               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.6.2020
            COM(2020) 240 final
            2020/0118(CNS)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na některé alkoholické výrobky vyráběné v autonomních oblastech Madeira a Azory
            {SWD(2020) 108 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Odůvodnění a cíle návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí Rady nahradit stávající rozhodnutí Rady č. 376/2014/EU ze dne 12. června 2014
                  1
               , přijaté na základě článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Tento článek umožňuje přijmout konkrétní opatření pro nejvzdálenější regiony EU, jelikož uznává, že neměnnost a spolupůsobení určitých faktorů závažným způsobem ohrožují rozvoj těchto regionů a ovlivňují jejich hospodářskou a sociální situaci. Tato opatření je možné přijmout za předpokladu, že nenaruší integritu a soudržnost právního řádu Unie, což zahrnuje také vnitřní trh a společné politiky. Stávající rozhodnutí opravňuje Portugalsko uplatňovat sazby spotřební daně snížené až o 75 % oproti základním portugalským sazbám, a to na rumy a likéry vyráběné a spotřebovávané na Madeiře a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané na Azorách. Platnost stávajícího rozhodnutí skončí dne 31. prosince 2020.

               Cílem tohoto opatření je poskytnout výrobcům z nejvzdálenějších portugalských regionů kompenzaci za jejich znevýhodnění při hospodářské soutěži způsobené odlehlostí nejvzdálenějších portugalských regionů, jejich ostrovní povahou, malou velikostí, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, což vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj. V důsledku těchto charakteristik mají výrobci v nejvzdálenějších regionech vyšší výrobní náklady než jejich protějšky na pevnině.

               Vzhledem ke končící platnosti rozhodnutí Evropská komise zadala externí studii, aby mohla posoudit nynější režim a potenciální dopady možných alternativ pro období po roce 2020, a to včetně alternativy, na níž je založen tento návrh.

               Tento návrh obsahuje prodloužení výjimky do roku 2027 a její rozšíření tak, aby se vztahovala na prodej místně vyráběného rumu na Azorách se sníženou sazbou zachovanou na 75 % a aby zajišťovala 50% snížení sazby spotřební daně na prodej všech zahrnutých produktů na portugalské pevnině.

               Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Ve sdělení o strategickém partnerství s nejvzdálenějšími regiony EU z roku 2017
                  2
                se uvádí, že nejvzdálenější regiony se stále potýkají se závažnými problémy, přičemž mnoho z nich je neměnných. Sdělení představuje stanovisko Komise ohledně podpory těchto regionů v tom, aby stavěly na svém jedinečném bohatství a identifikovaly nová odvětví růstu, která umožní růst a tvorbu pracovních míst.

               V této souvislosti je cílem tohoto návrhu podpořit nejvzdálenější portugalské regiony v tom, aby stavěly na svém jedinečném bohatství a umožnily tak místní růst a tvorbu pracovních míst v konkrétním odvětví, tj. odvětví alkoholu. Tento návrh doplňuje program speciálně zaměřený na odlehlost a ostrovní charakter (POSEI)
                  3
               , který se zaměřuje na podporu primárního sektoru a produkce surovin.

               Soulad s ostatními politikami Unie

               Návrh je v souladu se strategií jednotného trhu 2015
                  4
               , v níž Komise objasňuje, že zajistí hlubší a spravedlivější jednotný trh, který přinese prospěch všem zúčastněným stranám. Jedním z cílů navrhovaného opatření je omezit dodatečné náklady, jimž společnosti v nejvzdálenějších regionech čelí a které zamezují jejich plné účasti na jednotném trhu. Vzhledem k omezenému objemu dotčené výroby se nepředpokládá žádný negativní dopad na hladké fungování jednotného trhu.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

                        Právní základ

                        Právním základem je článek 349 SFEU. Uvedené ustanovení umožňuje Radě přijímat zvláštní ustanovení upravující použití Smluv na nejvzdálenější regiony EU.

                        Zásada subsidiarity

                        Pouze Rada může na základě článku 349 Smlouvy o fungování EU přijmout konkrétní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů EU, aby bylo možno přizpůsobit použití smluv pro tyto regiony, včetně společných politik, z důvodu trvalého znevýhodnění ohrožujícího hospodářskou a sociální situaci nejvzdálenějších regionů. Stejně je tomu v případě povolení odchylek od článku 110 SFEU. Návrh rozhodnutí Rady je proto v souladu se zásadou subsidiarity.

                        Zásada proporcionality

                        Tento návrh je v souladu se zásadou proporcionality podle čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii. Navrhované změny nepřekračují rámec toho, co je nezbytné pro řešení příslušných problémů, a tedy pro zajištění řádného a účinného fungování vnitřního trhu, které je jedním z cílů Smluv.

                        Navrhované rozšíření snížených sazeb na pevninské Portugalsko by zejména zvýšilo konkurenceschopnost výrobců v nejvzdálenějších portugalských regionech, přičemž by mělo omezené nepříznivé účinky z hlediska ušlého příjmu a administrativní zátěže, a zajistilo by jim rovné podmínky s výrobci podobných produktů na portugalské pevnině.

                        Volba nástrojů

                        Navrhuje se rozhodnutí Rady, které nahradí rozhodnutí Rady č. 376/2014/EU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Ex post hodnocení stávajících právních předpisů

               Externí studie zjistila, že výrobci z nejvzdálenějších regionů nadále čelí vyšším výrobním nákladům než jejich protějšky na pevnině, což je v současnosti kompenzováno snížením spotřební daně. Kromě toho studie identifikovala následující dva faktory, které vyvstaly od přijetí stávajícího rozhodnutí.

               Zaprvé externí studie uvádí, že na Azorách je nyní vyráběn rum, který však není zahrnut do nynějšího režimu. Tento režim nicméně zahrnuje rum vyráběný na Madeiře, což vede k nerovným podmínkám pro výrobce rumu ve dvou nejvzdálenějších regionech. Zadruhé studie uvádí, že kromě dodatečné výroby rumu na Azorách roste i výroba rumu na Madeiře a vzhledem k omezenému trhu v nejvzdálenějších oblastech nelze veškerý rum prodávat místně. Dodatečné náklady související s přístupem na pevninský portugalský trh představují pro tyto výrobce překážku a v důsledku toho je rum nákladně skladován.

               Konzultace se zúčastněnými stranami

               Jako součást externí studie byly na podporu analýzy stávajícího režimu získány odpovědi od příslušných útvarů Evropské komise, portugalských orgánů, výrobců ze dvou nejvzdálenějších regionů a portugalských distributorů, a to prostřednictvím dotazníků, rozhovorů a diskuzí. Přes zvláštní úsilí vynaložené externím dodavatelem studie se nepodařilo získat žádné odpovědi od pevninských výrobců ani občanské společnosti.

               Posouzení dopadů

               Tato iniciativa je připravena v podobě dvou po sobě jdoucích kroků: ex post hodnocení stávajícího režimu, po němž následuje hodnocení orientované do budoucna. Toto posouzení potenciálních dopadů pokračování stávajícího režimu a jeho případných změn bylo provedeno v analytickém dokumentu, který obsahuje přílohu s hodnocením. Tento dokument je založen na externí studii a na informacích poskytnutých členskými státy.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nemá žádný dopad na rozpočet Evropské unie, jelikož příjmy ze spotřební daně plně náleží členským státům.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Monitorování provádění a fungování odchylky bude úlohou portugalských orgánů a Komise, jako tomu bylo doposud.

               Portugalsko bude požádáno, aby do 30. září 2025 předložilo monitorovací zprávu za období let 2019 až 2024. Tato monitorovací zpráva bude zahrnovat následující:

               ·informace o dodatečných nákladech souvisejících s výrobou,

               ·informace o narušení hospodářské soutěže a dopadech na trh,

               ·informace nezbytné pro hodnocení účinnosti, účelnosti a soudržnosti s dalšími politikami EU,

               ·informace o tom, zda jsou právní předpisy nadále relevantní a jaká je přidaná hodnota EU u nových právních předpisů.

               Účelem podávání zpráv by mělo být také shromažďování informací od všech příslušných zúčastněných stran ohledně úrovně a vývoje jejich dodatečných výrobních nákladů, nákladů na dodržování předpisů a jakýchkoli případů narušení trhu.

               S cílem zaručit, aby informace shromážděné portugalskými orgány obsahovaly veškeré údaje, které Komise potřebuje pro přijetí informovaného rozhodnutí ohledně platnosti a životaschopnosti schématu do budoucna, Komise vypracuje konkrétní pokyny týkající se požadovaných informací. Tyto pokyny budou v co největší možné míře stejné jako u jiných podobných schémat pro nejvzdálenější regiony EU a budou se řídit obdobnými právními předpisy.

               To Komisi umožní posoudit, zda stále existují důvody opodstatňující odchylku, zda je daňová výhoda poskytnutá Portugalskem stále přiměřená a zda jsou v rámci systému daňových výjimek možná alternativní opatření, přičemž je třeba zohlednit jejich mezinárodní rozměr.

               Vyžadovaná struktura monitorovací zprávy a údaje, které v ní mají být uvedeny, jsou k návrhu připojena v příloze 1.

               Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Tato část se nepoužije, jelikož články nevyžadují vysvětlení.

               2020/0118 (CNS)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na některé alkoholické výrobky vyráběné v autonomních oblastech Madeira a Azory

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  5
               ,

               v souladu se zvláštním legislativním postupem,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutí Rady č. 376/2014/EU
                  6
                opravňuje Portugalsko, aby uplatňovalo sníženou sazbu spotřební daně v autonomní oblasti Madeira na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně a v autonomní oblasti Azory na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně, jež může být nižší než minimální sazba spotřební daně stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS
                  7
               , avšak ne o více než 75 % nižší, než je základní sazba spotřební daně z alkoholu na vnitrostátní úrovni.

               (2)V únoru 2019 portugalské orgány požádaly Komisi, aby předložila návrh rozhodnutí Rady, které by za stejných podmínek prodloužilo lhůtu povolení stanoveného v rozhodnutí č. 376/2014/EU a rozšířilo geografickou působnost na pevninské Portugalsko s omezenějším snížením, a to na období dalších sedmi let, od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2027.

               (3)Výrobci v autonomních oblastech Azory a Madeira čelí potížím při získávání přístupu na trhy mimo tyto oblasti a jediným možným odbytištěm pro prodej některých alkoholických výrobků jsou místní trhy. Tito výrobci čelí dodatečným nákladům, protože suroviny zemědělského původu jsou kvůli malé velikosti, roztříštěnosti a nízké mechanizaci zemědělských podniků dražší než při běžných podmínkách produkce. Mimoto je výstup ze zpracování cukrové třtiny vzhledem k povrchu, podnebí, půdě a řemeslné produkci nižší než v ostatních nejvzdálenějších regionech. Kromě toho vznikají dodatečné náklady související s přepravou určitých surovin a obalových materiálů, které nejsou vyráběny místně, na ostrovy.

