady antropogenních emisí skleníkových
plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, které zahrnují
účinky politik a opatření z hlediska snížení emisí skleníkových
plynů, jež byly přijaty a provedeny za účelem zmírnění
dopadů změny klimatu, jakož i politiky a opatření, které se
plánují;
19)    „analýzou citlivosti“ rozumí vyšetření
modelového algoritmu nebo předpokladu za účelem kvantifikace toho,
jak citlivé nebo stabilní jsou modelové výstupní údaje ve vztahu k obměnám
vstupních údajů nebo výchozích předpokladů. Provádí se obměnou
vstupních hodnot nebo modelových rovnic a sledováním toho, jak se na
základě toho mění modelové výstupní údaje;
20)    „pomocí spojenou se zmírňováním změny
klimatu“ rozumí podpora činností v rozvojových zemích, které
přispívají k plnění cíle stabilizace koncentrací skleníkových
plynů v atmosféře na úrovni, která by zabránila nebezpečnému
narušení klimatického systému lidskou činností;
21)    „pomocí spojenou s
přizpůsobováním se změně klimatu“ rozumí podpora
činností v rozvojových zemích, jejichž účelem je snížit
zranitelnost lidských nebo přírodních systémů vůči dopadům
změny klimatu a rizikům s klimatem spojeným udržováním nebo
zvyšováním přizpůsobivosti a odolnosti rozvojových zemí;
22)    „technickými opravami“ rozumějí
úpravy odhadů národních inventur skleníkových plynů provedené v
souvislosti s přezkumem podle článku 20 tohoto nařízení v
případě, že jsou předložené inventurní údaje neúplné nebo sestavené
způsobem, který není v souladu s mezinárodními nebo unijními pravidly nebo
pokyny, a jež mají nahradit původně předložené odhady;
23)    „přepočty“ se v souladu s pokyny
pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC rozumí postup
vytváření nových odhadů antropogenních emisí ze zdrojů a snížení
pomocí propadů z dříve předložených inventur v důsledku
změn metodik, změn způsobu získávání a používání emisních
faktorů a údajů o činnosti nebo zahrnutí nových kategorií
zdrojů a propadů.
Kapitola 2
Strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Článek 4
Strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
1.
Členské státy a Komise jménem Unie navrhnou a
provádějí strategii rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, aby
přispěly:
a)      k transparentnímu a přesnému
monitorování skutečného a plánovaného pokroku dosaženého členskými
státy – mimo jiné v důsledku opatření Unie – při plnění
závazků Unie a členských států k omezování nebo snižování antropogenních
emisí skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC;
b)      ke splnění závazků
členských států v oblasti snižování emisí skleníkových plynů
v souladu s nařízením č. 406/2009/ES a k dosažení dlouhodobého
snížení emisí a posílení snížení pomocí propadů ve všech
odvětvích v souladu s cílem Unie snížit emise o 80 až 95 % do roku
2050 v porovnání s úrovněmi v roce 1990, a to v souvislosti se
snížením ze strany rozvinutých zemí jako celku, jež je podle IPCC nezbytné.
2.
Členské státy Komisi předloží svou strategii
rozvoje nízkouhlíkového hospodářství do jednoho roku od vstupu tohoto
nařízení v platnost, nebo v souladu s jakýmkoli harmonogramem dohodnutým
na mezinárodní úrovni v souvislosti s procesem úmluvy UNFCCC.
3.
Komise a členské státy své strategie rozvoje nízkouhlíkového
hospodářství a jejich případné aktualizace neprodleně zveřejní.

Kapitola 3
Vykazování historických emisí skleníkových
plynů a jejich snížení
Článek 5
Národní inventurní systémy
1.
Členské státy zřídí, provozují a neustále
se snaží vylepšovat národní inventurní systémy pro odhad antropogenních emisí
ze zdrojů a snížení pomocí propadů skleníkových plynů uvedených
v příloze I tohoto nařízení a zajistí včasnost, transparentnost,
přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost svých inventur skleníkových
plynů.
2.
Členské státy zajistí, aby jejich příslušné
inventurní orgány měly přístup a aby jejich národní inventurní systém
umožňoval přístup příslušných inventurních orgánů k:
a)      údajům a metodám vykazovaným u
činností a zařízení v ;souladu se směrnicí 2003/87/ES pro
účely vypracování národní inventury skleníkových plynů, aby byla
zajištěna jednotnost emisí skleníkových plynů vykázanými v rámci systému
Unie pro obchodování s emisemi a v národních inventurách skleníkových
plynů;
b)      údajům o fluorovaných plynech
shromážděným prostřednictvím systémů podávání zpráv v
různých odvětvích podle čl. 6 odst. 4 nařízení (ES) č. 842/2006
pro účely vypracování národních inventur skleníkových plynů;
c)      emisím, výchozím údajům a metodikám
vykazovaným zařízeními podle nařízení (ES) č. 166/2006 pro
účely vypracování národních inventur skleníkových plynů;
d)      údajům vykazovaným podle nařízení
(ES) č. 1099/2008.
3.
Členské státy zajistí, aby jejich příslušné
inventurní orgány mohly a aby národní inventurní systém umožňoval, aby jejich
příslušné inventurní orgány mohly:
a)      využívat systémy podávání zpráv zavedené podle
čl. 6 odst. 4 nařízení (ES) č. 842/2006 za účelem
zlepšení odhadů fluorovaných plynů v inventurách skleníkových
plynů;
b)      provádět roční kontroly souladu
uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. l) a m) tohoto nařízení.
Článek 6
Inventurní systém Unie
Zřizuje se inventurní systém Unie pro
zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti,
srovnatelnosti a úplnosti národních inventur s ohledem na inventuru
skleníkových plynů Unie. Komise tento systém spravuje, udržuje a neustále
se jej snaží vylepšovat. Tento systém zahrnuje:
a)      program zabezpečování kvality a
kontroly kvality, který zahrnuje stanovení cílů kvality a vytvoření plánu
zabezpečení kvality a kontroly kvality inventur. Komise je členským
státům při provádění programů zabezpečení kvality a kontroly
kvality nápomocna;
b)      postup pro odhadování údajů
chybějících v národní inventuře po konzultaci s dotyčným
členským státem;
c)      každoroční odborný přezkum
inventur skleníkových plynů členských států.
Článek 7
Inventury skleníkových plynů
1.
Členské státy určí a vykazují Komisi do
15. ledna každého roku („rok X“):
a)      své antropogenní emise skleníkových
plynů uvedených v příloze I tohoto nařízení a antropogenní
emise skleníkových plynů uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č.
406/2009/ES za rok X-2. Aniž je dotčeno vykazování skleníkových plynů
uvedených v příloze I tohoto nařízení, považují se hodnoty emisí
oxidu uhličitého (CO2) z kategorie zdrojů IPCC „1.A.3.A
civilní letectví“ za rovné nule pro účely článku 3 a čl. 7 odst.
1 rozhodnutí č. 406/2009/ES;
b)      údaje o svých antropogenních emisích
oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů
dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin (VOC) za rok X−2,
které jsou rovněž vykazovány podle článku 7 směrnice 2001/81/ES;

c)      své antropogenní emise skleníkových
plynů ze zdrojů a snížení CO2 pomocí propadů vyvolané
činnostmi v oblasti LULUCF za rok X−2;
d)      své antropogenní emise skleníkových
plynů ze zdrojů a snížení CO2 pomocí propadů vyvolané
činnostmi v oblasti LULUCF v souladu s Kjótským protokolem a informace o započítání
a snížení emisí vyvolaných činnostmi v oblasti využívání půdy,
změn ve využívání půdy a lesnictví v souladu s čl. 3 odst.
3, a rozhodnou-li se členské státy pro jeho využití, pak také v souladu s čl.
