               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 388 final
            2017/0167(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013
                  1
                pozměnilo Úmluvu k provedení Schengenské dohody
                  2
               , nařízení (ES) č. 562/2006
                  3
                (Schengenský hraniční kodex) a nařízení (ES) č. 810/2009
                  4
                (vízový kodex) a mimo jiné změnilo definici pojmu „krátkodobý pobyt“ pro státní příslušníky třetích zemí v schengenském prostoru. Ode dne 18. října 2013 platí pro státní příslušníky třetích zemí (bez ohledu na to, zda se na ně vztahuje vízová povinnost, či jsou od ní osvobozeni), kteří chtějí cestovat do schengenského prostoru za účelem krátkodobého pobytu, maximální doba povoleného pobytu „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“. Na rozdíl od definice ve znění platném do 18. října 2013 (tři měsíce během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu) je nový pojem přesnější, neboť stanoví uvedenou dobu ve dnech, a nikoli v měsících. Kromě toho bylo z definice vypuštěno spojení „ode dne prvního vstupu“, které vedlo k mnoha nejasnostem a otázkám.

               Nařízení (EU) č. 610/2013 zavedlo veškeré nezbytné změny do acquis EU v oblasti víz a hranic, tj. do Schengenské úmluvy, Schengenského hraničního kodexu, vízového kodexu a nařízení (ES) č. 539/2001
                  5
               . Pojem „krátkodobý pobyt“ je však zakotven také v mezinárodních dohodách, které Evropská unie uzavřela. Při vymezování doby pobytu bez vízové povinnosti na původní definici („tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu“
                  6
               ) stále odkazují dohody o zrušení vízové povinnosti uzavřené s Antiguou a Barbudou
                  7
               , Bahamami
                  8
               , Barbadosem
                  9
               , Brazílií
                  10
               , Mauriciem
                  11
               , Svatým Kryštofem a Nevisem
                  12
                a Seychelami
                  13
               .

               Dne 16. července 2014 přijala Komise doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty mezi Evropskou unií a výše uvedenými zeměmi
                  14
               , které Rada přijala dne 9. října 2014
                  15
               . Účelem bylo zavést ve vztahu k těmto sedmi zemím novou definici krátkodobého pobytu podle nařízení (EU) č. 610/2013. Kromě toho vymezení „krátkodobého pobytu“ v dohodách o zrušení vízové povinnosti s použitím dnů namísto měsíců umožňuje snazší ověřování a výpočet pomocí elektronických nebo IT prostředků, a je tedy vhodnější pro centralizované systémy správy hranic, jako je například navrhovaný systém vstupu/výstupu (EES)
                  16
               .

               V návaznosti na zmocnění Rady zahájila Komise jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti s uvedenými sedmi zeměmi (Antiguou a Barbudou, Bahamami, Barbadosem, Brazílií, Mauriciem, Svatým Kryštofem a Nevisem a Seychelami).

               Jednání s Mauricijskou republikou byla úspěšně uzavřena parafováním pozměňující dohody dne 11. listopadu 2016.  Obě strany se dohodly, že přijmou novou definici „krátkodobého pobytu“ v rámci dohody o zrušení vízové povinnosti mezi EU a Mauricijskou republikou. Kromě toho dohoda zahrnuje úpravu několika technických detailů (viz níže), ale všechny změny jsou z hlediska cestujícího nevýznamné.

                  Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli dohody.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Dohoda vyžaduje souhlas obou smluvních stran v souladu s jejich příslušnými postupy. Na straně Unie to vyžaduje rozhodnutí Rady o podepsání a uzavření dohody.

               Tento návrh se předkládá Radě za účelem zmocnění k uzavření dohody o změně Dohody mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               Tato dohoda zajišťuje právní soudržnost a harmonizaci mezi členskými státy tím, že zavádí novou definici krátkodobého pobytu, jak je uvedena v nařízení (EU) č. 610/2013, což vede k jednoznačnému výkladu pojmu „krátkodobý pobyt“.

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s článkem 218 uvedené smlouvy.

               Unie nemá pravomoc ke změně dohod o zrušení vízové povinnosti, jež by zavazovala čtyři země, které jsou přidruženy k provádění schengenského acquis, včetně společné vízové politiky. V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a provádění ustanovení týkajících se doby povoleného pobytu v schengenském prostoru obsahuje dohoda společné prohlášení, v němž se uvádí, že je žádoucí, aby Mauricijská republika na jedné straně a Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko na straně druhé odpovídajícím způsobem upravily své stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro uzavření dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou po podpisu dohody jménem Unie osobou jmenovanou předsednictvím Rady a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v souladu s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Pokud je jednou ze smluvních stran mezinárodní dohody Evropská unie, nemohou žádnou změnu této dohody legálně provést členské státy samy. Dohodu o zrušení vízové povinnosti s Mauriciem uzavřela Evropská unie. Proto je nutné opatření na úrovni Unie.

