               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.2.2017
            COM(2017) 73 final
            2017/0027(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který se má v rámci konference smluvních stran jménem Evropské unie zaujmout, pokud jde o změny přílohy III Rotterdamské úmluvy

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               V březnu 1998 byla pod záštitou Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) a Programu OSN pro životní prostředí (UNEP) završena jednání o úmluvě o používání postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu.

               Úmluva byla otevřena k podpisu na ministerské diplomatické konferenci konané v září 1998 v Rotterdamu. Společenství ji podepsalo dne 11. září 1998. Rotterdamská úmluva představuje významný pokrok v mezinárodní regulaci některých nebezpečných chemických látek, včetně pesticidů. Jejím cílem je podporovat sdílenou odpovědnost a spolupráci mezi smluvními stranami v mezinárodním obchodu s takovými chemickými látkami za účelem ochrany lidského zdraví a životního prostředí před možným poškozením a přispívat k jejich používání, které je šetrné k životnímu prostředí.

               Unie provedla úmluvu nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 649/2012
                  1
               . Rozhodnutím 2006/730/ES ze dne 25. září 2006
                  2
                schválila Rada úmluvu jménem Evropského společenství.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 24. února 2004. Osmé zasedání konference smluvních stran (COP8) se bude konat ve dnech 24. dubna až 5. května 2017 v Ženevě. Kromě Unie představuje smluvní strany úmluvy i 27 členských států.

               Na základě doporučení Výboru pro přezkum chemických látek (CRC), pomocného orgánu pod dohledem konference smluvních stran (COP), se očekává, že konference smluvních stran rozhodne o zařazení dalších chemických látek do postupu předchozího souhlasu tím, že je doplní do přílohy III úmluvy. Bylo zjištěno, že chemické látky, které výbor CRC doporučil zařadit do přílohy III, splňují kritéria přílohy II úmluvy.

               Chemické látky, které výbor CRC doporučil zařadit do přílohy III Rotterdamské úmluvy, jmenovitě carbofuran, carbosulfan, chrysotilový azbest, chlorované parafiny s krátkým řetězcem, všechny tributylcíničité sloučeniny, trichlorfon, fenthion (přípravky v ultranízkých objemech (ULV) s obsahem účinné látky 640 g/l nebo vyšším) a kapalné přípravky (emulgovatelný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahem paraquat-dichloridu 276 g/l nebo vyšším, což odpovídá koncentraci iontů paraquatu 200 g/l nebo vyšší, jsou již předmětem omezení vývozu podle práva Unie, která jsou podobná omezením podle úmluvy. Komise proto Radě navrhuje, aby na zasedání COP8 rozhodla podpořit jménem Unie změny přílohy III úmluvy.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

                  Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí Rady je čl. 218 odst. 9 SFEU, což je vhodný základ pro akt vymezující postoj EU v „orgánu zřízeném mezinárodní dohodou“ (jako je konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy), má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky.

                  Vzhledem k tomu, že opatření dohodnutá v rámci Rotterdamské úmluvy jsou i přes svůj environmentální cíl z velké části obchodní povahy, jsou hmotněprávním základem článek 207 a čl. 192 odst. 1 SFEU.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

                  Návrh rozhodnutí Rady o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ohledně návrhů na změny Rotterdamské úmluvy, nevytváří nové právně závazné požadavky. Všechny chemické látky, jež se navrhují zařadit do přílohy úmluvy, již podléhají omezením vývozu podle práva Unie, která jsou podobná omezením podle úmluvy.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  EU musí jakožto jedna ze smluvních stran každoročně poskytovat příspěvek do svěřenského fondu Rotterdamské úmluvy. Tento příspěvek se bude vyvíjet v závislosti na závěrech diskusí o rozpočtu na období 2018–2019 vedených v rámci osmého zasedání konference smluvních stran. Roční příspěvek EU na rok 2016 činil přibližně 58 000 EUR a byl pokryt ze stávajících finančních prostředků.

               5.OSTATNÍ PRVKY

                  Návrh nevytváří nové požadavky na sledování a podávání zpráv. Po provedení seznamů přijatých na základě úmluvy do právních předpisů Unie bude provádění a vypracovávání zpráv probíhat v souladu se stávajícími ujednáními stanovenými v nařízení (EU) č. 649/2012.

               2017/0027 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který se má v rámci konference smluvních stran jménem Evropské unie zaujmout, pokud jde o změny přílohy III Rotterdamské úmluvy

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 a čl. 207 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie schválila Rotterdamskou úmluvu o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (dále jen „Rotterdamská úmluva“)
                  3
               , jež vstoupila v platnost dne 24. února 2004.

               (2)Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 649/2012
                  4
                byla Rotterdamská úmluva provedena v Unii.

               (3)Podle článku 7 Rotterdamské úmluvy se od konference smluvních stran očekává, že na základě doporučení Výboru pro přezkum chemických látek rozhodnou o zařazení dalších chemických látek do přílohy III úmluvy.