3 odst. 4 Kjótského protokolu, jakož i příslušnými rozhodnutími podle
tohoto protokolu za období mezi rokem 2008 a X−2. Členské státy, které
si podle čl. 3 odst. 4 Kjótského protokolu zvolí hospodaření s ornou
půdou, hospodaření s pastvinami či obnovení rostlinného krytu,
kromě toho vykazují své antropogenní emise skleníkových plynů ze
zdrojů a snížení emisí pro každou tuto činnost za rok 1990;
e)      jakékoli změny informací uvedených v
písmenech a) až d) za období mezi rokem 1990 a rokem X−3,
včetně důvodů těchto změn;
f)       informace o ukazatelích za rok X−2;

g)      informace ze svého národního registru o
vydání, nabytí, držení, převodu, zrušení, stažení a přesunu jednotek AAU,
RMU, ERU a CER za rok X−1;
h)      souhrnné informace o uzavřených
převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES za
rok X−1;
i)       informace o využití společného
provádění, mechanismu čistého rozvoje a mezinárodního obchodování
s emisemi podle článků 6, 12 a 17 Kjótského protokolu nebo o
jakémkoli dalším flexibilním mechanismu stanoveném jinými nástroji přijatými
konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC nebo konferencí smluvních stran úmluvy
UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, za
účelem splnění svých kvantifikovaných závazků k omezení a
snížení emisí podle článku 2 rozhodnutí č. 2002/358/ES[21] a Kjótského protokolu nebo o
jakýchkoli budoucích závazcích podle úmluvy UNFCCC nebo Kjótského protokolu za
rok X−2;
j)       informace o krocích podniknutých za
účelem zlepšení odhadů inventur, zejména v oblastech inventury, které
byly podrobeny úpravám nebo doporučením na základě odborných
přezkumů;
k)      skutečné nebo odhadované
příděly ověřených emisí vykazovaných zařízeními
a provozovateli podle směrnice 2003/87/ES na kategorie zdrojů
národní inventury skleníkových plynů a poměr těchto
ověřených emisí k celkovým vykázaným emisím skleníkových plynů z
těchto kategorií zdrojů za rok X−2;
l)       výsledky kontrol souladu emisí vykázaných
v inventurách skleníkových plynů za rok X−2 s:
i)        ověřenými emisemi vykázanými v
souladu se směrnicí 2003/87/ES;
ii)       emisemi na úrovni zařízení vykázanými
v souladu s nařízením (ES) č. 166/2006;
m)     výsledky kontrol souladu činnosti,
podkladových údajů a předpokladů použitých pro odhad emisí
při sestavování inventur skleníkových plynů za rok X−2 s:
i)        údaji a předpoklady použitými pro
sestavení inventur látek znečišťujících ovzduší podle směrnice
2001/81/ES;
ii)       údaji vykazovanými podle čl. 6
odst. 1 nařízení (ES) č. 842/2006;
iii)      energetickými údaji vykazovanými v
souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení (ES) č.
1099/2008;
n)      popis jakýchkoli změn svého národního
inventárního systému;
o)      popis jakýchkoli změn národního
registru;
p)      jakékoli další náležitosti zprávy o
národní inventuře skleníkových plynů nezbytné pro přípravu
zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii, jako jsou
informace o plánu zabezpečení kvality a kontroly kvality členských
států, obecné hodnocení nejistoty a obecné posouzení úplnosti.
V prvním roce, v němž se mají v souladu s
tímto nařízením podávat zprávy, členské státy oznámí Komisi svůj
záměr uplatnit ustanovení čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí
č. 406/2009/ES.
2.
Členské státy podávají úplnou a aktuální
zprávu o národní inventuře Komisi do 15. března každého roku.
Tato zpráva obsahuje všechny informace stanovené v odstavci 1 tohoto
článku a jakékoli následné aktualizace těchto informací.
3.
Členské státy předkládají národní
inventuru obsahující informace shodné s informacemi předloženými
Komisi v souladu s odstavcem 2 tohoto článku sekretariátu úmluvy UNFCCC
do 15. dubna každého roku.
4.
Komise každoročně ve spolupráci s
členskými státy sestaví inventuru skleníkových plynů v Unii a zprávu
o inventuře skleníkových plynů v Unii a předloží je sekretariátu
úmluvy UNFCCC do 15. dubna každého roku.
5.
Komise je zmocněna k přijímání aktů
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení s
cílem:
a)      přidat látky do seznamu nebo
odstranit látky ze seznamu skleníkových plynů uvedeného v příloze
I tohoto nařízení;
b)      stanovit požadavky na monitorování nebo vykazování
týkající se LULUCF v souladu s jakoukoli novou mezinárodní dohodou nebo
právním aktem přijatým v souladu s článkem 9 rozhodnutí č.
406/2009/ES.
Článek 8
Aproximativní inventury skleníkových
plynů
Členské státy předloží Komisi do 31.
července každého roku („rok X“) aproximativní národní inventury
skleníkových plynů za rok X−1. Komise každoročně na
základě aproximativních národních inventur skleníkových plynů
členských států, popřípadě na základě vlastních
odhadů sestaví aproximativní inventuru skleníkových plynů v Unii.
Komise tyto informace každoročně zveřejní do 30. září.
Článek 9
Postupy pro sestavení odhadů emisí
1.
Komise provede počáteční kontrolu
údajů předložených členskými státy v souladu s čl. 7
odst. 1 tohoto nařízení z hlediska jejich úplnosti a problémů, jež by
s nimi mohly být spojeny. Výsledky zašle členským státům do šesti
týdnů od lhůty pro předložení. Členské státy zodpoví dotazy
vznesené na základě počáteční kontroly do 15. března a
předloží konečné znění inventury za rok X−2.
2.
Pokud členský stát do 15. března nezodpoví
dotazy Komise nebo nepředloží úplné odhady inventury požadované pro
sestavení inventury Unie, Komise vypracuje odhady, které se použijí namísto
příslušných odhadů inventury daného členského státu. Pro tento
účel Komise použije metody, které jsou v souladu s pokyny platnými pro
vypracovávání národních inventur skleníkových plynů.
Článek 10
Vykazování emisí CO2 z
námořní dopravy
1.
Komise je zmocněna k přijetí aktu v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení za
účelem stanovení požadavků na monitorování a vykazování emisí CO2
z námořní dopravy souvisejících s námořními plavidly, které vplouvají
do přístavů členských států. Přijaté požadavky na monitorování
a vykazování musí být v souladu s požadavky dohodnutými v rámci úmluvy UNFCCC
a v maximální možné míře s požadavky uplatňovanými na plavidla v
rámci IMO nebo prostřednictvím právních předpisů Unie, které se
vztahují na emise skleníkových plynů z námořní dopravy. Požadavky na monitorování
a vykazování musí v maximální možné míře minimalizovat pracovní
zatížení členských států, mimo jiné i za použití centralizovaného shromažďování
a správy údajů.
2.
V případě přijetí aktu v souladu s
odstavcem 1 členské státy do 15. ledna každého roku („rok X“) stanoví
emise CO2 z námořní dopravy v souladu s tímto aktem za rok X−2
a podají o tom zprávu Komisi.
Kapitola 4
Registry
Článek 11
Zřízení a provoz registrů
1.
Unie a členské státy zřídí a spravují registry
za účelem přesného započítání vydání, držení, převodu, nabytí,
zrušení a stažení jednotek AAU, RMU, ERU a CER, jakož i přesunu jednotek AAU,
RMU, ERU a CER. Členské státy mohou tyto registry používat také pro
přesné započítání jednotek uvedených v čl. 11a odst. 5
směrnice 2003/87/ES.
2.
Unie a členské státy mohou své registry spravovat
ve sjednoceném systému spolu s jedním nebo více členskými státy.
3.
Údaje uvedené v odstavci 1 tohoto článku se zpřístupní
ústřednímu správci jmenovanému podle článku 20 směrnice
2003/87/ES.
4.
Komise je za účelem zřízení registru Unie
uvedeného v odstavci 1 tohoto článku zmocněna k přijetí aktu v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení.