               Kromě toho by uzavření dohod o zrušení vízové povinnosti členskými státy mělo dopad na acquis Unie v oblasti víz (čl. 3 odst. 2 SFEU).

               •Proporcionalita

               Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle, tj. změně stávající dohody o zrušení vízové povinnosti mezi Mauriciem a Unií.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Tento návrh neobnáší dodatečné náklady pro rozpočet EU.

               4. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Dne 9. října 2014 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby zahájila jednání s Mauricijskou republikou o změně dohody o zrušení vízové povinnosti mezi těmito dvěma stranami. Členské státy byly informovány o pokroku jednání na zasedáních Pracovní skupiny pro víza.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Výsledek jednání

                  Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh dohody je pro Unii přijatelný.

                  Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

                  a. Délka pobytu

                  Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Mauricijské republiky, kteří cestují na území druhé smluvní strany na dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů (namísto doby nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu). Tato nová definice platí v celém znění Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

                  b. Závěrečné ustanovení – pozastavení uplatňování dohody (čl. 8 odst. 4)

               Dohoda upravuje čl. 8 odst. 4 poslední větu takto: „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“ Doplněním slov „a pozastavení zruší“ ke stávajícímu znění pozměněná dohoda vyjasňuje, že pozastavení uplatňování dohody o zrušení vízové povinnosti se skutečně zruší, pokud důvody, které k pozastavení vedly, pominou. V tomto bodě vede změna ke sladění znění dohody o zrušení vízové povinnosti s Mauriciem se zněním všech ostatních dohod o zrušení vízové povinnosti, jež Unie podepsala v letech 2015 a 2016. Dne 14. června 2016 byla ohledně této změny konzultována Pracovní skupina pro víza a žádný členský stát nevznesl námitky.

                  c. Nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“

                  Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 Evropská unie sama získala konsolidovanou právní subjektivitu. Nicméně pojem „Evropské společenství“ je stále ještě zakotven v mezinárodních dohodách, které vstoupily v platnost před Lisabonskou smlouvou; tak je tomu i v případě Dohody mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Pozměňující dohoda proto nahrazuje pojem „Společenství“ pojmem „Unie“ v celém znění dohody o zrušení vízové povinnosti.

                  d. Společná prohlášení

                  K dohodě se připojují dvě společná prohlášení:

                  – k výkladu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů a

                  – týkající se Islandu, Lichtenštejnska, Norska a Švýcarska.

                  e. Vstup v platnost

                  Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední smluvní strana vyrozumí druhou stranu o tom, že byly dokončeny ratifikační postupy. Dostatečně dlouhé přechodné období je nutné k tomu, aby byla zajištěna právní jistota a cestujícím bylo umožněno pochopit právní předpis a splnit příslušné požadavky. Jakmile bude ratifikace dokončena, budou moci cestující ukončit během šestiměsíčního období své krátkodobé pobyty, které se budou stále celé počítat podle staré definice, než vstoupí v platnost nová definice krátkodobého pobytu a související referenční historické období 180 dnů.

                  Žádných ostatních ustanovení stávající Dohody mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty ani její územní působnosti se pozměňující dohoda nijak nedotkne.

               6.ZÁVĚR

               S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu Dohodu mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty, schválila.

               2017/0167 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  17
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím ze dne 30. listopadu 2009 Rada uzavřela Dohodu mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Mauricia, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany „po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období“.

               (2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013
                  18
                zavedlo horizontální změny v acquis Unie v oblasti víz a hranic a definovalo krátkodobý pobyt jako nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (3)Je nezbytné, aby byla do dohody mezi Unií a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty zavedena tato nová definice, a to v zájmu úplné harmonizace režimu Unie pro krátkodobé pobyty.

               (4)Komise vyjednala jménem Unie dohodu s Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (5)Dohoda byla podepsána v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/[...].

               (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  19
               . Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  20
               . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (8)Dohoda by proto měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), se jménem Unie schvaluje.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady provede jménem Unie oznámení uvedené v článku 2 dohody
                  21
               .

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Viz „Účel“ a „Délka pobytu“ v dohodách.

                     (7)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 3.

                     (8)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 24.

                     (9)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 10.

                     (10)
                  S Brazílií EU uzavřela dvě dohody. Jednu pro držitele běžných cestovních pasů (Úř. věst. L 255, 21.9.2012, s. 4) a jednu samostatnou pro držitele diplomatických, služebních a úředních cestovních pasů (Úř. věst. L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (11)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 17.

                     (12)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 38.