               (4)V případě Azor je ostrovní povaha dvojí, jelikož se jedná o skupinu ostrovů rozkládající se na velké ploše. Dodatečné náklady dále zvyšuje doprava v těchto vzdálených regionech ostrovní povahy. Totéž platí pro určité nezbytné cesty a zásilky na pevninu. Dodatečné náklady jsou nezbytné rovněž pro skladování hotových výrobků, jelikož místní spotřeba neabsorbuje veškerý výstup, zejména co se týče výroby rumu. Malá velikost regionálního trhu zvyšuje jednotkové náklady, a to zejména kvůli nepříznivému poměru mezi fixními náklady a výstupem. Dotčení výrobci hradí rovněž dodatečné náklady, které nesou místní ekonomiky obecně, zejména vyšší náklady na práci a na energie.

               (5)Výroba rumu se zvýšila v důsledku větší produkce cukrové třtiny. Ačkoli některý rum zraje nebo je používán jako základ pro likéry, neprodané množství rumu je nákladně skladováno, což dále zvyšuje dodatečné náklady výrobců. V důsledku dodatečných nákladů nejsou výrobci v autonomních oblastech Madeira a Azory schopni konkurovat výrobcům mimo tyto oblasti, jelikož cena konečného výrobku je vyšší a oni tak nemohou získat přístup na trhy. Tento problém by se vyřešil, pokud by byl přístup na portugalský pevninský trh zajištěn prostřednictvím snížených sazeb spotřební daně.

               (6)Aby nedošlo k vážnému ohrožení rozvoje autonomních oblastí Madeira a Azory a aby se v těchto oblastech zachoval alkoholový průmysl a pracovní místa, která poskytuje, je třeba obnovit a rozšířit rozsah působnosti povolení stanoveného v rozhodnutí č. 376/2014/EU.

               (7)Rozhodnutí č. 376/2014/EU se použije do 31. prosince 2020. Z důvodu jasnosti je třeba přijmout nové rozhodnutí povolující Portugalsku uplatňovat snížené sazby spotřební daně v autonomních oblastech Madeira a Azory.

               (8)Jelikož daňové zvýhodnění dosahuje pouze úrovně, jež je nezbytná k vyrovnání dodatečných nákladů, a jelikož dotyčné objemy jsou malé a daňové zvýhodnění je omezeno na spotřebu v autonomních oblastech Madeira a Azory a v pevninském Portugalsku, opatření nenarušuje integritu a soudržnost právního řádu Unie.

               (9)Aby mohla Komise posoudit, zda jsou nadále splněny podmínky opodstatňující povolení, mělo by Portugalsko Komisi do 30. září 2025 předložit monitorovací zprávu.

               (10)Tímto rozhodnutím není dotčeno možné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování EU se Portugalsku povoluje uplatňovat na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na rum, likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory sazbu spotřební daně, která je nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS.

               Článek 2

               Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování EU se Portugalsku povoluje uplatňovat na rum a likéry vyráběné v autonomní oblasti Madeira a spotřebovávané v pevninském Portugalsku a na rum, likéry a pálenky vyráběné v autonomní oblasti Azory a spotřebovávané v pevninském Portugalsku sazbu spotřební daně, která je nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS.

               Článek 3

               Na Madeiře se povolení stanovené v článcích 1 a 2 omezuje na tyto výrobky:

               a) do 24. května 2021 na rum vymezený v bodě 1 přílohy II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008
                  8
                se zeměpisným označením „Rum da Madeira“ uvedeným v bodě 1 přílohy III uvedeného nařízení, a ode dne 25. května 2021 na rum vymezený v bodě 1 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787
                  9
                se zeměpisným označením „Rum da Madeira“;

               b) do 24. května 2021 na likéry a „crème de“ vymezené v bodech 32 a 33 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběné z regionálního ovoce nebo rostlin, a ode dne 25. května 2021 na likéry a „crème de“ vymezené v bodech 33 a 34 přílohy I nařízení (EU) 2019/787 vyráběné z regionálního ovoce nebo rostlin.

               Na Azorách se povolení stanovené v článcích 1 a 2 omezuje na tyto výrobky:

               a) do 24. května 2021 na rum vymezený v bodě 1 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběný z místní cukrové třtiny, a ode dne 25. května 2021 na rum vymezený v bodě 1 přílohy I nařízení (EU) 2019/787 vyráběný z místní cukrové třtiny;

               b) do 24. května 2021 na likéry a „crème de“ vymezené v bodech 32 a 33 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběné z regionálního ovoce nebo surovin, a ode dne 25. května 2021 na likéry a „crème de“ vymezené v bodech 33 a 34 přílohy I nařízení (EU) 2019/787 vyráběné z regionálního ovoce nebo surovin;

               c) do 24. května 2021 na pálenky vyráběné z vína nebo matoliny s vlastnostmi a jakostí stanovenými v bodech 4 a 6 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008, a ode dne 25. května 2021 na pálenky vyráběné z vína nebo matoliny s vlastnostmi a jakostí stanovenými v bodech 4 a 6 přílohy I nařízení (EU) 2019/787.

               Článek 4

               Snížená sazba spotřební daně vztahující se na výrobky uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená ve směrnici 92/84/EHS, nesmí však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu.

               Článek 5

               Snížená sazba spotřební daně vztahující se na výrobky uvedené v článku 2 tohoto rozhodnutí může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená ve směrnici 92/84/EHS, nesmí však být snížena o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu.

               Článek 6

               Do 30. září 2025 předloží Portugalsko Komisi monitorovací zprávu, která jí umožní posoudit, zda jsou nadále splněny podmínky opodstatňující povolení stanovené v článcích 1 a 2. Monitorovací zpráva obsahuje informace požadované v příloze.

               Článek 7

               Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2021 do 31. prosince 2027.

               Článek 8

               Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                  Rozhodnutí Rady č. 376/2014/EU ze dne 12. června 2014, kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory.

                     (2)

                        COM(2017) 623 final.

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013.

                     (4)

                        Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskémua sociálnímu výboru a Výboru regionů – Zlepšování jednotného trhu: vícepříležitostí pro lidi a podniky (COM(2015) 550 final), s. 4.

                     (5)

                        Úř. věst. C XXX, XXX, s. XXX.

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady č. 376/2014/EU ze dne 12. června 2014, kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory (
                  Úř. věst. L 182, 21.6.2014, s. 1
                  ).

                     (7)

                        Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů (
                  Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29
                  ).

                     (8)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 (
                  Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 16
                  ).

                     (9)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 ze dne 17. dubna 2019 o definici, popisu, obchodní úpravě a označování lihovin, používání názvů lihovin v obchodní úpravě a při označování jiných potravin, ochraně zeměpisných označení lihovin, používání lihu a destilátů zemědělského původu při výrobě alkoholických nápojů a o zrušení nařízení (ES) č. 110/2008 (Úř. věst. L 130, 17.5.2019, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.6.2020
            COM(2020) 240 final
            PŘÍLOHA
            EMPTY
            návrhu rozhodnutí Rady,
            kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na některé alkoholické výrobky vyráběné v autonomních oblastech Madeira a Azory
            {SWD(2020) 108 final}

               PŘÍLOHA

               Informace, které mají být obsaženy v monitorovací zprávě podle článku 6

               1.Odhadované dodatečné náklady. Informace se uvedou pro každý výrobek, na který se vztahuje snížená sazba spotřební daně. Portugalské orgány do tabulky 1 doplní alespoň následující informace, pokud jsou tyto informace k dispozici. Informace uvedené v tabulce by měly postačovat ke stanovení toho, zda existují dodatečné náklady zvyšující cenu místně vyráběných produktů ve srovnání s produkty vyráběnými jinde.

               Tabulka 1

                        MADEIRA (v eurech)

                        AZORY (v eurech)

                        Poznámky2

                        Cena cukrové třtiny (za 100 kg)

                        Cena mučenky (za 100 kg)

                        Cena limetky (za 100 kg)

                        Cena alkoholu (za hlča3 – bez daně)

                        Náklady na přepravu (za kg)

                        Ostatní náklady1

               Poznámky k tabulce:

               1. Uveďte informace týkající se nákladů na vodu, energie a odpad, náklady v případě více zařízení a další související náklady.

               2. Uveďte informace týkající se veškerých specifikací a objasnění, na jejichž základě byly provedeny výpočty.

               3. Hektolitry čistého alkoholu.

               2.Jiné dotace. Portugalské orgány tabulku 2 doplní pro každou oblast a uvedou veškerou další pomoc a podpůrná opatření, jejichž cílem je řešit dodatečné provozní náklady hospodářských subjektů související se statusem nevzdálenějších regionů Madeiry a Azor.

               Tabulka 2

                        Pomoc / podpůrné opatření1

                        Období2

                        Cílové odvětví3

                        Výše rozpočtu v eurech4

                        Roční výdaje v eurech (2019–2024)5

                        Podíl rozpočtu připadající na kompenzaci dodatečných nákladů6

                        Odhadovaný počet příjemců podpory7

                        Poznámky8

                        [uveďte]

               Poznámky k tabulce:

               (1)Uveďte označení a druh opatření.

               (2)Uveďte informace o letech, v nichž bylo opatření uplatňováno.

               (3)Uveďte informace pouze o odvětvově zaměřených opatřeních.

               (4)Uveďte informace o celkovém rozpočtu opatření a o zdrojích financování.

               (5)Uveďte informace o skutečných výdajích za každý rok sledovaného období (2019–2024), jsou-li tyto údaje k dispozici.

               (6)Uveďte přibližný odhad v % z celkového rozpočtu.

               (7)Uveďte přibližný odhad, je-li to možné.

               (8)Uveďte jakékoli komentáře a objasnění.

               3.Dopad na veřejný rozpočet. Portugalské orgány v tabulce 3 poskytnou odhadovanou celkovou výši daní (v eurech), které nebyly vybrány v důsledku uplatněných rozdílů ve zdanění.