Článek 12
Odebrání jednotek podle Kjótského protokolu
1.
Členské státy po dokončení přezkumu
svých národních inventur podle Kjótského protokolu za každý rok prvního kontrolního
období Kjótského protokolu, včetně vyřešení jakýchkoli otázek
spojených s prováděním, odeberou z registru jednotky AAU, RMU, ERU a CER odpovídající
jejich čistým emisím v průběhu daného roku.
2.
Pokud jde o poslední rok kontrolního období
Kjótského protokolu, členské státy odeberou jednotky z registru před
koncem dodatečného období pro splnění závazků stanovených v
rozhodnutí 11/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako
shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
Kapitola 5
Podávání zpráv o politikách a
opatřeních a vykazování odhadů antropogenních emisí skleníkových
plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů
Článek 13
Národní systémy pro politiky, opatření
a odhady
1.
Členské státy a Komise zřídí do jednoho
roku poté, co toto nařízení vstoupí v platnost, a nadále provozují a neustále
se snaží vylepšovat národní systémy pro podávání zpráv o politikách a
opatřeních a pro přípravu a vykazování odhadů antropogenních
emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů.
Tyto národní systémy zahrnují všechny institucionální, právní a procesní
pravidla členského státu a Unie pro hodnocení politiky a odhady
antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí
propadů.
2.
Usilují o zajištění včasnosti, transparentnosti,
přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací podávaných
ve zprávách o politikách, opatřeních a odhadech antropogenních emisí
skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, jak je
uvedeno v článcích 14 a 15 tohoto nařízení, včetně
používání a uplatňování údajů, metod a modelů a
provádění činností v oblasti zabezpečení kvality a kontroly kvality
a analýzy citlivosti.
Článek 14
Podávání zpráv o politikách a
opatřeních
1.
Členské státy Komisi do 15. března každého
roku („rok X“) předloží:
a)      popis svého národního systému pro
podávání zpráv o politikách a opatřeních a pro přípravu a vykazování
odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a
snížení pomocí propadů v souladu s čl. 13 odst. 1 tohoto
nařízení nebo informace o jakýchkoli změnách tohoto systému, pokud
již tento popis předložily;
b)      jakékoli dodatečné informace nebo
aktualizace týkající se strategií rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedených
v článku 4 tohoto nařízení a pokroku při provádění
těchto strategií;
c)      informace o vnitrostátních politikách a
opatřeních a o provádění politik a opatření Unie, které
omezují nebo snižují emise skleníkových plynů ze zdrojů nebo podporují
snížení pomocí propadů, poskytnuté podle odvětví pro jednotlivé skleníkové
plyny uvedené v příloze I tohoto nařízení. Tyto informace křížově
odkazují na příslušné vnitrostátní nebo unijní politiky, zejména ty, které
se týkají kvality ovzduší, a zahrnují:
i)        cíle politiky nebo opatření a
stručný popis politiky nebo opatření;
ii)       druh politického nástroje;
iii)      stav provádění;
iv)      ukazatele pro monitorování a hodnocení dosaženého
pokroku v čase;
v)       kvantitativní odhady účinků na
emise ze zdrojů a snížení pomocí propadů skleníkových plynů
rozdělené podle:
–
výsledků předběžného hodnocení
účinků jednotlivých politik a opatření. Odhady se poskytují na
období čtyř po sobě jdoucích budoucích let končící 0 nebo
5, které bezprostředně následují po roce X, přičemž se
rozlišuje mezi emisemi skleníkových plynů, na něž se vztahuje
směrnice 2003/87/ES, a emisemi, na něž se vztahuje rozhodnutí
č. 406/2009/ES;
–
výsledky následného hodnocení dopadů jednotlivých
politik a opatření, případně těch, jež se týkají
zmírnění změny klimatu, přičemž se rozlišuje mezi emisemi
skleníkových plynů, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, a
emisemi, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES.
vi)      odhady předpokládaných nákladů
politik a opatření, případně odhady realizovaných nákladů
na politiky a opatření;
vii)     veškeré odkazy na posouzení a podpůrné
technické zprávy uvedené v odstavci 2 tohoto článku;
d)      informace o prováděných nebo
plánovaných politikách a opatřeních, jejichž účelem je provádění
příslušných právních předpisů Unie, a informace o vnitrostátních
postupech zajišťování a prosazování souladu s těmito předpisy;
e)      informace uvedené v čl. 6 odst. 1
písm. d) rozhodnutí č. 406/2009/ES;
f)       informace o tom, do jaké míry
opatření členského státu představuje významnou součást úsilí
vyvíjeného na národní úrovni i do jaké míry odhadované využití společného
provádění, mechanismu čistého rozvoje a mezinárodního obchodování
s emisemi doplňuje vnitrostátní opatření v souladu s
příslušnými ustanoveními Kjótského protokolu a rozhodnutími přijatými
podle tohoto protokolu.
2.
Členské státy v elektronické podobě
zveřejní posouzení nákladů a účinků národních politik a
opatření a jakékoli informace o provádění politik a opatření
Unie, které omezují nebo snižují emise skleníkových plynů ze zdrojů
nebo podporují snížení pomocí propadů, společně s technickými
zprávami, z nichž tato posouzení vycházejí. Ty by měly zahrnovat popisy
použitých modelů a metodických přístupů, definice a výchozí předpoklady.

Článek 15

Vykazování odhadů
1.
Členské státy Komisi do 15. března každého
roku („rok X“) vykazují národní odhady antropogenních emisí skleníkových
plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, rozdělené podle
plynu a odvětví. Tyto odhady zahrnují kvantitativní odhady na období
čtyř po sobě jdoucích budoucích let končící 0 nebo 5, které
bezprostředně následují po roce X. V národních odhadech jsou zohledněny
veškeré politiky a opatření přijaté na úrovni Unie a zahrnují:
a)       odhady bez opatření, odhady s
opatřeními a odhady s dodatečnými opatřeními;
b)      celkové odhady skleníkových plynů a
samostatné odhady předpokládaných emisí skleníkových plynů pro zdroje
emisí, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí č.
406/2009/ES;
c)       jasné určení národních,
regionálních a unijních politik a opatření zahrnutých do odhadů
antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí
propadů. Jestliže tyto politiky a opatření zahrnuty nejsou, je
zapotřebí tuto skutečnost jasně uvést a vysvětlit;
d)      výsledky analýzy citlivosti provedené za
účelem sestavení odhadů;
e)       veškeré příslušné odkazy na posouzení
a technické zprávy, z nichž tato posouzení vycházejí, uvedené v odstavci 3
tohoto článku.
2.
Pokud členský stát do 15. března každého
roku úplné odhady nepředloží, může odhady, které jsou zapotřebí
pro sestavení odhadů Unie, vypracovat Komise.
3.
Členské státy v elektronické podobě
zveřejní své národní odhady emisí skleníkových plynů ze zdrojů a
snížení pomocí propadů společně s technickými zprávami, z nichž
tyto odhady vycházejí. Ty by měly zahrnovat popisy použitých modelů a
metodických přístupů, definice a výchozí předpoklady.
Kapitola 6
Podávání jiných zpráv týkajících se změny
klimatu
Článek 16
Podávání zpráv o národních
adaptačních opatřeních
Členské státy podávají Komisi
nejpozději do 15. března každého roku zprávy o prováděných nebo
plánovaných opatřeních pro přizpůsobení se změně
klimatu, zejména o národních nebo regionálních adaptačních strategiích a
adaptačních opatřeních. Tyto informace zahrnují přidělování
rozpočtových prostředků podle odvětví politiky na každé
adaptační opatření, hlavní cíl, druh nástroje, stav provádění a
kategorie dopadu změny klimatu (jako jsou záplavy, zvyšování mořské
hladiny, extrémní teploty, sucha a mimořádné povětrností jevy).