                     (13)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 31.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty uzavřených mezi Evropskou unií/Společenstvím a Antiguou a Barbudou, Bahamským společenstvím, Barbadosem, Brazilskou federativní republikou, Mauricijskou republikou, Federací Svatý Kryštof a Nevis a Seychelskou republikou, přijaté Radou dne 9. října 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Souhlas udělen dne [...].

                     (18)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úmluva k provedení Schengenské dohody, nařízení Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (19)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (20)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (21)
                  Den vstupu dohody v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 388 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE

               na jedné straně a

               MAURICIJSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Mauricius“)

               na straně druhé,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Mauricijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. března 2010,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE význam usnadnění mezilidských kontaktů,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohoda přispívá ke spokojenosti občanů smluvních stran,

               BEROUCE V ÚVAHU, že definice krátkodobých pobytů podle dohody (tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po datu prvního vstupu) není dostatečně přesná, a zejména pojem „den prvního vstupu“ může vést k nejasnostem a otázkám,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013 zavedlo horizontální změny ve „vnitřním“ acquis EU v oblasti víz a hranic a vymezilo krátkodobý pobyt jako „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“,

               BEROUCE V ÚVAHU, že systém vstupu/výstupu, který má Evropská unie v úmyslu zavést, vyžaduje využití jednotné a jednoznačné definice pro krátkodobý pobyt, která je použitelná pro všechny státní příslušníky třetích zemí,

               PŘEJÍCE SI zajistit plynulý tok cestujících na hraničních přechodech smluvních stran,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE, že dohoda platí pro občany všech členských států Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska,

               BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Dohoda se mění v souladu s ustanoveními tohoto článku:

               1)V názvu a v čl. 3 odst. 5, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 7 se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“.

               2)V článku 1 se slova „tří měsíců během šestiměsíčního období“ nahrazují slovy „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“.

               3)Ustanovení čl. 4 odst. 1 se nahrazuje tímto:

               „Občané Evropské unie smějí pobývat na území Mauricia po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.“

               4)Ustanovení čl. 4 odst. 2 se nahrazuje tímto:

               „Občané Mauricia smějí pobývat na území členských států, které v plném rozsahu uplatňují schengenské acquis, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Mauricia smějí pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.“

               5)V čl. 4 odst. 3 se slova „tři měsíce“ nahrazují slovy „90 dnů“ a slovo „Společenství“ se nahrazuje slovem „Unie“.

               6)V čl. 8 odst. 4 se poslední věta nahrazuje tímto:

               „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“

               Článek 2

               Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými příslušnými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední strana oznámí druhé straně dokončení zmíněných postupů.

               Sepsáno v [...] dne [...] dva tisíce sedmnáct ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Za Evropskou unii

               Za Mauricijskou republiku

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU, NORSKA, ŠVÝCARSKA A LICHTENŠTEJNSKA

               Je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Mauricia na straně druhé bezodkladně pozměnily stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               Společné prohlášení o výkladu doby 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů podle článku 4 dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoliv“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoliv období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               ________


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 3.7.2017
            COM(2017) 360 final
            2017/0150(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Rumunsko opravňuje, aby v zájmu Evropské unie přijalo přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 97 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

               Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

               Chile uložilo dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 23. února 1994. Úmluva vstoupila v Chile v platnost dne 1. května 1994.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Chile a 27 členskými státy EU. Pouze Rumunsko přistoupení Chile k úmluvě dosud nepřijalo.

               Island uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 14. srpna 1996. Úmluva vstoupila na Islandu v platnost dne 1. září 1996.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Islandem a 27 členskými státy. Pouze Rumunsko přistoupení Islandu k úmluvě dosud nepřijalo.

               Bahamy uložily dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 1. října 1993. Úmluva vstoupila na Bahamách v platnost dne 1. ledna 1994.

               Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Bahamami a 26 členskými státy EU. Pouze Dánsko a Rumunsko přistoupení Baham k úmluvě dosud nepřijaly.

               Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

               Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

               Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

               Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Chile, Islandu a Baham, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Rumunsko by tudíž mělo učinit prohlášení, že přistoupení Chile, Islandu a Baham v zájmu Evropské unie přijímá.

               Přijetím ze strany Rumunska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Bahamami a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska. Pokud jde o Chile a Island, stane se úmluva z roku 1980 použitelná ve vztahu ke všem členským státům EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti
                     1
                  .

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména výslechu dítěte, lhůty pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvodů nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  V období od června 2015 do prosince 2016 již bylo přijato deset rozhodnutí Rady za účelem přijetí přistoupení deseti třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Arménie, Korejské republiky, Kazachstánu a Peru)
                     2
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Tento návrh zjevně souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, jímž je ochrana práv dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

               Za zmínku stojí rovněž spojení s podporou využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                  3
                se použije také na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                  4
               .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby Rumunsko přijalo přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               •3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Rumunsko, se kterým Komise konzultovala jeho připravenost přijmout přistoupení Chile, Islandu a Baham k úmluvě z roku 1980, vydalo příznivé stanovisko.