               (4)Unie by měla určit postoj, jejž ohledně zařazení dalších chemických látek do přílohy III zaujme v rámci konference smluvních stran.

               (5)S cílem zajistit dovážejícím zemím ochranu poskytovanou Rotterdamskou úmluvou je nutné podpořit doporučení Výboru pro přezkum chemických látek, pokud jde o zařazení carbofuranu, carbosulfanu, chrysotilového azbestu, chlorovaných parafinů s krátkým řetězcem, všech tributylcíničitých sloučenin, trichlorfonu, fenthionu (přípravků v ultranízkých objemech (ULV) s obsahem účinné látky 640 g/l nebo vyšším) a kapalných přípravků (emulgovatelného koncentrátu a rozpustného koncentrátu) s obsahem paraquat-dichloridu 276 g/l nebo vyšším, což odpovídá koncentraci iontů paraquatu 200 g/l nebo vyšší, do přílohy III Rotterdamské úmluvy. Tyto látky jsou v Unii již zakázány nebo přísně omezeny, a jsou tudíž předmětem vývozních požadavků, které přesahují rámec toho, co je požadováno Rotterdamskou úmluvou.

               (6)Očekává se, že na osmém zasedání konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy se rozhodne o navrhovaných změnách přílohy III. Unie by tyto změny měla podpořit.

               (7)Postoj Unie v rámci konference smluvních stran by se tedy měl zakládat na tomto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1. Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie na osmém zasedání konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy, je, že Unie podpoří přijetí změn přílohy III Rotterdamské úmluvy o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu, pokud jde o zařazení karbofuranu, karbosulfanu, chrysotilového azbestu, chlorovaných parafinů s krátkým řetězcem, všech sloučenin tributylcínu, trichlorfonu, fenthionu (přípravků v ultranízkých objemech (ULV) s obsahem účinné látky 640 g/l nebo vyšším) a kapalných přípravků (emulgovatelného koncentrátu a rozpustného koncentrátu) s obsahem parakvat dichloridu 276 g/l nebo vyšším, což odpovídá koncentraci iontů parakvatu 200 g/l nebo vyšší.

               2. S ohledem na vývoj během osmého zasedání konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy mohou zástupci Unie schválit menší změny tohoto postoje, aniž by bylo potřebné další rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 649/2012 ze dne 4. července 2012 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 60).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady 2006/730/ES ze dne 25. září 2006 o uzavření Rotterdamské úmluvy o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 299, 28.10.2006, s. 23).

                     (3)
                  Rozhodnutí Rady 2006/730/ES ze dne 25. září 2006 o uzavření Rotterdamské úmluvy o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 299, 28.10.2006, s. 23).

                     (4)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 649/2012 ze dne 4. července 2012 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 60).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.5.2017
            COM(2017) 207 final
            2017/0089(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Islandem o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES, vstoupilo v platnost dne 21. května 2014 a je použitelné od 1. ledna 2014
                  1
               .

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí též vstoupilo v platnost dne 21. května 2014 a je použitelné od 1. ledna 2014
                  2
               . Podle článku 19 nařízení (EU) č. 515/2014 se ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014 použijí na nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“).

               Účelem Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza je vytvořit mechanismus solidarity se stejnými závaznými evropskými pravidly pro zapojené státy, pokud jde o ochranu vnějších hranic v zájmu všech ostatních zapojených států a jejich jménem. Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza bude sloužit k dosažení klíčových cílů schengenského acquis, a to ke sdílení odpovědnosti za to, že je zajištěna „účinná, vysoká a jednotná úroveň kontroly na vnějších hranicích“, jak je stanoveno v článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399
                  3
               . Uvedený fond tudíž rozvíjí schengenské acquis.

               V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že mají být uzavřena ujednání týkající se finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora, jelikož příslušné dohody o přidružení taková pravidla nestanoví.

               Cílem návrhu dohody s Islandem je zavést ujednání podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 a umožnit Komisi převzít konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu uvedeného nástroje v této přidružené zemi a stanovit její příspěvek do rozpočtu Unie, pokud jde o tento nástroj.

               Pokud jde o rozpočtovou a finanční kontrolu, na členské státy se vztahují horizontální povinnosti (např. pravomoc Účetního dvora a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)) buď přímo podle Smlouvy, nebo podle sekundárního práva Unie. Tyto povinnosti se vztahují na členské státy bezprostředně, a proto nejsou stanoveny v nařízení (EU) č. 515/2014. Avšak podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 na přidružené země musí být tyto povinnosti rozšířeny prostřednictvím návrhu dohody.