Článek 17
Podávání zpráv o finanční a
technologické podpoře poskytnuté rozvojovým zemím
Členské státy podávají Komisi
nejpozději do 15. března každého roku („rok X“) na základě
nejlepších dostupných údajů zprávu obsahující:
a)      informace o finanční podpoře
přislíbené a vyplacené rozvojovým zemím v rámci úmluvy UNFCCC za rok
X−1, o finanční podpoře přislíbené na rok X
a o plánovaném poskytnutí podpory. Uvedené informace zahrnují:
i)        informace, jestli finanční zdroje,
které členský stát poskytl rozvojovým zemím, jsou v rámci úmluvy UNFCCC
nové a dodatečné, a jakým výpočtem se k nim dospělo;
ii)       informace o případných
finančních prostředcích přidělených členským státem na
provádění úmluvy UNFCCC podle druhu kanálu, jako jsou dvoustranné,
regionální nebo jiné vícestranné kanály;
iii)      kvantitativní informace o finančních
tocích založené na tzv. „ukazatelích z Ria pro pomoc spojenou se
zmírňováním změny klimatu a pomoc spojenou s přizpůsobováním
se změně klimatu“ (dále jen „ukazatele z Ria“), které
představila skupina pro rozvojovou pomoc OECD, a metodické informace
o provádění metodiky ukazatelů z Ria v oblasti změny klimatu;
iv)      podrobné informace o pomoci případně
poskytované veřejným i soukromým sektorem rozvojovým zemím, které jsou
obzvláště zranitelné vůči dopadům změny klimatu,
aby se těmto dopadům mohly přizpůsobit;
v)       podrobné informace o pomoci případně
poskytované veřejným i soukromým sektorem rozvojovým zemím na snížení
emisí skleníkových plynů;
b)      informace o činnostech
členských států souvisejících s přenosem technologií do
rozvojových zemí v rámci úmluvy UNFCCC a o technologiích přenesených za
rok X−1, informace o plánovaných činnostech souvisejících s
přenosem technologií do rozvojových zemí v rámci úmluvy UNFCCC a o
technologiích, jejichž přenos se plánuje na rok X a roky následující.
Měly by být zahrnuty informace o tom, jestli byly přenesené technologie
použity na zmírnění dopadů změny klimatu či
přizpůsobení se těmto dopadům, dále o přijímající
zemi, výši poskytnuté podpory a druhu přenesené technologie.
Článek 18
Podávání zpráv o použití příjmů z
dražeb a projektových kreditů
1.
Členské státy Komisi do 15. března každého
roku („rok X“) předloží za rok X−1:
a)      podrobné odůvodnění uvedené v
čl. 6 odst. 2 rozhodnutí č. 406/2009/ES;
b)      informace o použití příjmů v
roce X−1, které členský stát získal z dražeb povolenek v souladu s
čl. 10 odst. 1 směrnice 2003/87/ES. Tyto informace musí rovněž
zahrnovat konkrétní a podrobné informace o použití 50 % těchto
příjmů a výsledná opatření, která byla přijata, s
upřesněním kategorie těchto opatření přijatých v
souladu s čl. 10 odst. 3 směrnice 2003/87/ES a uvedením země
nebo regionu příslušného příjemce;
c)      informace o používání všech
příjmů, které členský stát získal z dražeb povolenek v oblasti
letectví v souladu s čl. 3d odst. 1 nebo 2 směrnice 2003/87/ES;
d)      informace uvedené v čl. 6 odst. 1
písm. b) rozhodnutí č. 406/2009/ES a informace o tom, jak jejich
nákupní politika podporuje plnění mezinárodní dohody o změně
klimatu.
2.
V případě členských států,
které se rozhodnou použít částku rovnající se příjmům z dražeb
na účely podle čl. 3d odst. 4 a čl. 10 odst. 3 směrnice
2003/87/ES, se na tuto částku uplatní požadavky v odst. 1 písm. b) a c)
tohoto článku.
3.
Příjmy z dražeb, které v okamžiku, kdy
členský stát Komisi podává zprávu v souladu s tímto článkem, nebyly
vyplaceny, se kvantifikují a vykazují ve zprávách na následující roky.
4.
Zprávy podané Komisi v souladu s tímto článkem
členské státy zveřejní.
Článek 19
Dvouleté zprávy a vnitrostátní sdělení
1.
Unie a členské státy podávají sekretariátu úmluvy
UNFCCC dvouleté zprávy v souladu s rozhodnutím 1/CP.16 a vnitrostátní sdělení
v souladu s článkem 12 úmluvy UNFCCC.
2.
Vnitrostátní sdělení a dvouleté zprávy podávají
členské státy také Komisi.
Kapitola 7
Odborný přezkum emisí skleníkových
plynů prováděný Unií
Článek 20
Odborný přezkum inventur
1.
Komise provede první odborný přezkum
údajů národních inventur předložených členskými státy
v souladu s čl. 7 odst. 2 tohoto nařízení za účelem
stanovení ročního emisního přídělu stanoveného v souladu se
čl. 3 odst. 2 čtvrtým pododstavcem rozhodnutí
č. 406/2009/ES.
2.
Počínaje údaji vykazovanými za rok 2013 Komise
provádí každoroční odborný přezkum údajů národních inventur
předkládaných členskými státy v souladu s čl. 7 odst.
2 tohoto nařízení s cílem monitorovat, zda členské státy dosáhly snížení
nebo omezení emisí skleníkových plynů v souladu s článkem 3
rozhodnutí č. 406/2009/ES a všech dalších cílů snížení nebo
omezení emisí skleníkových plynů stanovených v právních
předpisech Unie.
3.
První a každoroční odborné přezkumy
zahrnují:
a)      kontroly za účelem ověření
transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti
předložených informací;
b)      kontroly za účelem zjištění
případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem,
který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, a
c)      případný výpočet nutných
technických oprav, které z přezkumu vyplynou.
4.
Komise je zmocněna k přijímání aktů
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení za
účelem stanovení pravidel pro provádění odborných přezkumů
uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, včetně
úkolů stanovených v odstavci 3 tohoto článku.
5.
Komise přijme prováděcí akt za
účelem stanovení celkového množství emisí za příslušný rok na
základě opravených údajů inventur jednotlivých členských států
po provedení příslušného ročního přezkumu.
6.
Údaje za každý členský stát, které se
zaznamenávají v registrech zřízených v souladu
s článkem 11 rozhodnutí č. 406/2009/ES a článkem 19
směrnice 2003/87/ES k datu připadajícímu na jeden měsíc ode dne
zveřejnění prováděcího aktu přijatého v souladu
s odstavcem 5 tohoto článku, včetně změn těchto
údajů v případě, že členský stát využije pružnosti
v souladu s články 3 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES, jsou
relevantní pro uplatnění čl. 7 odst. 1 rozhodnutí č.
406/2009/ES.
Článek 21
Účinky přepočtů
1.
Po dokončení ročního odborného
přezkumu údajů inventur za rok 2020 v souladu
s článkem 20 tohoto nařízení Komise vypočítá podle vzorce
stanoveného v příloze II tohoto nařízení přepočítaný
úhrn emisí skleníkových plynů za každý členský stát.
2.
Aniž je dotčen čl. 31 odst. 2 tohoto
nařízení, Komise mimo jiné použije přepočítaný úhrn uvedený
v odstavci 1 tohoto článku při navrhování cílů snížení nebo
omezení emisí pro každý členský stát na období po roce 2020 v souladu
s článkem 14 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
3.
Výsledky výpočtů provedených
v souladu s odstavcem 1 tohoto článku Komise neprodleně
zveřejní.
Kapitola 8
Hodnocení pokroku při plnění
unijních a mezinárodních závazků
Článek 22
Hodnocení pokroku
1.