                  Jednání na zasedání odborníků dne 24. dubna 2017 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států vůči tomu, aby Rumunsko přijalo přistoupení Chile, Islandu a Baham k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Vzhledem k tomu, že úmluva je již v platnosti s 27 členskými státy, pokud jde o Chile a Island, a s 26 členskými státy, pokud jde o Bahamy, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takových případech není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčné třetí zemi.

                  Co se týče Chile, Islandu a Baham, neoznámili odborníci z členských států žádné problémy při uplatňování úmluvy z roku 1980.

               •Posouzení dopadů

                  Jako v případě deseti rozhodnutí Rady, která již byla přijata v letech 2015 a 2016 a která se týkají přijetí přistoupení několika třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, nebylo vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu provedeno konkrétní posouzení dopadů. Konkrétní posouzení situace Chile, Islandu a Baham bylo v každém případě považováno za nadbytečné, a to s ohledem na skutečnost, že úmluva je již v platnosti s 27, případně s 26 členskými státy EU, a vzhledem k připravenosti Rumunska přistoupení Chile, Islandu a Baham přijmout.

               •4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění Rumunska přijmout přistoupení Chile, Islandu a Baham k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak Rumunsko dodržuje znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2017/0150 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Rumunsko opravňuje, aby v zájmu Evropské unie přijalo přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  5
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003
                  6
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále též „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Chile uložilo dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 23. února 1994. Úmluva vstoupila v Chile v platnost dne 1. května 1994.

               (11)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rumunska, již přistoupení Chile k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Chile přijalo Kypr, Slovinsko, Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Litvu a Maltu. Posouzení situace v Chile vedlo k závěru, že Rumunsko je s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Chile v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)Island uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 14. srpna 1996. Úmluva vstoupila na Islandu v platnost dne 1. září 1996.

               (13)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rumunska, již přistoupení Islandu k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Island přijal Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Litvu a Maltu. Posouzení situace na Islandu vedlo k závěru, že Rumunsko je s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Islandu v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (14)Bahamy uložily dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 1. října 1993. Úmluva vstoupila na Bahamách v platnost dne 1. ledna 1994.

               (15)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Rumunska, již přistoupení Baham k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Bahamy přijaly Bulharsko, Kypr, Estonsko, Lotyšsko, Litvu, Maltu a Slovinsko. Posouzení situace na Bahamách vedlo k závěru, že Rumunsko je s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Baham v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (16)Rumunsko by proto mělo být oprávněno v zájmu Unie uložit své prohlášení o přijetí přistoupení Chile, Islandu a Baham za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie, které přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (17)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (18)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Rumunsko se tímto opravňuje přijmout v zájmu Unie přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Rumunsko uloží do dne … [dvanáct měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí] prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímá přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/…* přijímá přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

                  73.
                     Rumunsko uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Chile, Islandu a Baham a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.

               Článek 2

               Členské státy, které uložily svá prohlášení o přijetí přistoupení Chile, Islandu a Baham k Haagské úmluvě z roku 1980 přede dnem přijetí tohoto rozhodnutí, neuloží žádná nová prohlášení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  Již bylo přijato deset rozhodnutí Rady, kterými se členské státy opravňují, aby přijaly přistoupení k úmluvě z roku 1980, pokud jde o Andorru (rozhodnutí Rady 2015/1023 přijaté dne 15. června 2015), Seychely (rozhodnutí Rady 2015/2354 přijaté dne 10. prosince 2015), Rusko (rozhodnutí Rady 2015/2355 přijaté dne 10. prosince 2015), Albánii (rozhodnutí Rady 2015/2356 přijaté dne 10. prosince 2015), Singapur (rozhodnutí Rady 2015/1024 přijaté dne 15. června 2015), Maroko (rozhodnutí Rady 2015/2357 přijaté dne 10. prosince 2015), Arménii (rozhodnutí Rady 2015/2358 přijaté dne 10. prosince 2015), Korejskou republiku (rozhodnutí Rady 2016/2313 přijaté dne 8. prosince 2016), Kazachstán (rozhodnutí Rady 2016/2311 přijaté dne 8. prosince 2016) a Peru (rozhodnutí Rady 2016/2312 přijaté dne 8. prosince 2016).

                     (3)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (6)
                  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).