               Za účelem ochrany finančních zájmů Unie proti podvodům a jiným nesrovnalostem stanoví nařízení (EU) č. 514/2014, že zaměstnancům Komise, Účetního dvora a úřadu OLAF má být umožněn vhodný přístup k provádění kontrol. V čl. 5 odst. 9 nařízení (EU) č. 514/2014 se uvádí, že dohody o spolupráci se třetími zeměmi musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě. Proto je to v návrhu dohody obsaženo.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               •Právní základ

               Tento návrh ohledně podpisu dohody, jehož cílem je uzavřít ujednání mezi Unií a Islandem týkající se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, vychází z čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Nezbytnost navrhovaného rozhodnutí

                  Podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 je uzavření dohody s Islandem nezbytné pro zavedení ujednání týkajících se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast.

                  Podle čl. 19 odst. 4 dohody je nezbytné dohodu vyjma jejího článku 5 uplatňovat prozatímně od prvního dne po jejím podpisu.

               •Proporcionalita

                  Nepoužije se.

               •Volba nástroje

               Nepoužije se.

               3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Výsledek jednání

               Komise dne 28. května 2014 předložila Radě doporučení za účelem zmocnění Komise k zahájení jednání s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o mezinárodní dohodě, kterou se stanoví uvedená doplňková pravidla.

               Komise obdržela zmocnění Rady k zahájení jednání s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o dohodě o pravidlech pro účast těchto zemí ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza dne 14. července 2014.

               Jednání proběhla se všemi přidruženými zeměmi společně. Uskutečnila se dvě kola jednání. Konečné znění návrhu dohody s Islandem bylo parafováno dne 21. září 2016.

               Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh ujednání je pro Unii přijatelný.

               Členské státy byly informovány a konzultovány prostřednictvím příslušných pracovních skupin Rady.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Návrh dohody stanoví roční finanční příspěvek Islandu do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza formou roční částky vypočtené podle jeho HDP jako procentní podíl HDP všech států účastnících se fondu [článek 10 a příloha]. Roční platby jsou uvedeny v článku 11.

               Návrh dohody stanoví rovněž pravidla pro určení odpovědného orgánu a pro systém podávání výročních zpráv.

               Dohoda obsahuje také ustanovení na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům a opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu obsaženými ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v právu Unie vycházejícím ze SFEU.

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nepoužije se.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nepoužije se.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nepoužije se.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh, neboť souvisí s řízením programu a jeho cílem je podpis mezinárodní dohody, která byla sjednána na základě směrnic pro jednání stanovených Radou. Účelnost a zjednodušování právních předpisů

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nepoužije se.

               •Základní práva

                  Nepoužije se.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Článek 10 a příloha návrhu dohody popisují ustanovení týkající se ročních finančních příspěvků přidružené země do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza a jejich případného přizpůsobení situaci popsané v příloze.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Územní působnost

                  Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis. V tomto ohledu tato dohoda s Islandem rovněž navazuje na schengenské acquis.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k SEU a SFEU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně nebude závazné ani použitelné. V souladu s článkem 4 výše uvedeného protokolu se Dánsko do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou rozhodne, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

                  Tento návrh rozvíjí ty prvky schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království a Irsko v souladu s rozhodnutími Rady 2000/365/ES
                     4
                  , resp. 2002/192/ES
                     5
                  , nebude pro ně proto závazný ani použitelný.

                •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Článek 17 dohody stanoví postupy, které se použijí pro podávání zpráv a monitorování. Do 15. února každého roku, a to až do roku 2022 včetně, má Island předkládat Komisi výroční zprávy o provádění za předchozí rozpočtový rok.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nepoužije se.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Není zapotřebí.

               S ohledem na výše uvedené úvahy Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že dohoda bude podepsána jménem Unie, a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné k podpisu jménem Unie.

               Komise předložila samostatný návrh rozhodnutí Rady o uzavření připojené Dohody mezi Evropskou unií a Islandem o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
                  6
               . Rada přijme toto rozhodnutí po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.

               2017/0089 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Islandem o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. 5 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
                  7
                se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že se uzavírají ujednání týkající se jejich finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (2)Dne 14. července 2014 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Norským královstvím, Islandem, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím za účelem dohody o pravidlech pro jejich účast ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Jednání s Islandem byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 21. září 2016.

               (3)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

               (4)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  8
               ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  9
               . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)Dohoda by měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (7)Aby se umožnilo co nejrychlejší uplatňování opatření stanovených v dohodě a nezpožďovalo se schvalování a provádění národního programu, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               (8)S ohledem na čl. 19 odst. 4 dohody by dohoda vyjma svého článku 5 měla být prováděna prozatímně od prvního dne po jejím podpisu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Islandem o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.

               Znění dohody, jež má být podepsána, se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Generální sekretariát Rady zřídí nástroj udělující plnou moc k podepsání dohody, s výhradou jejího uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem dohody.

               Článek 3

               Dohoda vyjma jejího článku 5 se provádí prozatímně v souladu s jejím čl. 19 odst. 4 od prvního dne po jejím podpisu až do jejího vstupu v platnost.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143.

                     (2)
                  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112.