Komise každoročně posoudí na základě
informací uvedených v článcích 7, 8, 11 a 15 až 18 tohoto nařízení a
po konzultaci s členskými státy pokrok Unie a jejích členských
států při plnění následujících závazků, aby zhodnotila, zda
byl pokrok dostačující:
a)      závazků podle článku 4 úmluvy UNFCCC
a článku 3 Kjótského protokolu, které jsou dále stanoveny v rozhodnutích
přijatých konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC nebo konferencí
smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran
Kjótského protokolu;
b)      povinností stanovených v článku 3
rozhodnutí č. 406/2009/ES.
2.
Každé dva roky Komise posoudí celkový dopad
letectví na světové klima, včetně emisí, které nejsou spojeny s
CO2, jako jsou emise oxidu dusíku, a jeho dopady, např.
zvyšování tvorby cirrové oblačnosti, na základě údajů o emisích
poskytnutých členskými státy podle článku 7 tohoto nařízení a
tuto kvantifikaci případně doplní odkazy na vědecké pokroky a
údaje o leteckém provozu.
3.
Komise předloží do 31. října každého roku
Evropskému parlamentu a Radě zprávu shrnující závěry posouzení stanovených
v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 23
Zpráva o dodatečném období pro
plnění závazků podle Kjótského protokolu
Unie a jednotlivé členské státy
předloží sekretariátu úmluvy UNFCCC zprávu o dodatečném období pro
plnění závazků podle odstavce 3 rozhodnutí 13/CMP.1 poté, co toto
období uplyne.
Kapitola 9
Spolupráce a podpora
Článek 24
Spolupráce mezi členskými státy a Unií
Členské státy a Unie vzájemně
spolupracují a koordinují činnosti v souvislosti s povinnostmi podle
tohoto nařízení ohledně:
a)      sestavení inventury skleníkových
plynů Unie a zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie v
souladu s čl. 7 odst. 4 tohoto nařízení;
b)      vypracování vnitrostátního sdělení
Unie v souladu s článkem 12 úmluvy UNFCCC a dvouleté zprávy v souladu s
rozhodnutím 1/CP.16;
c)      postupu přezkumu a zajištění
souladu podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu v souladu s
příslušnými rozhodnutími podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu, jakož
i postupu Unie pro přezkum inventur skleníkových plynů členských
států uvedený v článku 20 tohoto nařízení;
d)      jakýchkoliv úprav v souladu s čl. 5
odst. 2 Kjótského protokolu nebo po přezkumu provedeného Unií podle
článku 20 tohoto nařízení nebo jiných změn inventur a zpráv o
inventurách, které byly nebo mají být předloženy sekretariátu úmluvy UNFCCC;
e)      sestavení aproximativní inventury
skleníkových plynů Unie podle článku 8 tohoto nařízení;
f)       podávání zpráv v souvislosti s odebráním
jednotek AAU, CER, ERU nebo RMU po uplynutí dodatečného období uvedeného v
odstavci 14 rozhodnutí 13/CMP.1 za účelem splnění závazků v
souladu s čl. 3 odst. 1 Kjótského protokolu.
Článek 25
Úloha Evropské agentury pro životní
prostředí
Evropská agentura pro životní prostředí je
Komisi nápomocna při plnění článků 6 až 10, 13 až 20, 22 a
23 tohoto nařízení v souladu s jejím ročním pracovním programem. Tato
pomoc zahrnuje:
a)      sestavování inventury skleníkových
plynů Unie a vypracování zprávy o inventuře skleníkových
plynů Unie;
b)      provádění postupů
zabezpečení kvality a kontroly kvality za účelem sestavení inventury
skleníkových plynů Unie;
c)      vypracování odhadů pro údaje nevykazované
v národních inventurách skleníkových plynů;
d)      provádění každoročního
odborného přezkumu;
e)      sestavování aproximativní inventury
skleníkových plynů Unie;
f)       sestavování informací poskytovaných členskými
státy o odhadech, politikách a opatřeních;
g)      provádění postupů
zabezpečení kvality a kontroly kvality v souvislosti s výkazy a informacemi,
jež členské státy podávají o odhadech, politikách a opatřeních;
h)      příprava odhadů pro údaje o
odhadech nevykazované členskými státy;
i)       sestavení údajů potřebných pro
výroční zprávu, kterou vypracovává Komise a předkládá ji Evropskému
parlamentu a Radě;
j)       šíření informací shromážděných
v souladu s tímto nařízením, včetně správy a aktualizace
databáze zmírňujících politik a opatření členských států, a
poskytování informací o dopadech změny klimatu a zranitelnosti a přizpůsobování
se této změně.
Kapitola 10
Přenesení pravomoci
Článek 26
Podrobné požadavky na podávání zpráv
Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené
pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení za účelem
stanovení prováděcích pravidel k podávání zpráv včetně pravidel
týkajících se obsahu, struktury a postupů podávání zpráv členskými
státy v souvislosti s informacemi požadovanými podle článků 4,
5, 7, 8 a 13 až 19 tohoto nařízení.
Článek 27
Požadavky na národní systémy
Komise je zmocněna k přijímání aktů
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení za
účelem stanovení požadavků na zřízení, provoz a fungování
národních systémů členských států v souladu s články 5 a 13
tohoto nařízení.
Článek 28
Zrušení nebo změna povinností
Komise je zmocněna k přijímání aktů
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 tohoto nařízení za
účelem zrušení článků 4 až 7, 10 až 12, 14, 15, 17 a 19 tohoto
nařízení nebo jakékoli jejich části nebo změny uvedených
článků, dojde-li k závěru, že v důsledku mezinárodního nebo
jiného vývoje nastala situace, kdy povinnosti uvedené v těchto článcích
již nejsou nutné, jsou nepřiměřené vzhledem k odpovídajícím výhodám,
nejsou v souladu s požadavky na podávání zpráv podle úmluvy UNFCCC nebo
jsou vzhledem k těmto požadavkům duplicitní. Žádný akt přijatý v
souladu s tímto článkem nesmí z hlediska unijních a mezinárodních
povinností v oblasti podávání zpráv klást na členské státy větší
zátěž.
Článek 29
Výkon přenesené pravomoci
1.
Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto
článku.
2.
Přenesení pravomoci uvedené
v článcích 7, 10, 11, 20 a 26 až 28 tohoto nařízení je
svěřeno Komisi na dobu neurčitou po vstupu tohoto nařízení
v platnost.
3.
Evropský parlament a Rada mohou přenesení
pravomoci uvedené v článcích 7, 10, 11, 20 a 26 až 28 tohoto
nařízení kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení
pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku
prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské
unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm
upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů
v přenesené pravomoci.
4.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci
Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu
a Radě.
5.
Akt v přenesené pravomoci přijatý podle
článků 7, 10, 11, 20 a 26 až 28 tohoto nařízení vstoupí v
platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví
námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt
oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této
lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu
Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva
měsíce.
Kapitola 11
Závěrečná ustanovení
Článek 30
Postup projednávání ve výboru
Komisi je
nápomocen Výbor pro změnu klimatu. Jedná se o výbor ve smyslu
nařízení (EU) č. 182/2011[22].
Článek 31
Přezkum
1.
Komise pravidelně přezkoumává soulad ustanovení
tohoto nařízení o monitorování a podávání zpráv s budoucími
rozhodnutími souvisejícími s úmluvou UNFCCC a Kjótským protokolem nebo jinými právními
předpisy Unie.
2.
Jestliže během kontrolního období podle
rozhodnutí č. 406/2009/ES dojde ke změně mezinárodních pravidel týkajících
se odhadu emisí skleníkových plynů pro sestavování inventur skleníkových
plynů, Komise posoudí, do jaké míry se nová pravidla použijí pro
účely rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 32
Zrušení
Zrušuje se rozhodnutí č. 280/2004/ES.
Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za
odkazy na toto nařízení v souladu se
srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 33
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne […].