               Tabulka 3

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Ušlé příjmy z daní

               4.Dopad na celkovou hospodářskou výkonnost. Portugalské orgány tabulku 4 doplní pro každou oblast a uvedou veškeré údaje dokazující dopad snížené spotřební daně na socioekonomický rozvoj oblastí. Ukazatele požadované v tabulce odkazují na výkonnost podporovaného odvětví ve srovnání s obecnou výkonností hospodářství Madeiry a hospodářství Azor. Pokud některé ukazatele nejsou k dispozici, uveďte alternativní údaje týkající se dopadu na celkovou hospodářskou výkonnost, které umožní provést analýzu socioekonomického dopadu.

               Tabulka 4

                        Rok2

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Poznámky3

                        Regionální hrubá přidaná hodnota

                        -V podporovaném odvětví1

                        Celková regionální zaměstnanost

                        -V podporovaném odvětví1

                        Počet aktivních výrobců

                        -V podporovaném odvětví1

                        Index cenové hladiny – pevninské Portugalsko

                        Index cenové hladiny v daném regionu

                        Počet turistů v regionu

               Poznámky k tabulce:

               (9)Uveďte informace o výrobcích rumu, likérů a pálenek.

               (10)Informace nemusí být dostupné pro všechny uvedené roky.

               (11)Uveďte poznámky a objasnění, která považujete za relevantní.

               5.Specifikace režimu. Portugalské orgány tabulku 5 doplní pro každý výrobek a pro každou z oblastí Madeira a Azory.

               Tabulka 5

                        Množství (v hlča1)

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Výroba likérů

                        Výroba pálenky

                        Výroba rumu

                        Likéry odeslané do pevninského Portugalska

                        Likéry odeslané do jiných členských států

                        Likéry vyvezené do třetích zemí

                        Pálenky odeslané do pevninského Portugalska

                        Pálenky odeslané do jiných členských států

                        Pálenky vyvezené do třetích zemí

                        Rum odeslaný do pevninského Portugalska

                        Rum odeslaný do jiných členských států

                        Rum vyvezený do třetích zemí

               Poznámky k tabulce:

               1.
                     Hektolitry čistého alkoholu.

               6.Nesrovnalosti. Portugalské orgány poskytnou informace o veškerých šetřeních či administrativních nesrovnalostech souvisejících s uplatňováním povolení, zejména o daňových únicích nebo pašování. Uvedou rovněž podrobné informace obsahující alespoň údaje o povaze případu, hodnotě a časovém období.

               7.Stížnosti. Portugalské orgány poskytnou informace o tom, zda místní, regionální či vnitrostátní orgány obdržely jakékoli stížnosti týkající se uplatňování povolení, a to jak od subjektů, na které se povolení vztahuje, tak od subjektů, na které se nevztahuje.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.6.2020
            COM(2020) 254 final
            2020/0121(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření dohody, kterou se mění prozatímní dohoda o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé s ohledem na přistoupení Nezávislého státu Samoa a na budoucí přistoupení dalších tichomořských ostrovních států

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               1.1Odůvodnění a cíle návrhu

               Připojený návrh rozhodnutí Rady představuje právní nástroj pro uzavření dohody, kterou se mění prozatímní dohoda o partnerství mezi Evropskou unií na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé podle čl. 218 odst. 6 SFEU.

               Dne 12. června 2002 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání o uzavření dohod o hospodářském partnerství (EPA) se zeměmi AKT.

               Dne 30. července 2009 Unie podepsala prozatímní dohodu o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“), jež stanoví rámec pro dohodu o hospodářském partnerství
                  1
               . Cílem dohody je:

               a)umožnit tichomořským státům těžit z lepšího přístupu na trh nabízeného Evropskou unií;

               b)podporovat udržitelný rozvoj a postupnou integraci tichomořských států do světového hospodářství;

               c)vytvořit oblast volného obchodu mezi stranami na základě společného zájmu prostřednictvím postupné liberalizace obchodu způsobem, jenž je v souladu s použitelnými pravidly WTO a zásadou asymetrie, s přihlédnutím ke specifickým potřebám a omezením kapacity tichomořských států, pokud jde o úroveň a načasování závazků;

               d)stanovit vhodná pravidla pro řešení sporů a

               e)zavést příslušná institucionální ujednání.

               Papua-Nová Guinea provádí dohodu prozatímně od 20. prosince 2009 a Fidžijská republika ji provádí prozatímně od 28. července 2014.

               Článek 80 dohody stanoví, že k dohodě mohou přistoupit další tichomořské ostrovy na základě předložení nabídky přístupu na trh v souladu s článkem XXIV GATT 1994. V souladu s tím Nezávislý stát Samoa dne 21. prosince 2018 přistoupil k dohodě
                  2
                a od 31. prosince 2018 ji provádí prozatímně. Ohledně přistoupení Šalamounových ostrovů a Království Tonga, které vyjádřily zájem k dohodě přistoupit, nyní probíhají postupy smluvních stran.

               Po přistoupení Nezávislého státu Samoa je nezbytné dohodu změnit, aby byla tato země zařazena mezi smluvní strany dohody. Podobné technické změny bude třeba provést pokaždé, když k dohodě přistoupí další tichomořský ostrovní stát.

               1.2Výbor pro obchod dohody EPA

               Článkem 68 dohody se zřizuje Výbor pro obchod, který se skládá ze zástupců smluvních stran (EU a tichomořských států).

               Výbor pro obchod se zabývá veškerými záležitostmi, jež jsou nezbytné pro provádění dohody. Výbor pro obchod při výkonu svých funkcí může:

               a)zřizovat zvláštní výbory nebo orgány nezbytné pro provádění dohody a dohlížet na ně;

               b)scházet se v jakémkoli termínu, na němž se smluvní strany dohodnou;

               c)posuzovat jakékoli otázky, které spadají do působnosti této dohody, a podnikat odpovídající kroky při výkonu svých funkcí a

               d)přijímat rozhodnutí nebo vydávat doporučení v případech stanovených dohodou.

                  Článek 78 (doložka o přezkumu) stanoví, že Výbor pro obchod může dohodu, její provádění, fungování a uplatňování, je-li to nezbytné, přezkoumat a učinit smluvním stranám odpovídající návrhy na její změnu.

               Výsledky šestého a sedmého zasedání Výboru pro obchod

               Dne 24. října 2018 si smluvní strany dohody (EU, Papua-Nová Guinea, Fidži) a Nezávislý stát Samoa, Šalamounovy ostrovy a Tonga jako pozorovatelé vyměnily názory na rozsah technických změn dohody, které jsou po přistoupení nezbytné, a na postup pro jejich zavedení.

               Smluvní strany rozvrhly rozsah změn tak, že se omezí na zařazení přistupujícího tichomořského státu mezi smluvní strany dohody a doplnění jeho nabídky přístupu na trh do přílohy II (Cla vztahující se na produkty pocházející ze smluvní strany EU) dohody. Pokud jde o postup, smluvní strany uvedly, že Výbor pro obchod nemá v současné době pravomoc takové změny zavést (právní základ stanovený dohodou není dostatečný). Strany si vyměnily názory na následující tři procedurální možnosti.

               Možnost č. 1 – Zastávat názor, že dotčené změny jsou do dohody implicitně zavedeny na základě přistoupení (článek 80); proto není třeba je výslovně zavádět zvláštním postupem.

               Možnost č. 2 – Výbor pro obchod by mohl učinit prohlášení o tom, jak vykládat dohodu po přistoupení, pokud jde o potřebné technické změny. Právním základem pro takové prohlášení je čl. 68 odst. 4 písm. c).

               Možnost č. 3 – Smluvní strany by mohly změnit článek 80 dohody s cílem svěřit Výboru pro obchod pravomoc přijímat nezbytná rozhodnutí s ohledem na nové přistoupení.

               Výbor pro obchod souhlasil s tím, že možnost č. 3 by poskytla právní jistotu, a zavázal se, že smluvním stranám doporučí, aby článek 80 odpovídajícím způsobem změnily. V návaznosti na své sedmé zasedání ve dnech 3. a 4. října 2019 přijal Výbor pro obchod za tímto účelem doporučení, přičemž se řídil postojem, který má být zaujat jménem Unie (rozhodnutí Rady (EU) 2019/1707 ze dne 17. června 2019, Úř. věst. L 260, 11.10.2019, s. 45).

               1.3Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Tímto návrhem se provádí Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“ nebo „dohoda z Cotonou“)
                  3
               , která je právním základem prozatímní dohody o partnerství.

               Přistoupení dalších tichomořských států k dohodě posiluje právní rámec obchodních vztahů EU s partnerskými zeměmi, usnadňuje vzájemný obchod a zapojení do globálního hospodářství. Rovněž začleňuje tyto státy do režimu společných pravidel a institucí ustavených dohodou.

               1.4Soulad s ostatními politikami Unie

               Dohoda je obchodní dohodou zaměřenou na rozvoj, jež nově přistupujícím státům poskytuje asymetrický přístup na trh, umožňuje jim chránit citlivá odvětví před liberalizací a současně poskytuje řadu záruk a ustanovení, pokud jde o ochranu rozvíjejících se průmyslových odvětví. Dohoda obsahuje ustanovení o pravidlech původu, která usnadňují jejich vývoz do EU. Dále obsahuje ustanovení o udržitelném rozvoji (článek 3), jímž strany znovu potvrzují, že cíl udržitelného rozvoje je nedílnou součástí ustanovení uvedené dohody v souladu se zastřešujícími cíli a zásadami stanovenými v dohodě z Cotonou, a zejména s obecným závazkem omezit a nakonec vymýtit chudobu způsobem, jenž bude odpovídat cílům udržitelného rozvoje. Tato ustanovení přispívají k plnění cíle soudržnosti politik ve prospěch rozvoje a jsou v souladu s čl. 208 odst. 2 SFEU.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               2.1Právní základ

               Právním základem pro toto rozhodnutí Rady je Smlouva o fungování Evropské unie, a zejména čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy.

               2.2Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Společná obchodní politika je podle článku 3 SFEU definována jako výlučná pravomoc Unie.

               2.3Proporcionalita

               Tento návrh je nezbytný k provádění mezinárodních závazků Unie, jak je stanoveno v dohodě o partnerství AKT-EU, zejména s cílem uzavřít nové obchodní dohody slučitelné s pravidly Světové obchodní organizace (WTO), odstraňující postupně překážky obchodu mezi stranami a zlepšující spolupráci ve všech oblastech souvisejících s obchodem s tichomořskými státy.