                     (7)
                  Úř. věst.: vložte prosím číslo tohoto rozhodnutí.


				|

		52013PC0252

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Dvoustranném dozorčím výboru v rámci Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví, pokud jde o rozhodnutí č. 0004, kterým se mění příloha 1 uvedené dohody /* COM/2013/0252 final - 2013/0132 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI
NÁVRHU
1.1       Souvislosti
V roce 2007
vyjádřili představitelé leteckého průmyslu USA své znepokojení
nad tím, že pravidla EU týkající se poplatků a plateb
vybíraných Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (EASA) nerozlišují
mezi evropskými certifikačními projekty a potvrzováním schválení
výrobků USA vydaných Federálním leteckým úřadem (FAA) agenturou EASA.
Po
delší diskusi na toto téma Evropská komise (EK) nakonec souhlasila s tím,
že se poplatky agentury EASA za potvrzení projednají na základě
Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím
o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví
(dále jen „dohoda“).
Dvoustranný
dozorčí výbor (Bilateral Oversight Board, BOB) se na svém
zasedání v červnu 2011 shodl na tom, že výše poplatků, které
EASA účtuje americkým žadatelům o potvrzení schválení či
oprávnění vydaných úřadem FAA, bude řešena v souladu
s podmínkami přílohy 1 dohody. Následně pak byl na zasedání
výboru BOB dne 11. prosince 2011 schválen statut, kterým se zřizuje tým
pro poplatky za potvrzení.
Tento tým, který se
skládá ze zástupců úřadu FAA, EK a agentury EASA, byl výborem
BOB pověřen, aby přezkoumal stávající postup a metody
používané agenturou EASA pro stanovení poplatků a plateb, pokud jde o
jejich uplatňování na potvrzování výrobků USA, a vypracoval
doporučení pro změny dohody, které problémy související
s poplatky agentuře EASA za potvrzování výrobků USA vyřeší.