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA I
Skleníkové plyny
Oxid uhličitý
(CO2)
Methan (CH4)
Oxid dusný (N2O)

Fluorid sírový (SF6
)
Fluorid dusitý (NF3)
Částečně
fluorované uhlovodíky (HFC):
HFC-23         CHF3
HFC-32         CH2F2
HFC-41         CH3F
HFC-125       CHF2CF3
HFC-134       CHF2CHF2
HFC-134a     CH2FCF3
HFC-143       CH2FCHF2
HFC-143a     CH3CF3
HFC-152       CH2FCH2F
HFC-152a     CH3CHF2
HFC-161       CH3CH2F
HFC-227ea   CF3CHFCF3
HFC-236cb   CF3CF2CH2F
HFC-236ea   CF3CHFCHF2
HFC-236fa    CF3CH2CF3
HFC-245fa    CHF2CH2CF3
HFC-245ca   CH2FCF2CHF2
HFC-365mfc CH3CF2CH2CF3
HFC-43-10mee CF3CHFCHFCF2CF3
nebo (C5H2F10)
Zcela fluorované uhlovodíky (PFC):
PFC-14, perfluormethan, CF4
PFC-116, perfluorethan, C2F6
PFC-218, perfluorpropan, C3F8
PFC-318, perfluorcyklobutan, c-C4F8
Perfluorcyklopropan c-C3F6
PFC-3-1-10, perfluorbutan, C4F10
PFC-4-1-12, perfluorpentan, C5F12
PFC-5-1-14, perfluorhexan, C6F14
PFC-9-1-18, C10F18
PŘÍLOHA II
Přepočítaný úhrn emisí
skleníkových plynů podle členských států uvedený v čl. 21
odst. 1
Přepočítaný úhrn emisí skleníkových
plynů podle členských států se vypočítá podle následujícího
vzorce:
kde:
–
ti,2012 je roční emisní
příděl členského státu stanovený podle čl. 3 odst. 2 čtvrtého
pododstavce a článku 10 rozhodnutí
č. 406/2009/ES;
–
ti,2022 je roční emisní
příděl členského státu na rok i podle čl. 3 odst. 2 čtvrtého
pododstavce a článku 10
rozhodnutí č. 406/2009/ES, který by byl vypočten, pokud by jako vstup
byly použity údaje z přezkoumané inventury předložené v roce 2022;
–
ei,j jsou emise skleníkových plynů
členského státu za rok i stanovené podle aktů přijatých Komisí v
souladu s čl. 20 odst. 5 po odborném přezkumu inventury v roce j.
PŘÍLOHA III
Srovnávací tabulka
 Rozhodnutí č. 280/2004/ES || Toto nařízení
 článek 1 || článek 1
 čl. 2 odst. 1 || čl. 4 odst. 1
 čl. 2 odst. 2 || -
 čl. 2 odst. 3 || čl. 4 odst. 3
 čl. 3 odst. 1 || čl. 7 odst. 1 a čl. 7 odst. 2
 čl. 3 odst. 2 || čl. 14 odst. 1 a čl. 15 odst. 1
 čl. 3 odst. 3 || článek 26, článek 27, článek 28, článek 29
 čl. 4 odst. 1 || článek 6
 čl. 4 odst. 2 || článek 6
 čl. 4 odst. 3 || článek 25
 čl. 4 odst. 4 || čl. 5 odst. 1
 čl. 5 odst. 1 || čl. 22 odst. 1
 čl. 5 odst. 2 || čl. 22 odst. 3
 čl. 5 odst. 3 || -
 čl. 5 odst. 4 || -
 čl. 5 odst. 5 || článek 23
 čl. 5 odst. 6 || -
 čl. 5 odst. 7 || článek 25
 čl. 6 odst. 1 || čl. 11 odst. 1
 čl. 6 odst. 2 || čl. 11 odst. 3
 čl. 7 odst. 1 || -
 čl. 7 odst. 2 || čl. 12 odst. 1 a čl. 12 odst. 2
 čl. 7 odst. 3 || -
 čl. 8 odst. 1 || článek 24
 čl. 8 odst. 2 || čl. 7 odst. 3
 čl. 8 odst. 3 || -
 čl. 9 odst. 1 || článek 30
 čl. 9 odst. 2 || -
 čl. 9 odst. 3 || -
 článek 10 ||
 článek 11 || článek 32
 článek 12 || článek 33
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHY
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.        Název návrhu/podnětu
Nařízení
Evropského parlamentu a Rady o mechanismu monitorování a vykazování emisí
skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských
států a Unie vztahujících se ke změně klimatu
1.2.        Příslušné oblasti
politik podle členění ABM/ABB[23]

ŽIVOTNÍ
PROSTŘEDÍ A OBLAST KLIMATU [07]
1.3.        Povaha návrhu/podnětu
¨ Návrh/
podnět se týká nové akce
¨ Návrh/ podnět
se týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[24]
¨ Návrh/ podnět
se týká prodloužení stávající akce
x Návrh/ podnět
se týká akce přesměrované na jinou akci.
1.4.        Cíle
1.4.1.     Víceleté strategické cíle
Komise sledované návrhem/podnětem
Tento
návrh je pevnou součástí strategie Evropa 2020 pro inteligentní
a udržitelný růst podporující začlenění.
Bezprostředně přispívá k dosažení jednoho z pěti hlavních
cílů stanovených strategií, a sice splnění cíle snížit do roku 2020
emise o 20 %.
1.4.2.     Specifické cíle a
příslušné aktivity ABM/ABB
Specifický cíl:
Provádění
politiky a právních předpisů EU týkajících se oblasti klimatu (ABB
kód 07 12)
Příslušné aktivity ABM/ABB:
07
12 01 (Provádění politiky a právních předpisů EU týkajících se oblasti
klimatu)
1.4.3.     Očekávané výsledky a
dopady
Upřesněte
účinky, které by návrh podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
Je
nezbytné změnit stávající mechanismus monitorování za účelem
provádění určitých politik v oblasti změny klimatu a poskytnutí
výhod všem občanům a podnikům, zejména s ohledem na
zlepšení kvality ovzduší, zajištění dodávek energie, podporu ekologického
hospodářského růstu a inovace. Návrh zároveň pomůže zvýšit
důvěryhodnost EU ve světě poskytováním vysoce kvalitních
informací o opatřeních přijatých pro boj se změnou klimatu.
Pomocí shromažďování těchto informací návrh rovněž zajistí, že
EU bude lépe připravena, aby mohla čelit budoucím výzvám souvisejícím
se změnou klimatu.
1.4.4.     Ukazatele výsledků a
dopadů
Upřesněte
ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
sledovat.
Následující
ukazatele odpovídají obecným, specifickým a operativním cílům návrhu:
- počet
případů nedodržení předpisů zjištěných na úrovni EU
nebo v rámci úmluvy UNFCCC;
- počet
včasně podaných zpráv Komisi a/nebo sekretariátu úmluvy UNFCCC;
- soulad
zpráv na úrovni EU se zprávami podanými členskými státy podle
přezkumů EU a úmluvy UNFCCC;
- soulad
údajů o emisích vykazovaných členskými státy v rámci rozhodnutí o
mechanismu monitorování (MMD) a dalších nástrojů pro podávání zpráv podle
přezkumů EU a úmluvy UNFCCC;
- úplnost
zpráv členských států předkládaných Komisi a v rámci úmluvy UNFCCC
vzhledem ke stávajícím požadavkům;
- skutečnost,
zda členské státy při podávání zpráv o finanční a technologické
podpoře používají společnou metodiku a formáty pro podávání zpráv;
- skutečnost,
zda členské státy používají vnitrostátní a mezinárodní metodické pokyny
a pokyny pro podávání zpráv;
- úplnost
zpráv členských států předkládaných Komisi a sekretariátu úmluvy
UNFCCC vzhledem ke stávajícím požadavkům;
- skutečnost,
zda členské státy používají společné postupy a formáty pro podávání
zpráv o odhadech, politikách, opatřeních a skutečných emisích;
- dostupnost
údajů a informací a vytvoření nových informačních toků v
oblastech, na které je návrh zaměřen.