               2.4Volba nástroje

               Neexistuje žádný jiný právní nástroj, který by mohl být použit za účelem dosažení cíle vyjádřeného v tomto návrhu.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               3.1Posouzení dopadů

               Posouzení dopadů dohod o hospodářském partnerství zemí EU a AKT na udržitelnost bylo provedeno mezi roky 2003 a 2007. Mandát pro tento projekt zveřejnila Evropská komise v roce 2002 v rámci soutěžní výzvy k podávání nabídek. Na základě této výzvy k podávání nabídek byla v srpnu 2002 přidělena pětiletá rámcová zakázka společnosti PwC France. Návrh závěrečné zprávy posouzení dopadů na udržitelnost byl zainteresovaným stranám v Evropě představen během jednání dialogu EU s občanskou společností, který uspořádala Evropská komise dne 23. března 2007 v Bruselu v Belgii.

               3.2Účelnost právních předpisů a zjednodušení

                  Schválení změny dohody nepodléhá postupům REFIT, nevyplývají z něj žádné náklady pro malé a střední podniky Unie ani nepředstavuje žádný problém z hlediska digitálního prostředí.

               3.3Základní práva

                  Návrh nemá žádné dopady na ochranu základních práv v Unii.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               5.1Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Články 1 a 2 návrhu zmocňují k uzavření a oznamování změn dohody uvedených v příloze rozhodnutí jménem Unie.

               Článek 3 upřesňuje, že uzavření změn dohody nesmí být vykládáno tak, že uděluje práva nebo ukládá povinnosti, které je možné přímo uplatňovat u soudů Unie nebo členských států.

               Článek 4 stanoví den vstupu rozhodnutí v platnost.

               2020/0121 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření dohody, kterou se mění prozatímní dohoda o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé s ohledem na přistoupení Nezávislého státu Samoa a na budoucí přistoupení dalších tichomořských ostrovních států

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dne 12. června 2002 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání o dohodách o hospodářském partnerství s africkými, karibskými a tichomořskými státy
                  4
               .

               (2)Prozatímní dohodu o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé
                  5
                (dále jen „dohoda“), kterou se stanoví rámec pro dohodu o hospodářském partnerství, podepsanou v Londýně dne 30. července 2009, prozatímně provádí Papua-Nová Guinea od 20. prosince 2009 a Fidžijská republika od 28. července 2014.

               (3)Článek 80 dohody obsahuje ustanovení ohledně přistoupení ostatních tichomořských ostrovních států. Rozhodnutím (EU) 2018/1908 ze dne 6. prosince 2018
                  6
                schválila Rada přistoupení Nezávislého státu Samoa k dohodě. Nezávislý stát Samoa dne 21. prosince 2018 k dohodě přistoupil a od 31. prosince 2018 ji prozatímně provádí.

               (4)Po přistoupení Nezávislého státu Samoa je v zájmu právní jistoty nezbytné dohodu změnit, aby byla tato země zařazena mezi smluvní strany dohody. Podobné technické změny bude třeba provést pokaždé, když k dohodě přistoupí další tichomořský ostrovní stát.

               (5)Článek 68 dohody zřizuje Výbor pro obchod, který se zabývá veškerými záležitostmi, jež jsou nezbytné pro provádění dohody. Je nezbytné zmocnit Výbor pro obchod, aby rozhodl o případných technických změnách dohody, které mohou být nezbytné po přistoupení dalšího tichomořského ostrovního státu.

               (6)Dohoda by měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Uzavírá se dohoda, kterou se mění prozatímní dohoda o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé s ohledem na přistoupení Nezávislého státu Samoa a na budoucí přistoupení dalších tichomořských ostrovních států.

               2.Znění pozměňující dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí jako příloha I.

               Článek 2

               Předseda Rady jménem Unie oznámí smluvním stranám dohody uzavření dohody, kterou se mění dohoda, Unií.

               Článek 3

               Změny dohody nesmí být vykládány tak, že udělují práva nebo ukládají povinnosti, které je možné přímo uplatňovat u soudů Unie nebo členských států.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady ze dne 13. července 2009 o podpisu a prozatímním provádění prozatímní dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 272, 16.10.2009, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 333, 28.12.2018, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3. Dohoda ve znění dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohody podepsané v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (4)

                        Směrnice Rady pro vyjednávání dohod o hospodářském partnerství se zeměmi a regiony AKT (9930/02 (DG E II) HH/sg).

                     (5)

                        Úř. věst. L 272, 16.10.2009, s. 2.

                     (6)

                        Úř. věst. L 333, 28.12.2018, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.6.2020
            COM(2020) 254 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření dohody, kterou se mění prozatímní dohoda o partnerství mezi Evropským společenstvím na jedné straně a tichomořskými státy na straně druhé s ohledem na přistoupení Nezávislého státu Samoa a na budoucí přistoupení dalších tichomořských ostrovních států

               DOPLNĚK

               PŘÍLOHA I

               Odstavec 1 v článku 70 dohody se nahrazuje tímto:

               „1.
                     Pro účely této dohody jsou „smluvními stranami“ Evropské společenství (dále jen „smluvní strana ES“) na jedné straně a Papua-Nová Guinea, Fidžijská republika a Nezávislý stát Samoa (dále jen „tichomořské státy“) na straně druhé.“

               V článku 80 dohody se doplňuje nový odstavec 3, který zní:

               „3.
                     Výbor pro obchod může rozhodnout o jakékoli technické změně dohody, která by mohla být nezbytná po přistoupení dalšího tichomořského ostrovního státu.“


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.6.2020
            COM(2020) 255 final
            2020/0123(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o přijetí společných provozních postupů
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů v souvislosti s předpokládaným přijetím rozhodnutí o přijetí společných provozních postupů.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů

               Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů (dále jen „dohoda“) má za cíl propojit systém EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) se švýcarským systémem tak, aby bylo možno s povolenkami vydanými v rámci jednoho systému obchodovat a používat je pro účely zajištění souladu v rámci systému druhého, čímž se rozšíří možnosti zmírňování změny klimatu. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 2020.

               2.2.Smíšený výbor

               Smíšený výbor zřízený článkem 12 dohody je odpovědný za správu dohody a zajištění jejího provádění. Může rozhodovat o přijetí nových příloh dohody nebo o změně příloh stávajících. Může také projednávat změny článků dohody, usnadňovat výměnu názorů o právních předpisech smluvních stran a přezkoumávat ustanovení dohody.

               Smíšený výbor je bilaterální orgán složený ze zástupců smluvních stran (EU a Švýcarska). Rozhodnutí přijatá smíšeným výborem musí být dohodnuta oběma stranami.

               Podle čl. 3 odst. 6 dohody určí správce švýcarského registru a ústřední správce Unie společné provozní postupy týkající se technických nebo jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení mezi protokolem transakcí Evropské unie (EUTL) registru Unie a švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) švýcarského registru a zohlední priority vnitrostátních právních předpisů. Společné provozní postupy nabývají účinku poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               2.3.Zamýšlený akt smíšeného výboru

               Na svém třetím zasedání, které se bude konat v roce 2020, má smíšený výbor přijmout rozhodnutí podle čl. 3 odst. 6 dohody, jež se týká přijetí společných provozních postupů (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je určit provozní postupy, které mají uplatňovat obě strany a které se týkají technických a jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení mezi EUTL a SSTL, a zohlednit priority vnitrostátních právních předpisů. Za tímto účelem nastiňuje procedurální náležitosti z hlediska fungování. S cílem minimalizovat riziko podvodu, zneužití nebo trestné činnosti týkající se registrů a chránit integritu propojení by se s podrobnostmi o nezbytných postupech, jakož i se souvisejícími úvahami a dohodami mělo nakládat jako s důvěrnými. Zamýšlený akt proto řeší nezbytné prvky na poměrně vysoké úrovni, aniž by byly odhaleny postupy a informace týkající se bezpečnosti a zabezpečení propojení. Ty by měly být stanoveny v dalších technických pokynech, které vypracuje pracovní skupina v souladu s čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina by měla zahrnovat alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce Unie, kteří by měli zajistit trvalé, účinné a efektivní fungování tohoto propojení, jakož i jeho přizpůsobení technickému pokroku a novým požadavkům týkajícím se bezpečnosti a zabezpečení propojení. Vzhledem k technické a citlivé povaze těchto pokynů a potřebě přizpůsobit je tak, aby byla zachována náležitá úroveň bezpečnosti a zabezpečení propojení, by zástupci Unie ve smíšeném výboru měli být informováni a v případě potřeby schopni tyto pokyny dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Zamýšlený akt se pro smluvní strany stane závazným v souladu s čl. 3 odst. 6 dohody, který vyžaduje, aby společné provozní postupy nabyly účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru. V souladu s čl. 12 odst. 3 dohody budou rozhodnutí přijatá smíšeným výborem v případech uvedených v této dohodě po jejich vstupu v platnost pro strany závazná.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Rozhodnutí Rady založené na tomto návrhu Komise stanoví postoj Evropské unie ohledně rozhodnutí, které má smíšený výbor přijmout, pokud jde o přijetí společných provozních postupů pro fungování propojení mezi EUTL a SSTL.

               Ustanovení čl. 3 odst. 6 dohody o propojení vyžaduje vypracování společných provozních postupů, které nabývají účinnosti po jejich přijetí smíšeným výborem. Tyto provozní postupy musí obě strany dodržovat, aby bylo možné propojení mezi EUTL a SSTL zprovoznit. Jsou tedy nezbytné pro funkčnost propojení.

               V souladu s rozhodnutím č. 2/2019 smíšeného výboru
                  1
                ze dne 5. prosince 2019
                  2
                se společné provozní postupy vztahují k prozatímnímu řešení s cílem zprovoznit propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS. Prozatímní řešení by mělo být k dispozici v květnu 2020 nebo co nejdříve poté.

               Rozvoj dobře fungujícího mezinárodního trhu s uhlíkem propojováním systémů obchodování s emisemi podle přístupu „zdola nahoru“ je dlouhodobým cílem politiky EU a mezinárodního společenství, zejména jako prostředku k dosažení klimatických cílů v rámci Pařížské dohody. Článek 25 směrnice o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (EU ETS) v této souvislosti umožňuje propojení unijního ETS s jinými systémy obchodování s emisemi za předpokladu, že jsou tyto systémy závazné, mají stanovený absolutní strop pro emise a jsou slučitelné, jako je tomu v případě švýcarského systému. Poté, co dohoda dne 1. ledna 2020 vstoupila v platnost, je nabytí účinnosti společných provozních postupů důležitým krokem k provádění dohody.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jímž se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Smíšený výbor je orgán zřízený podle článku 12 Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů.

               Akt, který má smíšený výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s čl. 12 odst. 3 Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0123 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o přijetí společných provozních postupů

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  4
                (dále jen „dohoda“) byla Unií uzavřena rozhodnutím Rady (EU) 2018/219
                  5
                a vstoupila v platnost dne 1. ledna 2020.