1.2       Jak
funguje systém poplatků a plateb agentury EASA
Veškeré poplatky
účtované agenturou EASA jsou uloženy nařízením Komise (ES)
č. 593/2007 (ve znění pozdějších předpisů),
které stanoví poplatky a platby, jež má EASA vybírat za vydávání
osvědčení.
Toto nařízení
určuje přesnou výši poplatků, které mají být účtovány za
každé osvědčení (u víceletých projektů ročně)
a schválení nebo oprávnění, jakož i hodinovou sazbu za některé
operace účtované po hodinách. Náklady na veškeré operace související
s vydáváním osvědčení pro výrobky, letadlové části
a zařízení (včetně schválení údajů pro opravy atd.),
jakož i činnosti související s oprávněním organizací
(včetně organizací oprávněných k navrhování, výrobě,
údržbě atd.) musí být plně pokryty žadatelem o tato
osvědčení / schválení nebo oprávnění. Kromě toho musí být
rovněž plně pokryty náklady agentury EASA týkající se zachování
letové způsobilosti těchto výrobků, letadlových částí
a zařízení, jakož i náklady související s dohledem nad
oprávněnými organizacemi, které jsou v tomto nařízení
rovněž obsaženy.
Poplatky obsažené
v nařízení (ES) č. 593/2007 se každoročně
upravují koeficientem pro zohlednění inflace. Aby se zajistilo,
že poplatky budou i nadále vyrovnávat náklady agentury EASA, jsou
tyto poplatky kromě toho předmětem periodického přezkumu
a mohou být podle potřeby revidovány Komisí v souladu
s regulativním postupem s kontrolou. Poplatky se stanoví
a aktualizují s použitím kombinace skutečných údajů o
vydávání osvědčení a nákladech vzniklých v minulosti a údajů o
obchodních plánech pro budoucí rozvoj. Na základě těchto
údajů se vypočítávají hodinové sazby a použitelné paušální
poplatky. Tato metoda umožňuje zvyšování i snižování poplatků, pokud
to podpůrné údaje odůvodňují.
1.3       Použití
koeficientu snížení v dohodě
Během jednání
týmu pro poplatky za potvrzení se ukázalo, že ani EASA, ani FAA
dohodu plně neinternalizovaly. Přestože oba techničtí zástupci
pracují podle společného souboru zásad pro potvrzování, které mají
představovat záměr a ducha dohody, je zřejmé, že ve skutečnosti
nejsou výhody této dohody plně využívány.
Sazebníky
poplatků agentury EASA v některých oblastech berou zvláštní
ohled na vydávání osvědčení pro země, které nejsou členy
EU. Například doplňková typová osvědčení, která jsou
klasifikována jako „základní“, se účtují jako prostá doplňková typová
osvědčení bez ohledu na složitost konstrukční změny.
Také poplatky za činnosti spojené se zachováním letové
způsobilosti u osvědčení ze zemí mimo EU se účtují sníženou
sazbou. Pokud jde o uznávání oprávnění organizací, na oprávnění podle
části 145 se rovněž vztahují nižší poplatky.
Nařízení (ES)
č. 593/2007 nicméně ukládá, aby agentura EASA vybírala
poplatky, které odrážejí její celkové náklady spojené s vydáváním
osvědčení. Pro osvědčení a schválení nebo
oprávnění se poplatky vypočítávají především s využitím historických
údajů o zdrojích použitých při podobných projektech
v kombinaci s údaji o obchodních plánech. Podle této metody není
možné, aby agentura EASA brala zvláštní ohled na své partnery
ve dvoustranných vztazích včetně Spojených států
v rámci vlastního nařízení o poplatcích a platbách. Mají-li
se brát zvláštní ohledy, které přesahují rámec tohoto nařízení, musí
být poskytnuty prostřednictvím jiného nařízení, které toto
nařízení nahradí, nebo prostřednictvím mezinárodní smlouvy, která má
před ustanoveními nařízení přednost.
Vzhledem
k uvedeným faktům a v zájmu dosažení většího souladu
se záměrem článku 14 dohody, který stanoví, že poplatky by
měly být oprávněné, odůvodněné
a přiměřené službám, tým pro poplatky za potvrzení schválil
a doporučil rozhodnutí výboru BOB uplatnit na příslušné
tabulky poplatků v nařízení (ES) č. 593/2007
koeficient snížení, který zohlední úspory z postupu potvrzování v této
dohodě. Tento koeficient snížení by byl začleněn do ustanovení
přílohy 1, aby tak na základě uvedené dohody poskytl
potřebnou odchylku od nařízení (ES) č. 593/2007.
1.4       Procedurální
aspekty
Příslušné rozhodnutí Rady a dohoda
vstoupily v platnost dne 1. května 2011 poté, co si strany oznámily
dokončení svých příslušných vnitřních postupů nezbytných
pro vstup dohody v platnost.
Podle ustanovení
čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada na návrh Komise
přijme rozhodnutí o stanovení postojů, které má jménem Unie
zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty
s právními účinky.
Podle ustanovení
čl. 4 odst. 4 rozhodnutí Rady 2011/719/EU[1]
o uzavření Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropským
společenstvím o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti
civilního letectví Rada rozhodne o změnách příloh dohody,
pokud z nich vyplývá změna příslušných právních aktů Unie.
Je tedy třeba
rozhodnutí Rady o postoji, který má EU zaujmout ve Dvoustranném
dozorčím výboru k rozhodnutí, kterým se mění příloha 1
dohody podle předlohy rozhodnutí č. 0004 přiložené k tomuto
návrhu rozhodnutí Rady.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Členské státy byly
v průběhu příprav pravidelně informovány.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
1.1.        Shrnutí navrhovaných
opatření
Navrhovaná změna přílohy 1 dohody
zavede koeficient snížení použitelný na poplatky a platby vybírané
agenturou EASA v rámci potvrzování (leteckých) výrobků USA, čímž
odráží ducha dohody a výhody, které má dohoda poskytovat.
1.2.        Právní základ
Ustanovení čl. 100 odst. 2 ve spojení
s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.
1.3.        Zásada subsidiarity
Dohoda se týká záležitostí, které spadají do
pravomoci EU a v jejichž případě je nutno vztahy se Spojenými státy
americkými udržovat na úrovni EU.
1.4.        Dopad na stávající
právní předpisy EU
Podle stávajících ustanovení nařízení
(ES) č. 593/2007 se nerozlišuje mezi poplatky a platbami
vybíranými agenturou EASA v rámci (evropských) certifikačních
projektů a mezi potvrzováním produktů pocházejících ze třetích
zemí, s nimiž má EU dvoustrannou dohodu o bezpečnosti letectví.