1.5.        Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.5.1.     Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
Krátkodobým
cílem tohoto návrhu je významným způsobem přispět ke
splnění cíle EU snížit emise do roku 2020 a splnit strategii EU 2020.
Návrh má rovněž dlouhodobý cíl, a sice snižování emisí v EU i po roce
2020.
V
krátkodobém výhledu bude Komise muset zahájit postup zadání veřejné
zakázky na získání technické podpory potřebné pro provádění návrhu,
zejména pro odborný přezkum inventur stanovený v článku
20 tohoto návrhu.
1.5.2.     Přidaná hodnota ze
zapojení EU
Některá
ustanovení tohoto návrhu musí být prováděna na úrovni EU, protože to
vyžadují právní předpisy EU, konkrétně rozhodnutí č. 406/2009/ES
a revidovaná směrnice 2003/87/ES.
Jelikož
zastřešující závazky v oblasti klimatu se přijímají na úrovni EU, je
rovněž efektivnější vytvořit potřebné nástroje pro podávání
zpráv na úrovni EU. Aby bylo dále možné překonat zjištěné problémy,
např. jednotnost a včasnost podávání zpráv EU a členskými státy sekretariátu
Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, je
zapotřebí zajistit koordinaci údajů a metodik ve všech 27
členských státech, což lze efektivněji provést na úrovni EU.
1.5.3.     Závěry vyvozené z
podobných zkušeností v minulosti
Návrh
přihlíží ke zkušenostem získaným při provádění rozhodnutí
č. 280/2004/ES a zpětné vazbě od zúčastněných
stran. Návrh se snaží řešit zjištěné slabiny a problémy a případně
zjednodušit požadavky na podávání zpráv. Konkrétně zkušenosti s
prováděním rozhodnutí MMD ukazují, že některé požadavky na podávání
zpráv nepřinesly předpokládané výsledky (např. požadované
ukazatele) nebo že informace nebyly použity tak, jak se předpokládalo.
Tyto požadavky byly tudíž změněny, aby podávání zpráv bylo smysluplné
a účelné. Nové požadavky jsou sladěny se stávajícími toky podávání
zpráv a potřebami informací.
1.5.4.     Provázanost a možná synergie s
dalšími relevantními nástroji
Návrh
úzce souvisí se strategií Evropa 2020 a stěžejní iniciativou strategie
Evropa 2020 pro Evropu méně náročnou na zdroje. Je v souladu s
politikou EU v oblasti klimatu, energetiky a sociálních věcí a tuto
politiku doplňuje.
1.6.        Doba trvání akce a
finanční dopad
¨ Časově omezený návrh/podnět
–
¨  Návrh/podnět s platností od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR
–
¨  Finanční dopad od RRRR do RRRR
x Časově neomezený návrh/podnět
–
Provádění bude pravděpodobně
zahájeno v roce 2013 v závislosti na pokroku učiněném v rámci legislativního
postupu
1.7.        Předpokládaný
způsob řízení[25]
x Centralizované přímé řízení Komisí
¨ Nepřímé centralizované řízení, při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu
svěřeny:
–
¨ výkonným agenturám
–
¨  subjektům zřízeným Společenstvími[26]
–
¨  vnitrostátním veřejnoprávním subjektům / subjektům
pověřeným výkonem veřejné služby
–
¨  osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v příslušném
základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního nařízení
¨ Sdílené řízení s
členskými státy
¨ Decentralizované řízení s třetími zeměmi
¨ Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
Pokud vyberete více
způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“.
Poznámky
Za
provádění podstatné části návrhu ponesou odpovědnost
členské státy. Komise bude členským státům poskytovat poradenství
a posuzovat zprávy, které jí předloží. Zkontroluje, přezkoumá a shrne
některé z informací v těchto zprávách uvedených.
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.        Pravidla pro sledování a
podávání zpráv
Upřesněte
četnost a podmínky.
Soulad
zpráv, jejichž podávání návrh vyžaduje, s vnitrostátními a mezinárodními
požadavky prokáže, jestli návrh dosahuje svých cílů.
Zprávy
vypracovávané v souladu s tímto návrhem budou i nadále posuzovány na úrovni EU a/nebo
na úrovni mezinárodní jednou ročně, každé dva a/nebo každé
čtyři roky. Posouzení skutečných emisí bude i nadále komplexní a
bude prováděno odborníky jak na úrovni EU, tak na úrovni mezinárodní.
Cílem posouzení je přispět k lepšímu podávání zpráv a posoudit soulad
s cíli a závazky. Navrhuje se, aby posouzení všech dalších údajů a
informací o klimatu bylo rovněž prováděno jednou ročně
na úrovni EU se zaměřením na úplnost a soulad s pokyny, zatímco
na mezinárodní úrovni bude toto posouzení prováděno každé dva a/nebo
čtyři roky. I v tomto případě posouzení provádějí
odborníci a cílem je posoudit soulad a stanovit oblasti pro další zlepšení.
2.2.        Systém řízení a kontroly

2.2.1.     Zjištěná rizika
Jelikož
je návrh nařízením, nezahrnuje provedení do vnitrostátního práva. Rizika
související s prováděním tohoto nařízení jsou omezená, protože
navrhovaný mechanismus navazuje na stávající mechanismus a vylepšuje jej.
2.2.2.     Předpokládané metody
kontroly
Opatření
přijatá za účelem překonání těchto rizik budou stejná jako
nyní: posílení dialogu a spolupráce s členskými státy, jmenovitě
prostřednictvím Výboru pro změnu klimatu a jeho pracovních
skupin, používání postupu projednávání ve výborech a technické pomoci Evropské
agentury pro životní prostředí.
2.3.        Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
Upřesněte
stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
Vzhledem
k částkám, o které se jedná, a druhu veřejných zakázek tento
podnět nepředstavuje zvláštní riziko podvodu. Komise bude činnost
řídit a kontrolovat prostřednictvím všech běžných nástrojů,
jako je roční plán řízení GŘ CLIMA.
Obzvláště
důležité jsou standardy vnitřní kontroly č. 2, 7, 8, 9, 11, 12,
13, 15 a 16. Dále budou zcela uplatněny zásady stanovené v nařízení
Rady (ES, Euratom) č. 1605/202 („finanční nařízení“) a jeho
prováděcích pravidlech.
Postupy
zadávání veřejných zakázek se budou řídit finančními okruhem GŘ
CLIMA: částečně decentralizovaným okruhem hierarchicky nezávislým
na pověřených schvalujících osobách, které provádějí finanční
operace a ověřování.
Postup
výběru dodavatele prověří také výbor pro vnitřní kontrolu
(ENVAC), který ověří soulad postupů přijatých schvalujícími
osobami s pravidly finančního nařízení a prováděcími pravidly za
použití kombinace náhodně vybraného vzorku veřejných zakázek a vzorku
veřejných zakázek vybraných na základě rizika.
Kromě
těchto opatření budou prostřednictvím aktů v přenesené
pravomoci rovněž stanoveny technické pokyny pro odborné přezkumy
uvedené v článku 20. Tyto pokyny
zajistí, aby osoby provádějící odborné přezkumy byly nezávislé a
řádně kvalifikované.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.        Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
·      Stávající výdajové rozpočtové linie
V pořadí podle
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [název…………………...……….] || RP/NRP ([27]) || zemí ESVO[28] || kandidátských zemí[29] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 2 || 07.12.01 [Provádění politiky a právních předpisů Unie týkajících se oblasti] || RP || NE || NE || NE || NE
 5 || 07.01.02.11 [Ostatní výdaje na řízení] || NRP || NE || NE || NE || NE
·      Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje – NE
V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [okruh………………………...……….] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE
3.2.        Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1.     Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje
NÁVRH BUDE PROVÁDĚN V RÁMCI STÁVAJÍCÍHO
ROZPOČTU A NEBUDE MÍT DOPAD NA VÍCELETÝ FINANČNÍ RÁMEC.