               (2)Podle čl. 3 odst. 6 dohody může smíšený výbor přijmout rozhodnutí o společných provozních postupech vypracovaných správcem švýcarského registru a ústředním správcem Unie, které se týkají technických a jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení, přičemž se zohlední priority vnitrostátních právních předpisů. Společné provozní postupy nabývají účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               (3)Smíšený výbor má vypracované společné provozní postupy přijmout během svého třetího zasedání, které se bude konat v roce 2020.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být ve smíšeném výboru jménem Unie zaujat, neboť společné provozní postupy budou pro Unii závazné.

               (5)Přijetí společných provozních postupů představuje důležitý prvek související s prováděním dohody, jelikož určuje provozní postupy pro funkčnost propojení, jež musí obě strany dodržovat.

               (6)V souladu s čl. 13 odst. 1 dohody se smíšený výbor může dohodnout na technických pokynech k zajištění řádného provádění dohody, včetně technických nebo jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení, přičemž zohlední priority vnitrostátních právních předpisů. Technické pokyny by měla vypracovat pracovní skupina zřízená podle čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina by měla zahrnovat alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce registru Unie a měla by kromě toho pomáhat smíšenému výboru při výkonu jeho funkcí podle článku 13 dohody,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na třetím zasedání smíšeného výboru zřízeného podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o přijetí společných provozních postupů, vychází z návrhu aktu smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Drobné změny návrhu rozhodnutí mohou zástupci Unie ve smíšeném výboru odsouhlasit bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Zástupci Unie ve smíšeném výboru se mohou dohodnout na technických pokynech k zajištění řádného provádění dohody, včetně technických nebo jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení, přičemž zohlední priority vnitrostátních právních předpisů. Za tímto účelem se zřídí pracovní skupina podle čl. 12 odst. 5 dohody, která smíšenému výboru pomáhá při výkonu jeho funkcí podle článku 13, a zejména podle čl. 13 odst. 1 dohody.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Postoj, který má být zaujat jménem Unie, byl stanoven rozhodnutím Rady (EU) 2019/2106 ze dne 21. listopadu 2019 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o změnu příloh I a II dohody (Úř. věst. L 318, 10.12.2019, s. 96).

                     (2)

                        K dispozici zde:
                  https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/ets/markets/docs/decision_201902_swiss_ets_linking.pdf

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 3.

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2018/219 ze dne 23. ledna 2018 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů (Úř. věst. L 43, 16.2.2018, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.6.2020
            COM(2020) 255 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů, pokud jde o přijetí společných provozních postupů

               ROZHODNUTÍ č. 1/2020 SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO PODLE DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O PROPOJENÍ JEJICH SYSTÉMŮ OBCHODOVÁNÍ S EMISEMI SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ
                  ze dne ...
                  o společných provozních postupech

               SMÍŠENÝ VÝBOR,

               s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  1
                (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 3 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím č. 2/2019 smíšeného výboru ze dne 5. prosince 2019 byly změněny přílohy I a II dohody, čímž byly splněny podmínky pro propojení stanovené v této dohodě.

               (2)Po přijetí rozhodnutí č. 2/2019 smíšeného výboru a podle čl. 21 odst. 3 dohody si strany vyměnily své listiny o ratifikaci nebo schválení, neboť došly k závěru, že jsou splněny veškeré podmínky pro propojení stanovené v dohodě.

               (3)V souladu s čl. 21 odst. 4 dohody vstoupila dohoda v platnost dne 1. ledna 2020.

               (4)Podle čl. 3 odst. 6 dohody by správce švýcarského registru a ústřední správce Unie měli určit společné provozní postupy týkající se technických nebo jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení mezi protokolem transakcí Evropské unie (EUTL) registru Unie a švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) švýcarského registru a zohlednit priority vnitrostátních právních předpisů. Společné provozní postupy by měly nabýt účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               (5)V souladu s čl. 13 odst. 1 dohody by se smíšený výbor měl dohodnout na technických pokynech k zajištění řádného provádění dohody, včetně technických či jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení, přičemž zohlední priority vnitrostátních právních předpisů. Technické pokyny mohou být vypracovány pracovní skupinou zřízenou podle čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina by měla zahrnovat alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce registru Unie a měla by smíšenému výboru pomáhat ve výkonu jeho funkcí podle článku 13 dohody.

               (6)S ohledem na technickou povahu pokynů a nutnost přizpůsobit je dalšímu vývoji by technické pokyny vypracované správcem švýcarského registru a ústředním správcem Unie měly být předloženy smíšenému výboru pro informaci, nebo v příslušných případech ke schválení,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Tímto se přijímají společné provozní postupy, které tvoří přílohu tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Tímto se zřizuje pracovní skupina podle čl. 12 odst. 5 dohody. Pracovní skupina pomáhá smíšenému výboru při zajišťování řádného provádění dohody včetně vypracování technických pokynů pro zavedení společných provozních postupů.

               Pracovní skupina zahrnuje alespoň správce švýcarského registru a ústředního správce registru Unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Vyhotoveno v angličtině dne XX 2020 v Bruselu.

               Za smíšený výbor

                        tajemník pro Evropskou unii

                        předseda

                        tajemník pro Švýcarsko

               DODATEK

               PŘÍLOHA

               SPOLEČNÉ PROVOZNÍ POSTUPY

               podle čl. 3 odst. 6 Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
                  - Postupy pro prozatímní řešení -

               1.Glosář

               Tabulka 1-1 Zkratky a definice

                        Zkratka/výraz

                        Definice

                        Certifikační orgán

                        Subjekt, který vydává digitální certifikáty

                        CH

                        Švýcarská konfederace

                        ETS

                        Systém obchodování s emisemi

                        EU

                        Evropská unie

                        IMT

                        Tým pro řízení incidentů

                        Informační položka

                        Informace, která je cenná pro společnost nebo organizaci

                        IT

                        Informační technologie

                        ITIL

                        Knihovna infrastruktury informačních technologií (Information Technology Infrastructure Library)

                        ITSM

                        Řízení IT služeb

                        LTS

                        Technické normy pro propojování

                        Registr

                        Účetní systém pro povolenky vydané v rámci systému obchodování s emisemi, který sleduje vlastnictví povolenek vedených na elektronických účtech.

                        RFC

                        Žádost o změnu

                        SIL

                        Seznam citlivých informací

                        SR

                        Žádost o službu

                        Wiki

                        Webová stránka, která umožňuje uživatelům vyměňovat si informace a znalosti přidáváním nebo úpravou obsahu přímo přes webový prohlížeč.

               2.Úvod

               Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů ze dne 23. listopadu 2017 (dále jen „dohoda“) stanoví vzájemné uznávání povolenek na emise, které mohou být použity k zajištění souladu v rámci systému obchodování s emisemi Evropské unie („unijní ETS“) nebo v rámci systému obchodování s emisemi Švýcarska („švýcarský ETS“). Za účelem operacionalizace propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS se zřídí přímé propojení mezi protokolem transakcí Evropské unie (EUTL) registru Unie a švýcarským doplňkovým protokolem transakcí (SSTL) švýcarského registru, které umožní převádět mezi registry povolenky na emise vydané v rámci obou ETS (čl. 3 odst. 2 dohody). Aby bylo možné zprovoznit propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS, zavede se do května 2020, nebo co nejdříve po tomto datu, prozatímní řešení. Strany spolupracují na tom, aby prozatímní řešení co nejdříve nahradily trvalým propojením registrů (příloha II dohody).

               Podle čl. 3 odst. 6 dohody správce švýcarského registru a ústřední správce Unie určí společné provozní postupy týkající se technických nebo jiných záležitostí nezbytných pro fungování propojení a zohlední priority vnitrostátních právních předpisů. Společné provozní postupy vypracované správci nabývají účinnosti poté, co byly přijaty rozhodnutím smíšeného výboru.

               Společné provozní postupy zaznamenané v tomto dokumentu přijme smíšený výbor svým rozhodnutím č. 1/2020. V souladu s tímto rozhodnutím požádá smíšený výbor správce švýcarského registru a ústředního správce Unie, aby vypracovali další technické pokyny k operacionalizaci propojení a aby zajistili jejich průběžné přizpůsobování technickému pokroku a novým požadavkům týkajícím se bezpečnosti a zabezpečení propojení a jeho účelného a efektivního fungování.

               2.1.Oblast působnosti

               Tento dokument vyjadřuje společné ujednání stran dohody, pokud jde o vytvoření procedurálních základů propojení mezi registry unijního ETS a švýcarského ETS. Přestože nastiňuje celkové procedurální náležitosti z hlediska fungování, budou nutné i některé další technické pokyny, aby bylo možné propojení zprovoznit.

               Ke správnému fungování bude propojení vyžadovat technické specifikace, aby bylo možné propojení dále provozovat. Podle čl. 3 odst. 7 dohody jsou tyto záležitosti podrobně popsány v dokumentu obsahujícím technické normy pro propojování, který má být přijat samostatným rozhodnutím smíšeného výboru.

               Cílem společných provozních postupů je zajistit, aby byly IT služby související s provozem propojení mezi registry unijního ETS a švýcarského ETS poskytovány účelně a efektivně, zejména při plnění žádostí o službu, řešení selhání služby, odstraňování problémů, jakož i při provádění rutinních provozních úkolů podle mezinárodních standardů pro řízení IT služeb.

               Pro dohodnuté prozatímní řešení budou potřebné pouze tyto společné provozní postupy, které jsou součástí tohoto dokumentu:

               ·řízení incidentů

               ·řízení problémů

               ·plnění žádostí

               ·řízení změn

               ·řízení vydání

               ·řízení bezpečnostních incidentů

               ·řízení bezpečnosti informací

               Při pozdějším zprovoznění trvalého propojení registrů musí být společné provozní postupy v případě potřeby upraveny a doplněny.

               2.2.Určení

               Tyto společné provozní postupy jsou určeny pro podpůrné týmy unijního a švýcarského registru.

               3.Přístup a standardy

               Pro všechny společné provozní postupy platí tato zásada:

               ·EU a Švýcarsko se dohodly na definici společných provozních postupů podle ITIL (Knihovna infrastruktury informačních technologií, verze 3). Použity jsou postupy podle tohoto standardu, které jsou upraveny podle konkrétních potřeb souvisejících s prozatímním řešením.

               ·Komunikace a koordinace potřebná pro zpracování společných provozních postupů mezi stranami probíhá přes centra podpory registrů Švýcarska a EU. Úkoly se přidělují vždy v rámci jedné strany.