Stěžejním prvkem těchto dohod, jež jsou výsledkem vzájemné
důvěry a uznání stejné úrovně bezpečnosti
příslušných systémů jednotlivých stran, jsou úspory, které vyplývají
ze spoléhání na pracovní postupy a výsledky druhé strany a které vedou ke
snížení pracovní zátěže a souvisejících nákladů při
potvrzování.
Právním účinkem zavedení navrhovaného
koeficientu snížení v příloze 1 dohody bude na základě
statutu dohody jako mezinárodní smlouvy to, že tato ustanovení budou mít
přednost před stávajícími ustanoveními v nařízení (ES)
č. 593/2007. Aby byla tato ustanovení použitelná nikoli pouze jako
výsledek dohody (EU a USA), bude třeba do nařízení (ES)
č. 593/2007 zahrnout zvláštní ustanovení. Tento proces
v době vytváření tohoto návrhu právě probíhá.
Pro pravděpodobné rozpočtové
důsledky viz bod 4 níže.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Výše schodku v příjmech agentury
EASA z poplatků a plateb, který vyplývá ze vstupu této
změny přílohy 1 dohody v platnost, se odhaduje přibližně na
450 000 EUR a bude plně pokryta přerozdělením
prostředků z rozpočtu poplatků a plateb agentury.
2013/0132 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o postoji, který má Evropská unie
zaujmout ve Dvoustranném dozorčím výboru v rámci Dohody mezi Spojenými
státy americkými a Evropským společenstvím o spolupráci v oblasti
regulace bezpečnosti civilního letectví, pokud jde o rozhodnutí
č. 0004, kterým se mění příloha 1 uvedené dohody
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této
smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 1. května 2011
vstoupilo v platnost rozhodnutí Rady 2011/719/EU ze dne 7. března
2011 o uzavření Dohody mezi Spojenými státy americkými
a Evropským společenstvím o spolupráci v oblasti regulace
bezpečnosti civilního letectví[2]
(dále jen „dohoda“).
(2)       Podle čl. 3 bodu C
podbodu 2 dohody může Dvoustranný dozorčí výbor zřízený podle
čl. 3 bodu A dohody měnit přílohy dohody v souladu
s čl. 19 bodem B dohody.
(3)       Je vhodné stanovit postoj,
který má Evropská unie zaujmout ve Dvoustranném dozorčím výboru
v souladu s čl. 4 odst. 4 rozhodnutí Rady 2011/719/EU,
pokud jde o toto konkrétní rozhodnutí, kterým se mění příloha 1
dohody,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Postoj, který má Evropská unie zaujmout ve
Dvoustranném dozorčím výboru podle čl. 3 bodu A Dohody mezi
Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím
o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví,
pokud jde o přijetí rozhodnutí Dvoustranného dozorčího výboru,
kterým se mění příloha 1 dohody, se zakládá na předloze
rozhodnutí č. 0004 Dvoustranného dozorčího výboru připojené
k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem
přijetí.
Článek 3
Toto rozhodnutí
je určeno členským státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
PŘÍLOHA
Dvoustranný
dozorčí výbor
Dohody
MEZI
SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
A EVROPSKOU UNIÍ
O spolupráci
v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví
Záznam o rozhodnutí
Rozhodnutí Č. 0004
V souladu s čl. 19 bodem B Dohody mezi Spojenými státy
americkými a Evropským společenstvím o spolupráci v oblasti
regulace bezpečnosti civilního letectví (dále jen „dohoda“), který
stanoví, že změny příloh dohody se mají provádět na základě
rozhodnutí Dvoustranného dozorčího výboru (Bilateral Oversight Board,
dále jen „BOB“) zřízeného podle článku 3 dohody, rozhodl výbor BOB
takto:
1.      Změnit
přílohu 1 dohody doplněním nového bodu 3.2.11, který zní:
„3.2.11 a)         Od 1. ledna 2013 výše poplatků,
které v daném kalendářním roce účtuje technický
zástupce žadateli nebo regulovanému subjektu za potvrzení, jež tento
technický zástupce provedl podle bodu 3.2.4 za účelem schválení
            i)          návrhu letadla,
letadlového motoru, vrtule nebo zařízení;
            ii)         doplňkového
typového osvědčení;
            iii)         určitých
významných změn typového návrhu podle definice v technických
prováděcích postupech nebo
            iv)        akustických a emisních
změn,
nepřesáhne 95 % výše poplatků,
které by technický zástupce účtoval žadateli nebo regulovanému
subjektu během téhož kalendářního roku za vydání rovnocenného
schválení návrhu, doplňkového typového osvědčení, významné
změny nebo akustické či emisní změny postupem certifikace.
b)         Výše poplatků, které
v daném kalendářním roce účtuje technický zástupce žadateli
nebo regulovanému subjektu za potvrzení, jež tento technický zástupce provedl
podle bodu 3.2.4, musí odrážet úspory získané použitím postupu potvrzování
namísto postupu certifikace. Tyto úspory a související snížení poplatků
musí být podloženy příslušnými údaji. Proto bude výbor BOB procentuální
výši uvedenou v písmenu a) pravidelně přezkoumávat
a vhodně ji upravovat prostřednictvím rozhodnutí.“
2.         Pravidelný přezkum uvedený v novém bodě
3.2.11 písm. b) se provádí nejvýše jednou za dva roky. Jak je stanoveno
v bodě 2.2.1 přílohy 1 dohody, výboru BOB je při
provádění těchto přezkumů a vypracování
potřebných rozhodnutí nápomocen Dozorčí certifikační výbor.
Přezkum a rozhodnutí musí být založeny na údajích poskytnutých
technickými zástupci.
Změna nabývá účinku dnem posledního podpisu níže.
Za Dvoustranný
dozorčí výbor:
 FEDERÁLNÍ LETECKÝ ÚŘAD MINISTERSTVO DOPRAVY SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ ||   || EVROPSKÁ KOMISE EVROPSKÁ UNIE
   podpIs: ||     ||   ||   podpIs: ||
     FUNKCE: ||     Náměstek pro bezpečnost letectví ||   ||     FUNKCE: ||     Ředitel, Letectví a mezinárodní otázky dopravy, Generální ředitelství pro mobilitu a dopravu
   DATUM: ||     ||   ||   DATUM: ||
   MÍSTO: ||   Washington, DC ||   ||   MÍSTO: ||   Brusel, Belgie
[1]               Úř. věst. L 291,
9.11.2011, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 291, 9.11.2011, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.10.2017
            COM(2017) 599 final
            2017/0261(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně třetí splátky na rok 2017