                     (3)
                  Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1.

                     (4)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (5)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (6)
                  Návrh rozhodnutí Rady o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Islandem o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020, COM(2017) 199 final.

                     (7)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (8)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (9)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.5.2017
            COM(2017) 207 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Islandem o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,

               a

               ISLAND,

               společně dále jen „strany“,

               S OHLEDEM na dohodu uzavřenou mezi Radou Evropské unie a Islandem a Norským královstvím o přidružení Norského království k dohodě k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  1
                (dále jen „dohoda o přidružení Islandu a Norska“),

               VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:

               (1)
                     Unie zřídila nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
                  2
               .

               (2)
                     Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody o přidružení Islandu a Norska.

               (3)
                     Jelikož nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014
                  3
                má přímý dopad na uplatňování ustanovení nařízení (EU) č. 515/2014, a ovlivňuje tak jeho právní rámec, a jelikož při přijetí nařízení (EU) č. 514/2014, které bylo Islandu oznámeno, byly použity postupy stanovené v dohodě o přidružení Islandu a Norska, smluvní strany uznávají, že nařízení (EU) č. 514/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody o přidružení Islandu a Norska, protože je to nezbytné pro provádění nařízení (EU) č. 515/2014.

               (4)
                     V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že se země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, mimo jiné Island, účastní nástroje v souladu s jeho ustanoveními a že by měla být uzavřena ujednání stanovující finanční příspěvky uvedených zemí a doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (5)
                     Nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“) představuje specifický nástroj v kontextu schengenského acquis, jenž byl vytvořen za účelem umožnit sdílení zátěže a finanční podporu v oblasti vnějších hranic a vízové politiky v členských státech a přidružených státech.

               (6)
                     Článek 60 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012
                  4
                stanoví pravidla pro nepřímé řízení, která jsou použitelná, jsou-li třetí země, včetně přidružených států, pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu.

               (7)
                     V čl. 17 odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 se stanoví způsobilost výdajů vynaložených v roce 2014 odpovědným orgánem, který ještě nebyl formálně určen, a tím se zajišťuje hladký přechod mezi Fondem pro vnější hranice a Fondem pro vnitřní bezpečnost. Stejně tak je důležité, aby stejný záměr odrážela i tato dohoda. Vzhledem k tomu, že tato dohoda nevstoupila v platnost před koncem roku 2014, je nezbytné zajistit způsobilost výdajů vynaložených před formálním určením, případně do formálního určení odpovědného orgánu, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.

               (8)
                     Aby byl usnadněn výpočet a použití splatných ročních příspěvků Islandu do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, budou jeho příspěvky za období 2014–2020 uhrazeny v pěti ročních splátkách od roku 2016 do roku 2020. Od roku 2016 do roku 2018 jsou roční příspěvky stanoveny jako paušální částky, zatímco příspěvky splatné za roky 2019 a 2020 budou stanoveny v roce 2019 na základě hrubého domácího produktu všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza s přihlédnutím ke skutečně uhrazeným platbám,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Oblast působnosti

               Tato dohoda stanoví doplňková pravidla nezbytná pro účast Islandu ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza v souladu s nařízením (EU) č. 515/2014.

               Článek 2

               Finanční řízení a kontrola

               1.
                     Island přijme nezbytná opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu, jež jsou obsažena ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v sekundárních právních předpisech.

               Ustanovení SFEU a sekundárních právních předpisů uvedená v prvním pododstavci jsou tato:

               a)čl. 287 odst. 1, 2 a 3 SFEU;

               b)články 30, 32 a 57, čl. 58 odst. 1 písm. c) bod i), článek 60, čl. 79 odst. 2 a čl. 108 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;

               c)články 32, 38, 42, 84, 88, 142 a 144 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012
                  5
               ;

               d)nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96
                  6
               ;

               e)nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013
                  7
               .

               Strany mohou rozhodnout o pozměnění tohoto seznamu na základě vzájemné dohody.

               2.
                     Island uplatňuje ustanovení uvedená v odstavci 1 na svém území v souladu s touto dohodou.

               Článek 3

               Dodržování zásady řádného finančního řízení

               Finanční prostředky přidělené Islandu v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza se použijí v souladu se zásadou řádného finančního řízení.

               Článek 4

               Dodržování zásady zamezení střetu zájmů

               Všichni účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na území Islandu na plnění rozpočtu a jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo kontrole, se zdrží jakéhokoliv jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.

               Článek 5

               Výkon rozhodnutí

               Rozhodnutí přijatá Komisí, která ukládají finanční závazky jiným osobám než státům, jsou vykonatelná na území Islandu.

               Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva platnými na Islandu. Doložku vykonatelnosti rozhodnutí připojí po jeho přezkoumání, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu účelu určí vláda Islandu a oznámí jej Komisi.

               Jsou-li uvedené formální náležitosti splněny na žádost Komise, může Komise v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný orgán.

               Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. Kontrola řádného provádění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci soudních orgánů Islandu.

               Článek 6

               Ochrana finančních zájmů Unie proti podvodům

               1.Island:

               a)bojuje proti podvodům a jiným protiprávním jednáním poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie opatřeními, která mají odstrašující účinek a poskytují účinnou ochranu na Islandu;

               b)přijme k zamezení podvodů ohrožujících finanční zájmy Unie stejná opatření, jaká přijímá k zamezení podvodů ohrožujících jeho vlastní finanční zájmy, a

               c)s členskými státy a Komisí koordinuje svou činnost zaměřenou na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům.

               2.Island přijme opatření rovnocenná opatřením přijatým Unií v souladu s čl. 325 odst. 4 SFEU, která jsou platná v den podpisu této dohody.

               Strany mohou rozhodnout na základě vzájemné dohody o přijetí opatření rovnocenných následným opatřením přijatým Unií v souladu s tímto článkem.

               Článek 7

               Kontroly a inspekce na místě prováděné Komisí (OLAF)

               Aniž jsou dotčena její práva podle čl. 5 odst. 8 nařízení (EU) č. 514/2014, je Komise (Evropský úřad pro boj proti podvodům, OLAF) oprávněna provádět kontroly a inspekce na místě na území Islandu, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96.

               Orgány Islandu jsou nápomocny při kontrolách a inspekcích na místě, které – pokud si to tyto orgány přejí – mohou být prováděny společně s nimi.

               Článek 8

               Účetní dvůr

               Jak je stanoveno v čl. 287 odst. 3 SFEU a v části první hlavě X kapitole 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, má Účetní dvůr možnost provádět audity v prostorách jakéhokoli subjektu spravujícího příjmy nebo výdaje jménem Unie na území Islandu, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, včetně prostor jakékoli fyzické nebo právnické osoby přijímající platby z rozpočtu.

               Na Islandu se audity prováděné Účetním dvorem uskutečňují v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, a nemají-li tyto orgány potřebné pravomoci, v součinnosti s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány Islandu spolupracují v duchu důvěry při zachování své nezávislosti. Tyto orgány nebo úřady sdělí Účetnímu dvoru, zda se na auditu zamýšlejí podílet.

               Účetní dvůr má přinejmenším tatáž práva jako Komise, a to podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 514/2014 a článku 7 této dohody.

               Článek 9

               Veřejné zakázky

               Island uplatní ustanovení svého zákona o zadávání veřejných zakázek v souladu s přílohou XVI Dohody o Evropském hospodářském prostoru
                  8
               .

               Článek 10

               Finanční příspěvky

               1.Za roky 2016 až 2018 provede Island roční platby do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle této tabulky:

               (všechny částky v EUR)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Island

                        563 999

                        563 999

                        563 999

               2.Příspěvky Islandu za roky 2019 a 2020 se vypočtou podle jeho příslušného hrubého domácího produktu (HDP) jako procentní podíl HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle vzorce uvedeného v příloze.

               3.Finanční příspěvky Islandu uvedené v tomto článku jsou Islandem splatné bez ohledu na datum přijetí jeho národního programu uvedeného v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.

               Článek 11

               Použití finančních příspěvků

               1.Celkové roční platby za roky 2016 a 2017 se přidělí takto:

               a)75 % na přezkum v polovině období uvedený v článku 8 nařízení (EU) č. 515/2014;

               b)15 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 30. června 2017;

               c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud tato dohoda nevstoupí v platnost nebo nebude prozatímně prováděna do 1. června 2017, celý příspěvek Islandu se použije v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.

               Celkové roční platby za roky 2018, 2019 a 2020 se přidělí takto:

               a)40 % na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014;

               b)50 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 31. prosince 2018;

               c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Další částky určené na přezkum v polovině období, akce Unie, specifické akce nebo program rozvoje systémů informačních technologií se použijí v souladu s příslušným postupem stanoveným v jednom z těchto ustanovení:

               b)čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014;

               c)čl. 8 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014;

               d)čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 515/2014;

               e)čl. 15 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 515/2014.

               4.
                     Komise může z plateb provedených Islandem každoročně použít částku do výše 4 076 EUR za účelem financování správních výdajů na zaměstnance nebo externí pracovníky, jejichž činnost je nezbytná pro podporu provádění nařízení (EU) č. 515/2014 a této dohody s Islandem.

               Článek 12

               Důvěrnost

               Na informace sdělené nebo získané v jakékoli formě podle této dohody se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny stejným způsobem, jakým jsou podobné informace chráněny předpisy použitelnými na orgány Unie a právními předpisy Islandu. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě osob v orgánech Unie, členských státech nebo na Islandu, pro něž je jejich znalost vzhledem k jejich funkci nezbytná, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.