               ·Jestliže nedojde k dohodě, jak mají být společné provozní postupy zpracovány, bude to analyzováno a řešeno oběma centry podpory. Není-li možné dosáhnout dohody, nalezení společného řešení bude předáno na vyšší úroveň.

                        ·Úrovně eskalace

                        ·EU

                        ·Švýcarsko

                        ·1. úroveň

                        ·Unijní centrum podpory

                        ·Švýcarské centrum podpory

                        ·2. úroveň

                        ·Unijní provozní manažer

                        ·Švýcarský manažer pro aplikace registru

                        ·3. úroveň

                        Smíšený výbor (který může tuto odpovědnost delegovat podle čl. 12 odst. 5 dohody)

                        ·4. úroveň

                        Smíšený výbor, pokud je delegováno na 3. úrovni

               ·Každá strana může určit postupy pro provoz svého vlastního registračního systému, přičemž zohlední požadavky a rozhraní související s těmito společnými provozními postupy.

               ·Na podporu společných provozních postupů se používá nástroj pro řízení IT služeb (ITSM), zejména řízení incidentů, řízení problémů a plnění žádostí, a komunikace mezi oběma stranami.

               ·Kromě toho je přípustná výměna informací prostřednictvím elektronické pošty.

               ·Obě strany zajistí, aby byly splněny požadavky na bezpečnost informací v souladu s pokyny pro nakládání s informacemi.

               4.Řízení incidentů

               Cílem procesu řízení incidentů je vrátit IT služby na běžnou úroveň služeb co možná nejrychleji a s minimálním narušením provozu.

               Při řízení incidentů je také třeba vést záznam o incidentech pro účely vykazování a tento proces by měl být integrován s jinými procesy, aby bylo možné jej průběžně zdokonalovat.

               ·Z celkového pohledu zahrnuje řízení incidentů tyto činnosti:

               ·zjištění a záznam incidentu

               ·klasifikace a počáteční podpora

               ·šetření a diagnostika

               ·vyřešení a obnova

               ·uzavření incidentu

               Po celou dobu trvání incidentu je proces řízení incidentu odpovědný za trvalé zapojení odpovědných osob, monitorování, sledování a komunikaci.

               4.1.Zjištění a záznam incidentu

               Incident může zjistit podpůrná skupina, automatizované monitorovací nástroje nebo techničtí pracovníci vykonávající rutinní dozor.

               Incident musí být po zjištění zaznamenán a musí mu být přiřazen jedinečný identifikátor umožňující jeho správné sledování a monitorování. Jedinečný identifikátor incidentu je identifikátor, který mu ve společném tiketovacím systému přiřadí centrum podpory té strany (EU nebo Švýcarsko), která incident zjistila, přičemž tento identifikátor musí být použit při každé komunikaci související s tímto incidentem.

               U všech incidentů by kontaktním místem mělo být centrum podpory té strany, která tiket zaregistrovala.

               4.2.Klasifikace a počáteční podpora

               Cílem klasifikace incidentu je zjistit a určit, jaký systém a/nebo služba jsou postiženy a v jakém rozsahu. Aby byla klasifikace účinná, měla by vysledovat incident ke správnému zdroji hned napoprvé, aby se urychlilo jeho vyřešení.

               Ve fázi klasifikace je třeba incident kategorizovat a určit jeho prioritu podle jeho dopadu a naléhavosti, aby mohl být řešen podle příslušného časového rámce pro danou prioritu.

               Pokud má incident potenciální dopad na důvěrnost nebo integritu citlivých údajů a/nebo má dopad na dostupnost systému, je třeba tento incident označit také za bezpečnostní incident a poté jej řídit podle procesu uvedeného v kapitole „Řízení bezpečnostních incidentů“ tohoto dokumentu.

               Centrum podpory, které tiket zaregistrovalo, by mělo pokud možno provést první diagnostiku. Centrum podpory přitom zjistí, zda je incident známou chybou. V kladném případě je již způsob řešení nebo dočasná oprava známá a zadokumentovaná.

               Jestliže centrum podpory incident úspěšně vyřeší, potom jej v tomto okamžiku uzavře, neboť primární účel řízení incidentů byl splněn (a to rychlá obnova služby pro konečného uživatele). V opačném případě centrum podpory předá incident na vyšší úroveň příslušné řešitelské skupině k dalšímu šetření a diagnostice.

               4.3.Šetření a diagnostika

               Šetření a diagnostika incidentů se používá, když incident nedokáže vyřešit centrum podpory v rámci první diagnostiky, a proto jej předá na vyšší úroveň. Eskalace incidentů je součástí procesu šetření a diagnostiky.

               Běžnou praxí ve fázi šetření a diagnostiky je pokus o zopakování incidentu za řízených podmínek. Při šetření a diagnostice incidentů je důležité zjistit správné pořadí událostí, které k incidentu vedly.

               Eskalace je uznání toho, že incident nemůže být vyřešen na aktuální úrovni podpory a musí být předán podpůrné skupině vyšší úrovně nebo druhé straně. Eskalace může probíhat dvěma způsoby: horizontálně (funkčně) nebo vertikálně (hierarchicky).

               Centrum podpory, které incident zaznamenalo a spustilo jeho řešení, je odpovědné za předání incidentu příslušnému zdroji a za sledování celkového stavu a přiřazení incidentu.

               Strana, jíž byl incident přiřazen, je odpovědná za zajištění včasného provedení požadovaných opatření a za poskytnutí zpětné vazby svému vlastnímu centru podpory.

               4.4.Vyřešení a obnova

               Jakmile je incident zcela prozkoumán, dochází k jeho vyřešení a obnově. Nalezení řešení incidentu znamená, že byl zjištěn způsob nápravy problému. Provedení řešení je obnovovací fáze.

               Jakmile příslušné zdroje selhání služby vyřeší, je incident předán zpět do příslušného centra podpory, které jej zaregistrovalo, a u iniciátora incidentu se potvrdí, že chyba byla opravena a že incident lze uzavřít. Zjištění ze zpracování incidentu je třeba zaznamenat pro budoucí použití.

               Obnovu mohou provést pracovníci IT podpory nebo je možné předat konečnému uživateli pokyny, jak má postupovat.

               4.5.Uzavření incidentu

               Uzavření je posledním krokem v procesu řízení incidentů a probíhá krátce po vyřešení incidentu.

               Ze seznamu činností, které musí být v průběhu fáze uzavření incidentu provedeny, je třeba zdůraznit:

               ·ověření počáteční kategorizace, která byla incidentu přiřazena;

               ·správné zachycení všech informací souvisejících s incidentem;

               ·řádná dokumentace incidentu a aktualizace znalostní báze;

               ·adekvátní komunikace s každým účastníkem, který byl incidentem přímo nebo nepřímo postižen.

               Incident je formálně uzavřen, jakmile centrum podpory provede fázi uzavření a oznámí to druhé straně.

               Jakmile je incident uzavřen, znovu se neotevírá. Jestliže se incident v krátké době vyskytne znovu, původní incident se znovu neotevírá, ale je třeba zaregistrovat nový incident.

               Jestliže incident sledují centra podpory EU i Švýcarska, je konečné uzavření povinností toho centra podpory, které tiket zaregistrovalo.

               5.Řízení problémů

               Tento postup je třeba použít při každém zjištění problému, a spouští se jím proces řízení problémů. Řízení problémů se zaměřuje na zvýšení kvality a snížení množství vzniklých incidentů. Problém může být příčinou jednoho nebo několika incidentů. Při ohlášení incidentu je cílem řízení incidentů obnovit službu co možná nejrychleji, což může zahrnovat dočasnou opravu. Když vznikne problém, je cílem prošetřit základní příčinu tohoto problému, aby bylo možné určit, jaká změna zajistí, aby se tento problém a s ním spojené incidenty již nevyskytly.

               5.1.Identifikace a záznam problému

               Podle toho, která strana iniciovala tiket, bude kontaktním místem pro záležitosti spojené s problémem buď unijní centrum podpory, nebo švýcarské centrum podpory.

               Jedinečný identifikátor problému je identifikátor, který mu přiřadí řízení IT služeb (ITSM). Musí být používán při každé komunikaci týkající se tohoto problému.

               Problém může být spuštěn incidentem nebo může být otevřen samostatně za účelem odstranění nedostatků zjištěných v jakékoli fázi v systému.

               5.2.Stanovení priority problému

               Problémy mohou být kategorizovány podle své závažnosti a priority stejně jako incidenty, aby bylo usnadněno jejich sledování, přičemž se zohlední dopad s nimi souvisejících incidentů a četnost jejich výskytu.

               5.3.Šetření a diagnostika problémů

               Problém může nadnést každá strana, přičemž centrum podpory iniciující strany je odpovědné za zaregistrování problému, jeho přiřazení příslušnému zdroji a sledování jeho celkového stavu.

               Řešitelská skupina, jíž byl problém předán, je odpovědná za včasné řešení problému a komunikaci s centrem podpory.

               Obě strany jsou na požádání odpovědné za zajištění provedení přiřazených činností a poskytnutí zpětné vazby svému vlastnímu centru podpory.

               5.4.Vyřešení

               Řešitelská skupina, jíž byl problém přiřazen, je odpovědná za vyřešení problému a poskytnutí příslušných informací svému vlastnímu centru podpory.

               Zjištění ze zpracování problému je třeba zaznamenat pro budoucí použití.

               5.5.Uzavření problému

               Problém je formálně uzavřen, jakmile je vyřešen provedením změny. Fázi uzavření problému provede centrum podpory, které tento problém zaregistrovalo a informovalo centrum podpory druhé strany.

               6.Plnění žádostí

               Proces plnění žádosti je komplexní řízení žádosti o novou nebo stávající službu od okamžiku jejího zaregistrování a schválení až do uzavření. Žádosti o službu jsou obvyklé drobné, předem definované, opakovatelné, časté, předem schválené a procedurální požadavky.

               Níže jsou načrtnuty hlavní kroky, podle nichž je třeba postupovat:

               6.1.Iniciování žádosti

               Informace o žádosti o službu se předá unijnímu centru podpory nebo švýcarskému centru podpory e-mailem, telefonicky nebo prostřednictvím nástroje pro řízení IT služeb (ITSM) nebo jakéhokoli jiného komunikačního kanálu.

               6.2.Registrování a analýza žádosti

               Kontaktním místem pro všechny žádosti o službu by mělo být unijní nebo švýcarské centrum podpory podle toho, která strana žádost o službu podala. Toto centrum podpory bude odpovědné za řádné zaregistrování a analýzu žádosti o službu.