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || Číslo || [Okruh 2]
 GŘ: <CLIMA> ||   ||   || Rok N[30] || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové linie 07.12.01 || Závazky || (1) || 0,2540 || 1,6310 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Platby || (2) || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[31] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtové linie ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM prostředky pro GŘ <CLIMA> || Závazky || =1+1a +3 || 0,2540 || 1,6310 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Platby || =2+2a +3 || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 0 ,2540 || 1, 6310 || 1, 631 || 1, 631 || 1, 631 || 1, 631 || 1 ,631 || 10,04
 Platby || (5) || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM prostředky z OKRUHU <2> víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 0,2540 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Platby || =5+ 6 || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
Má-li návrh/podnět dopad na více okruhů:
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 0,2540 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Platby || (5) || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 4 víceletého finančního rámce  (referenční částka) || Závazky || =4+ 6 || 0,2540 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Platby || =5+ 6 || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
 Okruh víceletého finančního rámce: || 5 ||  Správní výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||   ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 GŘ: <CLIMA> ||
  Lidské zdroje || 0,254 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 3,302
  Ostatní správní výdaje || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 1,925
 GŘ <CLIMA> CELKEM || Prostředky || 0,529 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 5,227
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 0,529 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 5,227
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||   ||   || Rok N[32] || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 0,783 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 15,267
 Platby || 0,783 || 2,039 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 14,892
3.2.2.     Odhadovaný dopad na
operační prostředky
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
prostředků (podnět je součástí stávajícího finančního
rámce)
–
x Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
Položky na závazky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3
desetinná místa)
 || Uveďte cíle a výstupy ||   ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM ||
 || ò || VÝSTUPY ||
 ||   || Druh výstupu[33] || Průměrné náklady výstupu || Počet  výstupů || Náklady || Počet  výstupů || Náklady || Počet  výstupů || Náklady || Počet  výstupů || Náklady || Počet  výstupů || Náklady || Počet  výstupů || Náklady || Počet  výstupů || Náklady || Celkový počet výstupů || Náklady celkem
 SPECIFICKÝ CÍL Provádění politiky a právních předpisů EU týkajících se oblasti klimatu (ABB kód 07 12) ||
 || - Výstup || Technická pomoc || 0,717 || 2 || 0,254 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 14 || 10.04
 Mezisoučet za specifický cíl || 1 || 0,254 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 7 || 10,04 ||
 NÁKLADY CELKEM || 1 || 0.254 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 7 || 10,04 ||
3.2.3.     Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
3.2.3.1.  Shrnutí
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití správních prostředků
–
x Návrh/podnět vyžaduje využití správních prostředků, jak
je vysvětleno dále: (podnět je součástí stávajícího
finančního rámce)
Potřeby správních prostředků se
pokrývají v rámci přídělu, který byl již přidělen na
řízení této akce a/nebo byl vnitřně přerozdělen v
rámci GŘ, popřípadě doplněn z dodatečného
přídělu, který lze řídicímu generálnímu ředitelství
poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na
rozpočtová omezení.
v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   || Rok N[34] || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 0,254[35] || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 3,302
 Ostatní správní výdaje || 0,275[36] || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 1, ,925
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0, 529 || 0 ,783 || 0 ,783 || 0 ,783 || 0, 783 || 0 ,783 || 0 ,783 || 5, 227
 Mimo OKRUH 5[37] víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Ostatní výdaje správní povahy || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 CELKEM || 0,529 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 5,227
3.2.3.2.  Odhadované potřeby v
oblasti lidských zdrojů
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
–
x Návrh/podnět vyžaduje využití aktuálně přidělených
lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále:
Odhad vyjádřete v celých číslech
(nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 07 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 254000[38] || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000
 XX 01 01 02 (při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[39] ||
 XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z „celkového rámce“) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[40] || - v ústředí[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - při delegacích ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Jiné rozpočtové linie (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM || 254000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000
XX je oblast
politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.
Potřeby v oblasti
lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již
vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
přeobsazeny v rámci GŘ, popřípadě doplněny z
dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout
v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová
omezení.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci || Přijímají opatření s cílem provádět požadavky Komise (např. přezkum zpráv členských států, provádění analýz, monitorování provádění).
 Externí zaměstnanci ||
3.2.4.     Soulad se stávajícím víceletým
finančním rámcem
–
x Návrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým finančním
rámcem.
–
¨  Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu
finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
rozpočtové linie a odpovídající částky.
….
–
¨  Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje pružnosti nebo změnu
víceletého finančního rámce[42].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.
……..
3.2.5.     Příspěvky
třetích stran
–
x Návrh/podnět nepočítá se spolufinancováním od třetích
stran.
–
Návrh/podnět počítá se spolufinancováním
podle následujícího odhadu:
Prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3
desetinná místa)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Uveďte spolufinancující subjekt ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Odhadovaný dopad na
příjmy
–
x Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
–
¨  Návrh/podnět má tento finanční dopad:
¨         dopad na vlastní zdroje
¨         dopad na různé příjmy
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[43]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || … vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
U účelově
vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
výdajové rozpočtové linie.
….
Upřesněte
způsob výpočtu dopadu na příjmy.
….
[1]               Úř. věst. L 49, 19.2.2004, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 33, 7.2.1994, s. 11.
[3]               Úř. věst. L 130, 15.5.2002, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 55, 1.3.2005, s. 57.
[5]               http://ec.europa.eu/clima/consultations/0008/index_en.htm
[6]               Úř. věst. C , , s. .
[7]               Úř. věst. C , , s. .
[8]               Úř. věst. L 49, 19.2.2004, s.1.
[9]               Úř. věst. L 33, 7.2.1994, s.13.
[10]             Úř. věst. L 130, 15.5.2002, s. 4.
[11]             Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s.136.
[12]             Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 63.
[13]             Úř. věst. L 297, 31.10.1988, s. 21.
[14]             Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.
[15]             Úř. věst. L 33, 4.2.2006, s. 1.
[16]             Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 22.
[17]             Úř. věst. L 161, 14.6.2006, s. 1.
[18]             Úř. věst. L 304, 4.11.2008, s. 1.
[19]             KOM(2009) 147 v konečném znění.
[20]             Úř. věst. L 8, 13.1.2009, s. 3.
[21]             Úř. věst. L 130,
15.5.2002, s. 1.
[22]             Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s.13.
[23]             ABM: řízení podle činností (Activity-Based
Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností
(Activity-Based Budgeting).
[24]             Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b)
finančního nařízení.
[25]             Vysvětlení způsobů řízení spolu s
odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[26]             Uvedené v článku 185 finančního nařízení.
[27]             RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
prostředky.
[28]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
[29]             Kandidátské země a případně potenciální
kandidátské země západního Balkánu.
[30]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět. Aktuálně nejlepším odhadem N je rok 2013.
[31]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[32]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[33]             Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány
(např. počet financovaných studentských výměn, počet
vybudovaných kilometrů silnic atd.).
[34]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[35]             Každá roční částka v tomto řádku zahrnuje
0,127 mil. EUR odpovídajících zaměstnancům pracujícím na provádění
rozhodnutí č. 280/2004/ES (které se tímto návrhem zrušuje).
[36]             Roční částky v tomto řádku odpovídají
stávajícím nákladům souvisejícím s prováděním rozhodnutí
č. 280/2004/ES (které se tímto návrhem zrušuje).
[37]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[38]             Každá roční částka v tomto řádku zahrnuje
0,127 mil. EUR odpovídajících zaměstnancům pracujícím na
provádění rozhodnutí č. 280/2004/ES (které se tímto návrhem zrušuje).
[39]             SZ = smluvní zaměstnanec; ZAP = zaměstnanec
agentury práce; MOD = mladý odborník při delegaci; MZ = místní
zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník.
[40]             Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
prostředků (bývalé linie „BA“).
[41]             V podstatě na strukturální fondy, Evropský
zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský
fond.
[42]             Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
[43]             Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z
cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po
odečtení 25 % nákladů na výběr.