               Článek 13

               Určení odpovědného orgánu

               1.
                     Co nejdříve po schválení národního programu oznámí Island Komisi formálně určený odpovědný orgán na ministerské úrovni, který odpovídá za správu a kontrolu výdajů v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza.

               2.
                     Podmínkou pro určení daného subjektu podle odstavce 1 je splnění kritérií pro určení týkajících se vnitřního prostředí, kontrolní činnosti, informací a komunikace a monitorování, jež jsou stanovena v nařízení (EU) č. 514/2014 či na jeho základě.

               3.
                     Určení odpovědného orgánu vychází z výroku auditorského subjektu, kterým může být auditní orgán a který posuzuje, zda odpovědný orgán splňuje kritéria pro určení. Tímto subjektem může být nezávislá veřejnoprávní instituce odpovědná za monitorování, hodnocení a kontrolu správy. Tento auditorský subjekt musí být nezávislý na odpovědném orgánu a vykonávat svou činnost v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Při rozhodování o určení odpovědného orgánu může Island vycházet z toho, zda jsou systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují. Pokud stávající výsledky auditu a kontroly prokáží, že určený subjekt již nesplňuje kritéria pro určení, přijme Island opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů tímto subjektem, včetně toho, že jeho určení zruší.

               Článek 14

               Definice rozpočtového roku

               Pro účely této dohody zahrnuje rozpočtový rok podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 uskutečněné výdaje a vybrané příjmy, jež byly uvedeny v účetnictví odpovědného orgánu v období od 16. října roku „N–1“ do 15. října roku „N“.

               Článek 15

               Způsobilost výdajů

               Odchylně od čl. 17 odst. 3 písm. b) a odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 jsou způsobilé i ty výdaje, které odpovědný orgán uhradil dříve, než byl formálně určen podle článku 13 této dohody, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.

               Článek 16

               Žádost o platbu ročního zůstatku

               1.
                     Do 15. února roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Island Komisi dokumenty a informace požadované podle čl. 60 odst. 5 prvního pododstavce písm. b) a c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.

               Odchylně od čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Island do 15. března roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Komisi výrok podle čl. 60 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.

               Předložené dokumenty uvedené v tomto odstavci slouží jako žádost o platbu ročního zůstatku.

               2.
                     Dokumenty uvedené v odstavci 1 se vypracují podle vzorů, jež Komise přijme na základě čl. 44 odst. 3 nařízení (EU) č. 514/2014.

               Článek 17

               Zpráva o provádění

               Odchylně od čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Island předloží Komisi výroční zprávu o provádění národního programu v předchozím rozpočtovém roce do 15. února každého roku až do roku 2022 včetně a může tyto informace na příslušné úrovni zveřejnit.

               První výroční zpráva o provádění národního programu se předloží dne 15. února po vstupu této dohody v platnost nebo zahájení jejího prozatímního provádění.

               První zpráva bude zahrnovat rozpočtové roky od roku 2014 do rozpočtového roku před tím, než měla být v souladu s druhým pododstavcem předložena první výroční zpráva. Závěrečnou zprávu o provádění národního programu předloží Island do 31. prosince 2023.

               Článek 18

               Systém pro elektronickou výměnu dat

               V souladu s čl. 24 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014 se všechny úřední výměny informací mezi Islandem a Komisí provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat poskytnutého za tímto účelem Komisí.

               Článek 19

               Vstup v platnost

               1.Depozitářem této dohody je generální tajemník Rady Evropské unie.

               2.Strany schválí tuto dohodu v souladu s vlastními postupy. Dokončení těchto postupů si navzájem oznámí.

               3.Toto ujednání vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po dni posledního oznámení uvedeného v odstavci 2.

               4.Strany provádějí tuto dohodu vyjma článku 5 prozatímně od prvního dne po jejím podpisu, aniž jsou dotčeny ústavní požadavky.

               Článek 20

               Platnost a ukončení

               1.Unie nebo Island mohou tuto dohodu vypovědět oznámením svého rozhodnutí druhé straně. Platnost dohody končí tři měsíce ode dne takového oznámení. Projekty a činnosti probíhající v okamžiku výpovědi pokračují za podmínek stanovených v této dohodě. Ostatní případné důsledky výpovědi vyřeší strany vzájemnou dohodou.

               2.Tato dohoda se ukončí, je-li ukončena dohoda o přidružení Islandu a Norska v souladu s čl. 8 odst. 4, čl. 11 odst. 3 nebo článkem 16 dohody o přidružení Islandu a Norska.

               Článek 21

               Jazyky

               Tato dohoda je sepsána v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a islandském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               V Bruselu dne … roku …..