               6.3.Schválení žádosti

               Agent centra podpory strany, která žádost o službu podala, zkontroluje, zda je potřebné schválení druhé strany, a v kladném případě si je vyžádá. Jestliže žádost o službu není schválena, centrum podpory tiket aktualizuje a uzavře jej.

               6.4.Plnění žádosti

               Tento krok má na starosti účelné a efektivní zpracování žádostí o službu. Je třeba rozlišovat mezi těmito případy:

               ·Plnění žádosti o službu se týká pouze jedné strany. V tomto případě vydá tato strana pracovní příkazy a koordinuje provedení.

               ·Provedení žádosti o službu se týká EU i Švýcarska. V tomto případě centra podpory vydávají pracovní příkazy ve své oblasti odpovědnosti. Zpracování plnění žádosti o službu je koordinováno mezi oběma centry podpory. Celkovou odpovědnost nese centrum podpory, které žádost o službu obdrželo a iniciovalo.

               Když je žádost o službu vyřešena, musí být nastavena do stavu Vyřešeno.

               6.5.Eskalace žádosti

               Centrum podpory může v případě potřeby předat nevyřízenou žádost o službu příslušnému zdroji (třetí straně).

               Předává se příslušným třetím stranám, tj. unijní centrum podpory bude muset postupovat přes švýcarské centrum podpory, pokud má být žádost předána švýcarské třetí straně, a naopak.

               Třetí strana, jíž byla žádost o službu předána, je odpovědná za včasné vyřízení žádosti o službu a komunikaci s centrem podpory, které žádost o službu předalo.

               Centrum podpory, které žádost o službu zaregistrovalo, je odpovědné za sledování celkového stavu a přiřazení žádosti o službu.

               6.6.Kontrola splnění žádosti

               Odpovědné centrum podpory předloží záznam o žádosti o službu před uzavřením k závěrečné kontrole kvality. Cílem je zajistit, aby byla žádost o službu opravdu zpracována a aby byly dodány všechny informace potřebné k popisu životního cyklu žádosti s dostatečnými podrobnostmi. Kromě toho je třeba zaznamenat zjištění ze zpracování žádosti pro budoucí použití.

               6.7.Uzavření žádosti

               Jestliže se strany, jimž byla žádost o službu přiřazena, dohodnou, že žádost byla splněna, a žadatel považuje případ za vyřešený, nastaví se stav „Uzavřeno“.

               Žádost o službu je formálně uzavřena, jakmile centrum podpory, které tuto žádost o službu zaregistrovalo, provede uzavírací fázi žádosti a informuje centrum podpory druhé strany.

               7.Řízení změn

               Cílem je zajistit, aby byly používány standardizované metody a postupy za účelem efektivního a rychlého zpracování všech změn v řízení IT infrastruktury, aby se tak minimalizoval počet případných souvisejících incidentů a jejich dopad na službu. Změny IT infrastruktury mohou vznikat v reakci na problémy nebo externě vznesené požadavky, např. legislativní změny, případně aktivně za účelem zlepšení efektivity a účelnosti nebo za účelem umožnění obchodních iniciativ či jejich zohlednění.

               Proces řízení změn zahrnuje různé kroky, které zachycují každou podrobnost o žádosti o změnu pro účely budoucího dohledání. Tyto procesy zajišťují, aby byla změna před provedením validována a otestována. Úspěšné provedení má na starosti proces řízení vydání.

               7.1.Žádost o změnu

               Žádost o změnu (RFC) se předá týmu pro řízení změn k validaci a schválení. Kontaktním místem pro všechny žádosti o změnu by mělo být unijní nebo švýcarské centrum podpory podle toho, která strana žádost podala. Toto centrum podpory bude odpovědné za řádné zaregistrování a analýzu žádosti.

               Žádosti o změnu mohou vznikat z důvodu:

               ·incidentu, který změnu způsobí;

               ·stávajícího problému, v jehož důsledku ke změně dojde;

               ·požadavku na novou změnu vzneseného konečným uživatelem;

               ·změny v důsledku probíhající údržby;

               ·změny právních předpisů.

               7.2.Hodnocení a plánování změn

               V této fázi se provádí hodnocení změn a činností plánování. Zahrnuje stanovení priorit a plánování činností za účelem minimalizace rizik a dopadu.

               Jestliže se provádění žádosti o změnu týká EU i Švýcarska, strana, která žádost o změnu zaregistrovala, ověří hodnocení a plánování změny u druhé strany.

               7.3.Schválení změny

               Každou zaregistrovanou žádost o změnu je třeba schválit na příslušné úrovni eskalace.

               7.4.Provedení změny

               K provedení změny dochází formou řízení vydání. Týmy obou stran pro řízení vydání postupují podle svých vlastních procesů, které zahrnují plánování a testování. Po dokončení provedení dochází ke kontrole změny. Aby bylo zajištěno, že vše proběhlo podle plánu, je stávající proces řízení změn průběžně kontrolován a v případě potřeby aktualizován.

               8.Řízení vydání

               Vydání představuje jednu nebo několik změn IT služby shromážděných v plánu vydání, které musí být povoleny, připraveny, vytvořeny, otestovány a zavedeny společně. Jednotlivé vydání může představovat opravu chyby, změnu hardwaru nebo jiných komponentů, změny softwaru, upgrady verzí aplikací, změny dokumentace a/nebo procesů. Obsah každého vydání se řídí, testuje a zavádí jako jedna entita.

               Cílem řízení vydání je naplánovat, vytvořit, otestovat, validovat a zajistit možnost poskytování navržených služeb, které budou plnit požadavky účastníků a uskutečňovat zamýšlené cíle. V průběhu koordinace návrhu budou definována a zadokumentována kritéria přijatelnosti pro všechny změny služby, která budou předána týmům pro řízení vydání.

               Vydání obvykle sestává z několika oprav problémů a vylepšení služby. Obsahuje požadovaný nový nebo změněný software a veškerý nový nebo změněný hardware potřebný k provedení schválených změn.

               8.1.Plánování vydání

               Prvním krokem procesu je přiřazení schválených změn do balíčků vydání a definování rozsahu a obsahu vydání. Na základě těchto informací se v dílčím procesu plánování vydání vypracuje harmonogram vytvoření, otestování a zavedení vydání.

               Při plánování je třeba definovat:

               ·rozsah a obsah vydání;

               ·posouzení rizika a rizikový profil vydání;

               ·zákazníka/uživatele, jichž se vydání dotkne;

               ·tým odpovědný za vydání;

               ·strategii dodání a zavedení;

               ·zdroje pro dodání a zavedení.

               Obě strany se vzájemně informují o plánování svých vydání a oknech pro údržbu. Jestliže se vydání týká EU i Švýcarska, obě strany koordinují plánování a určují společné okno pro údržbu.

               8.2.Vytvoření a otestování balíčku vydání

               V kroku vytváření a testování v procesu řízení vydání se stanoví způsob provedení vydání nebo balíčku vydání a údržby řízených prostředí před změnou produkce a dále proběhne otestování všech změn ve všech vydaných prostředích.

               Jestliže se vydání týká EU i Švýcarska, obě strany koordinují plány dodání a testování. Zahrnuje to tyto aspekty:

               ·jak a kdy budou dodány jednotky vydání a komponenty služby;

               ·jaké jsou obvyklé doby realizace; co se stane, pokud dojde ke zpoždění;

               ·jak sledovat postup dodání a získat konfirmaci;

               ·měřítka monitorování a stanovení úspěšného zavedení vydání;

               ·společné testovací případy pro příslušné funkce a změny.

               Na konci tohoto dílčího procesu jsou všechny potřebné komponenty vydání připraveny pro vstup do fáze skutečného provozu.

               8.3.Příprava na zprovoznění

               Přípravný dílčí proces zajišťuje, aby byly správně definovány komunikační plány a aby byla připravena oznámení pro rozeslání všem dotčeným účastníkům a konečným uživatelům a dále aby bylo vydání integrováno do procesu řízení změn, aby bylo zajištěno, že všechny změny budou provedeny kontrolovaně a budou schváleny potřebnými fóry.

               Jestliže se vydání týká EU i Švýcarska, obě strany koordinují tyto činnosti:

               ·záznam žádosti o změnu pro účely naplánování a přípravy zavedení do produkčního prostředí;

               ·vytvoření prováděcího plánu;

               ·způsob návratu, aby v případě, že zavedení selže, mohl být navrácen předchozí stav;

               ·sdělení zaslaná všem potřebným stranám;

               ·žádost o schválení implementace vydání z příslušné úrovně eskalace.

               8.4.Návrat do původního stavu

               V případě, že zprovoznění selže nebo se při testování ukáže, že zprovoznění nebylo úspěšné nebo nesplnilo dohodnutá kritéria přijatelnosti/kvality, týmy obou stran pro řízení vydání musí vrátit systém do předchozího stavu. Bude třeba informovat všechny potřebné účastníky, včetně dotčených/cílových konečných uživatelů. Až do schválení může být proces znovu spuštěn v kterékoli z předchozích fází.

               8.5.Kontrola a uzavření vydání

               Při kontrole zprovoznění je třeba provést tyto činnosti:

               ·získat zpětnou vazbu o spokojenosti zákazníka/uživatele s dodáním a zprovozněním služby (shromáždit zpětnou vazbu a zohlednit ji při průběžném zdokonalování služby);

               ·zrevidovat všechna kritéria kvality, která nebyla splněna;

               ·zkontrolovat, zda jsou kompletní všechny úkony, potřebné opravy a změny;

               ·zajistit, že po dokončení zavádění nezůstaly nevyřešeny žádné problémy s funkčností, zdroji, kapacitou nebo výkonem;

               ·zkontrolovat, zda jsou zdokumentovány a akceptovány zákazníkem, konečnými uživateli, provozní podporou a dalšími dotčenými stranami všechny problémy, známé chyby a dočasné opravy;

               ·monitorovat incidenty a problémy způsobené zavedením (poskytnout podporu provozním týmům v rané fázi, pokud vydání způsobilo nárůst objemu práce);

               ·aktualizovat podkladovou dokumentaci (tj. technické informační dokumenty);

               ·formálně předat zavedené vydání do provozu;

               ·zdokumentovat získané poznatky;

               ·shromáždit od realizačních týmů souhrnnou dokumentaci vydání;

               ·formálně uzavřít vydání po ověření záznamu o žádosti o změnu.