               Za Evropskou unii
                     Za Island

               PŘÍLOHA

               Vzorec pro výpočet finančních příspěvků za roky 2019 a 2020 a údaje o úhradě

               Finanční příspěvek Islandu do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle čl. 5 odst. 7 druhého a třetího pododstavce nařízení č. 515/2014 se za roky 2019 a 2020 vypočte takto:

               Pro každý jednotlivý rok od roku 2013 do roku 2017 se konečné údaje o výši hrubého domácího produktu (HDP) Islandu, které jsou k dispozici k 31. březnu 2019, vydělí součtem údajů o výši HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza za příslušný rok. Průměrná hodnota výsledných pěti procentních podílů za roky 2013 až 2017 se uplatní na součet skutečných ročních rozpočtových prostředků pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro roky 2014 až 2019 a na roční prostředky na závazky pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro rok 2020, jak je uvedeno v návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2020 přijatého Komisí, za účelem získání celkové částky, která má být uhrazena Islandem za celou dobu provádění Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Od této částky se odečtou roční platby skutečně provedené Islandem v souladu s čl. 10 odst. 1 této dohody, aby byla získána celková částka jeho příspěvků za roky 2019 a 2020. Polovina této částky se uhradí v roce 2019 a druhá polovina v roce 2020.

               Finanční příspěvek se hradí v eurech.

               Island svůj příslušný finanční příspěvek uhradí nejpozději 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. V případě prodlení s úhradou příspěvku se účtují úroky z prodlení z částky dlužné ke dni splatnosti. Jako úroková sazba se použije sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíců splatnosti, zvýšená o 3,5 procentního bodu.

                     (1)

                        Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

                     (2)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (3)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112).

                     (4)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1), naposledy pozměněné nařízením (EU, Euratom) č. 547/2014 ze dne 15. května 2014 (Úř. věst. L 163, 29.5.2014, s. 18).

                     (5)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

                     (6)

                        Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).

                     (8)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 461.