               9.Řízení bezpečnostních incidentů

               Řízení bezpečnostních incidentů je proces řešení bezpečnostních incidentů, aby mohli být potenciálně dotčení účastníci informováni o incidentu; hodnocení incidentu a stanovení jeho priority a reakce na incident za účelem vyřešení skutečného nebo potenciálního narušení důvěrnosti, dostupnosti či integrity citlivých informací či podezření na takové narušení důvěrnosti, dostupnosti či integrity.

               9.1.Kategorizace incidentů v oblasti bezpečnosti informací

               Všechny incidenty s dopadem na propojení mezi unijním registrem a švýcarským registrem se analyzují za účelem zjištění, zda nedošlo k narušení důvěrnosti, integrity nebo dostupnosti jakýchkoli citlivých informací zaznamenaných v seznamu citlivých informací (SIL).

               V kladném případě se incident charakterizuje jako incident v oblasti bezpečnosti informací, neprodleně se zaregistruje do nástroje řízení IT služeb (ITSM) a jako takový se řídí.

               9.2.Řešení incidentů v oblasti bezpečnosti informací

               Za bezpečnostní incidenty je odpovědná 3. úroveň eskalace a řešením incidentů bude pověřen specializovaný tým pro řízení incidentů (IMT).

               Tým IMT odpovídá za:

               ·provedení první analýzy, kategorizaci a stanovení závažnosti incidentu;

               ·koordinaci činností mezi všemi účastníky včetně úplné dokumentace analýzy incidentu, rozhodnutí přijatých za účelem vyřešení incidentu a možných zjištěných slabých stránek;

               ·v závislosti na závažnosti bezpečnostního incidentu včasné předání na příslušnou úroveň pro informaci a/nebo k rozhodnutí.

               V procesu řízení bezpečnosti informací se všechny informace o incidentech klasifikují na nejvyšší úrovni citlivosti informací, v každém případě však nejméně jako ETS CITLIVÉ.

               V případě probíhajícího šetření a/nebo výskytu slabé stránky, která by mohla být zneužita, se informace klasifikují jako ETS KRITICKÉ, dokud nebude zjednána náprava.

               9.3.Identifikace bezpečnostních incidentů

               Podle druhu bezpečnostní události určí pracovník pro bezpečnost informací příslušné organizace, které mají být zapojeny a budou zařazeny do týmu IMT.

               9.4.Analýza bezpečnostních incidentů

               Při zkoumání incidentu je tým IMT ve spojení se všemi zapojenými organizacemi a podle potřeby s příslušnými členy jejich týmů. V průběhu analýzy se určí rozsah ztráty důvěrnosti, integrity nebo dostupnosti položek a vyhodnotí se důsledky pro všechny postižené organizace. Dále se definují počáteční a následná opatření pro vyřešení incidentu a řízení jeho dopadu, včetně dopadu těchto opatření na zdroje.

               9.5.Posouzení závažnosti bezpečnostního incidentu, eskalace a podávání zpráv

               Tým IMT posoudí závažnost každého nového bezpečnostního incidentu po jeho charakterizaci a neprodleně zahájí potřebná opatření podle závažnosti incidentu.

               9.6.Podávání zpráv o reakcích v oblasti bezpečnosti

               Tým IMT uvede informace o omezení důsledků incidentu a výsledcích obnovy do zprávy o reakci na bezpečnostní incident. Tato zpráva se předává na 3. úroveň eskalace pomocí bezpečné elektronické pošty nebo jiných vzájemně akceptovaných prostředků bezpečné komunikace.

               Odpovědná strana zkontroluje omezení důsledků incidentu a výsledky obnovy a:

               ·opět připojí registr v případě, že byl předtím odpojen;

               ·zajistí komunikaci o incidentu s týmy, které se starají o registr;

               ·uzavře incident.

               Tým IMT by měl ve zprávě o incidentu v oblasti bezpečnosti informací zabezpečeným způsobem uvést příslušné podrobnosti, aby byl zajištěn konzistentní záznam a komunikace a aby bylo možné přijmout rychlá a vhodná opatření za účelem omezení důsledků incidentu. Po dokončení tým IMT předloží v příslušné lhůtě závěrečnou zprávou o incidentu v oblasti bezpečnosti informací.

               9.7.Monitorování, budování kapacit a průběžné zdokonalování

               Tým IMT předává zprávy o všech bezpečnostních incidentech na 3. úroveň eskalace. Zprávy budou na této úrovni eskalace použity k určení:

               ·slabých míst v kontrolách bezpečnosti anebo provozu, které je třeba posílit;

               ·případné potřeby zdokonalit tento postup, aby se zlepšila jeho účinnost při reagování na incidenty;

               ·Možnosti školení a budování kapacit za účelem dalšího posílení odolnosti systémů registrů v oblasti bezpečnosti informací, snížení rizika budoucích incidentů a minimalizace jejich dopadu.

               10.Řízení bezpečnosti informací

               Cílem řízení bezpečnosti informací je zajistit důvěrnost, integritu a dostupnost utajovaných informací, dat a IT služeb organizace. Vedle technických složek včetně jejich návrhu a testování (viz technické normy pro propojování) jsou pro splnění bezpečnostních požadavků na prozatímní řešení potřebné následující společné provozní postupy.

               10.1.Identifikace citlivých informací

               Citlivost informace se posuzuje stanovením, jaký dopad na podnik by mohlo mít narušení bezpečnosti v případě této informace (například finanční ztráty, poškození pověsti, porušení právního předpisu...).

               Citlivé informační položky se identifikují podle jejich dopadu na propojení.

               Úroveň citlivosti těchto informací se posuzuje podle stupnice citlivosti platné pro toto propojení a uvedené v oddílu „Řešení incidentů v oblasti bezpečnosti informací“ tohoto dokumentu.

               10.2.Úrovně citlivosti informačních položek

               Po identifikaci se informační položka klasifikuje podle těchto pravidel:

               ·při identifikaci alespoň jedné VYSOKÉ úrovně u důvěrnosti, integrity nebo dostupnosti je položka klasifikována jako ETS KRITICKÁ;

               ·při identifikaci alespoň jedné STŘEDNÍ úrovně u důvěrnosti, integrity nebo dostupnosti je položka klasifikována jako ETS CITLIVÁ;

               ·při identifikaci alespoň jedné NÍZKÉ úrovně u důvěrnosti, integrity nebo dostupnosti je položka klasifikována jako ETS OMEZENÁ.

               10.3.Přiřazení vlastníka informačních položek

               Všechny informační položky by měly mít svého přiřazeného vlastníka. Informační položky ETS patřící k propojení mezi EUTL a SSTL nebo s ním spojené by měly být uvedeny ve společném inventurním soupisu položek vedeném oběma stranami. Informační položky ETS mimo propojení mezi EUTL a SSTL by měly být uvedeny v inventurním soupisu položek vedeném příslušnou stranou.

               Strany se dohodnou na vlastnictví každé informační položky patřící k propojení mezi EUTL a SSTL nebo s ním spojené. Vlastník informační položky je odpovědný za posouzení její citlivosti.

               Vlastník by měl mít vhodnou pracovní funkci podle hodnoty přiřazené položky (položek). Odpovědnost vlastníka za položku (položky) a povinnost zachovávání potřebné úrovně důvěrnosti, integrity a dostupnosti je třeba dohodnout a formalizovat.

               10.4.Registrace citlivých informací

               Všechny citlivé informace se registrují v seznamu citlivých informací (SIL).

               V příslušných případech se zohlední a v seznamu citlivých informací zaregistruje agregace citlivých informací, která by mohla vést k vyššímu dopadu, než je dopad jednotlivé informace (např. soubor informací uložených v systémové databázi).

               Seznam citlivých informací není statický. Hrozby, zranitelnost, pravděpodobnost nebo důsledky bezpečnostních incidentů souvisejících s informačními položkami se mohou měnit bez jakéhokoli varovného signálu a do provozu registrů mohou být zaváděny nové položky.

               Proto je třeba seznam citlivých informací pravidelně kontrolovat a neprodleně do něj registrovat všechny nové informace identifikované jako citlivé.

               Seznam citlivých informací obsahuje u každého zápisu alespoň tyto informace:

               ·popis informace

               ·vlastník informace

               ·úroveň citlivosti

               ·označení, zda informace zahrnuje osobní údaje

               ·další informace, jsou-li potřebné

               10.5.Nakládání s citlivými informacemi

               Pokud jsou citlivé informace zpracovávány mimo propojení mezi unijním registrem a švýcarským registrem, je třeba s nimi nakládat v souladu s pokyny pro nakládání.

               S citlivými informacemi zpracovávanými v rámci propojení mezi unijním registrem a švýcarským registrem se nakládá v souladu s bezpečnostními požadavky stran.

               10.6.Řízení přístupu

               Cílem řízení přístupu je udělit oprávněným uživatelům právo používat službu a současně zabránit v přístupu neoprávněným uživatelům. Řízení přístupu se někdy také nazývá „správa práv“ nebo „správa identit“.

               Pro prozatímní řešení a jeho provoz potřebují obě strany přístup k těmto komponentům:

               ·Wiki: prostředí pro spolupráci na výměnu společných informací, jako je plánování vydání;

               ·nástroj pro řízení IT služeb (ITSM) pro řízení incidentů a problémů (viz kapitola „Přístup a standardy“);

               ·systém výměny zpráv: každá strana zajistí bezpečný přenosový systém výměny zpráv pro přenos zpráv obsahujících údaje o transakcích.

               Správce švýcarského registru a ústřední správce Unie zajistí, aby byly přístupy aktuální, a budou fungovat jako kontaktní místa pro své strany pro činnosti v oblasti řízení přístupu. Žádosti o přístup se řeší podle postupů plnění žádostí.

               10.7.Správa certifikátů/klíčů

               Každá strana je odpovědná za správu svých vlastních certifikátů/klíčů (generování, registrace, ukládání, instalace, používání, prodloužení, zrušení, zálohování a obnova certifikátů/klíčů). Jak je uvedeno v technických normách pro propojování (LTS), používají se pouze digitální certifikáty vydané certifikačním orgánem (CA), kterému obě strany důvěřují. Nakládání s certifikáty/klíči a jejich ukládání musí být v souladu s ustanoveními uvedenými v pokynech pro nakládání.

               Každé zrušení a/nebo prodloužení certifikátů a klíčů bude koordinováno oběma stranami. Probíhá to podle postupů plnění žádostí.

               Správce švýcarského registru a ústřední správce Unie si vymění certifikáty/klíče prostřednictvím zabezpečených komunikačních prostředků podle ustanovení stanovených v pokynech pro nakládání.

               Každé ověření certifikátů/klíčů jakýmikoli prostředky mezi stranami bude probíhat mimo IP síť.

                     (1)

                        Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 3.