				|

		52012PC0409

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Litevské republice povoluje prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2012/0409 final - 2012/0200 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Podle článku 395 směrnice Rady
2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně
z přidané hodnoty ([1])
(dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh
Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní
opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je
zjednodušit postup výběru daně nebo zabránit určitým druhům
daňových úniků či vyhýbání se daňovým povinnostem.
Litevská republika (dále jen „Litva“) požádala
dopisem, který Komise zaevidovala dne 8. února 2012, o povolení nadále
uplatňovat opatření odchylující se od článku 193 směrnice o
DPH.
V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice
o DPH informovala Komise dopisem ze dne 4. dubna 2012 o žádosti Litvy ostatní
členské státy. Dopisem ze dne 11. dubna 2012 uvědomila Komise Litvu,
že již má k dispozici všechny údaje, které jsou podle jejího názoru k posouzení
žádosti potřebné.
Obecné souvislosti
Litevská vláda žádá o prodloužení stávajícího
uplatňování mechanismu přenesení daňové povinnosti, pokud jde o
dodání dřeva a dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani,
na které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační
řízení pod soudním dohledem.
V případě dodání dřeva byla
Litva v situaci, kdy značný počet obchodníků neplnil své
povinnosti. Podniky v tomto odvětví jsou běžně malí
přeprodejci a zprostředkovatelé, kteří často zaniknou, aniž
by správci daně odvedli daň uloženou za jejich dodání,
přičemž zákazníkům zanechají platnou fakturu, která je
opravňuje k odpočtu DPH.
Osoby povinné k dani, na které se
vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod
soudním dohledem, často správci daně neodvedly DPH, kterou obdržely
od svých zákazníků. Kupující si však jako obchodník plnící povinnosti mohl
vzniklou DPH odpočítat.
Odchylně od obecného pravidla uvedeného v
článku 193 směrnice o DPH je v rámci mechanismu přenesení
daňové povinnosti povinen odvést DPH z domácích plnění zákazník
(je-li osobou povinnou k dani).
Toto odchylující se opatření bylo
původně povoleno rozhodnutím Rady 2006/388/ES ze dne 15. května
2006 ([2])
(zahrnovalo rovněž dodání železného odpadu a šrotu a poskytování
stavebních prácí, což je nyní obsaženo v článku 199 směrnice o DPH).
Účinnost odchylujícího se opatření v případě dodání
dřeva a dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani, na
které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení
pod soudním dohledem, byla prodloužena prováděcím rozhodnutím Rady
2010/99/EU ze dne 16. února 2010([3]).
Komisi je zřejmé, že situace, z níž
vycházela původní odchylka, nadále přetrvává. Litva tvrdí, že na
základě výsledků daňových šetření se odchylka ukázala jako
účinná jak pro dodání dřeva, tak pro dodání zboží a poskytování
služeb osobami povinnými k dani, na které se vztahuje úpadkové řízení nebo
restrukturalizační řízení pod soudním dohledem. Tato odchylka by
proto měla být poskytnuta na další omezené období.
Pokud by Litva uvažovala o dalším prodloužení
odchylujícího se opatření i na období po roce 2015, Komisi by spolu
s uvedenou žádostí o prodloužení měla být nejpozději do 1. dubna
2015 předložena hodnotící zpráva.
Platné předpisy vztahující se na
oblast návrhu
Obdobné odchylky ve vztahu k článku 193
směrnice o DPH byly povoleny dalším členským státům.
Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
Nevztahuje se na tento návrh.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými
stranami
Nevztahuje se na tento návrh.
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
Posouzení dopadů
Cílem návrhu rozhodnutí Rady je zjednodušit
postup vyměřování daně a zabránit případným daňovým
únikům nebo vyhýbání se daňovým povinnostem, a má proto potenciální
pozitivní hospodářský dopad.
Z důvodu malé oblasti působnosti
odchylky bude její dopad v každém případě omezený.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
Rozhodnutím se Litvě povoluje nadále
uplatňovat opatření odchylující se od článku 193 směrnice
o DPH, pokud jde o použití mechanismu přenesení daňové
povinnosti v případě dodání dřeva a v případě
dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani, na které se
vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod
soudním dohledem.
Právní základ
Článek 395 směrnice o DPH.
Zásada subsidiarity
Podle článku 395 směrnice o DPH musí
členský stát, který chce zavést opatření odchylující se od uvedené
směrnice, získat povolení Rady, které bude uděleno v podobě
rozhodnutí Rady. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů:
Toto rozhodnutí se týká povolení
uděleného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a
nepředstavuje žádnou povinnost.
Vzhledem k omezené oblasti
působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému
cíli.
Volba nástrojů
Podle článku 395 směrnice o DPH je
odchylka od společných pravidel pro DPH možná pouze v případě,
že ji jednomyslně schválí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je kromě
toho nejvhodnějším nástrojem, neboť může být určeno
jednotlivým členským státům.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet EU.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Přezkum / revize / ustanovení o
skončení platnosti
Návrh obsahuje ustanovení o skončení
platnosti.
2012/0200 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se Litevské republice povoluje
prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku 193
směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
hodnoty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 291 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
hodnoty ([4]),
a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Litevská republika (dále jen
„Litva“) požádala dopisem, který Komise zaevidovala dne 8. února 2012, o
povolení nadále uplatňovat opatření odchylující se od ustanovení
směrnice 2006/112/ES týkajících se osoby povinné odvést daň
z přidané hodnoty (DPH) správci daně.
(2)       V souladu s čl. 395
odst. 2 směrnice 2006/112/ES informovala Komise dopisem ze dne 4. dubna
2012 o žádosti Litvy ostatní členské státy. Dopisem ze dne 11. dubna
2012 uvědomila Komise Litvu, že má k dispozici všechny údaje, které jsou
podle jejího názoru k posouzení žádosti potřebné.
(3)       Rozhodnutím Rady 2006/388/ES
ze dne 15. května 2006, kterým se Litevské republice povoluje
uplatňovat opatření odchylující se od článku 21 šesté
směrnice Rady 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů
členských států týkajících se daní z obratu ([5]), bylo Litvě mimo jiné
povoleno učinit příjemce povinným k DPH, která se vztahuje na dodání
zboží a poskytování služeb v případě úpadkových řízení nebo
restrukturalizačních řízení pod soudním dohledem a na dodání
dřeva.
(4)       Prováděcím rozhodnutím
Rady 2010/99/EU ze dne 16. února 2010, kterým se Litevské republice povoluje
prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku 193
směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
hodnoty ([6]),
byla prodloužena účinnost uvedeného odchylujícího se opatření.
(5)       Daňová šetření a
analýzy provedené litevským správcem daně prokázaly účinnost
dotčeného odchylujícího se opatření.
(6)       Komisi je zřejmé, že
právní a skutkový stav, který odůvodnil nynější uplatňování
dotčeného odchylujícího se opatření, se nezměnil a nadále
přetrvává. Litvě by proto mělo být povoleno uplatňovat toto
opatření v dalším omezeném období.
(7)       Pokud by Litva uvažovala o
dalším prodloužení odchylujícího se opatření i na období po roce 2015,
Komisi by spolu s uvedenou žádostí o prodloužení měla být
nejpozději do 1. dubna 2015 předložena hodnotící zpráva.
(8)       Odchylka nebude mít
nepříznivý dopad na vlastní zdroje Evropské unie vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Článek 2 rozhodnutí 2010/99/EU se
nahrazuje tímto:
„Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem
oznámení.
Použije se od 1. ledna 2013 do
31. prosince 2015. Každá žádost o rozšíření opatření
stanoveného tímto rozhodnutím se předloží Komisi nejpozději do 1.
dubna 2015 a připojí se k ní zpráva, která obsahuje přezkum
uplatňování tohoto opatření.“
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Litevské
republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 150, 3.6.2006, s. 13–14.
[3]               Úř. věst. L 45, 20.2.2010, s. 10–11.
[4]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[5]               Úř. věst. L 150, 3.6.2006, s. 13–14.
[6]               Úř. věst. L 45, 20.2.2010, s. 10–11.