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Tento návrh se týká návrhu rozhodnutí Rady o třetí splátce finančních příspěvků do Evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“), kterou mají členské státy uhradit v roce 2017.

                  Jedenáctý ERF a další dosud otevřené ERF (tj. 8. ERF, 9. ERF a 10. ERF) jsou řízeny podle následujícího souboru pravidel:

                  – stávající Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“), v platném znění
                     1
                  ,

                  – Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                     2
                   (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“),

                  – nařízení Rady (EU) 2015/323 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
                     3
                   (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“).

                  Výše uvedené dokumenty obsahují víceleté závazky členských států finančně přispívat do ERF. Finanční nařízení pro 11. ERF stanoví pravidelné příspěvky členských států do ERF na základě předem stanovených finančních závazků. Výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků se provádějí prostřednictvím technických rozhodnutí Rady, která odrážejí provádění dříve schválených finančních závazků.

                  Některé položky důvodové zprávy se proto nevztahují na výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků, jako je tato.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  V souladu s čl. 21 odst. 7 finančního nařízení pro 11. ERF je zvlášť uvedena částka spravovaná Komisí a zvlášť částka spravovaná Evropskou investiční bankou (EIB).

                  V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

                  V souladu s čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF využijí výzvy k poskytnutí příspěvků nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF, a to v postupném pořadí. Jelikož všechny částky z předchozích ERF byly vyčerpány, vztahují se v případě Komise výzvy k poskytnutí příspěvků podle tohoto návrhu k částkám z 11. ERF.

                  V souladu s čl. 21 odst. 5 finančního nařízení pro 11. ERF rozhodne Rada o tomto návrhu nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Komisí.

                  V souladu s článkem 2 rozhodnutí Rady (EU) 2017/1206
                     4
                   se příspěvky členských států stanovené v čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřní dohody o osmém a devátém ERF sníží. Toto snížení se provede ve třetí splátce členského státu na rok 2017 a/nebo v první splátce na rok 2018 podle toho, jakou možnost úpravy si každý stát zvolil.

                  V čl. 23 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF se stanoví, že není-li splatná splátka příspěvků uhrazena v příslušné lhůtě, musí příslušný členský stát zaplatit úroky z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v témže článku.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Proporcionalita

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Volba nástroje

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Účelnost a zjednodušení právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               2017/0261 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně třetí splátky na rok 2017

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                  5
                (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené dohody,

               s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“)
                  6
               , a zejména na čl. 21 odst. 5 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s postupem uvedeným v čl. 21 odst. 5 finančního nařízení pro 11. ERF předloží Komise do 10. října 2017 návrh upřesňující a) výši třetí splátky příspěvku na rok 2017 a b) revidovanou výši ročního příspěvku na rok 2017, pokud se tato částka liší od skutečných potřeb.

               (2)V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

               (3)Ustanovení čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků využijí nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF. Výzvy k poskytnutí finančních prostředků podle finančního nařízení pro 11. ERF by se tudíž měly týkat finančních prostředků pro Evropskou komisi.

               (4)Na návrh Evropské komise přijala Rada dne 11. listopadu 2016 rozhodnutí (EU) 2016/2026, ve kterém stanovila výši ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2017 na 3 850 000 000 EUR pro Evropskou komisi a na 150 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku
                  7
               .

               (5)Rada rozhodla snížit příspěvky o částku ve výši 200 000 000 EUR z prostředků uvolněných z osmého a devátého ERF
                  8
               ,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příspěvky do Evropského rozvojového fondu, které mají jednotlivé členské státy uhradit Evropské komisi a Evropské investiční bance v rámci třetí splátky na rok 2017, jsou uvedeny v tabulce v příloze tohoto rozhodnutí.

               Platby uvedených příspěvků lze kombinovat s úpravami v rámci uplatňování snížení příspěvků o částku ve výši 200 000 000 EUR z finančních prostředků uvolněných z osmého a devátého ERF, a to na základě plánu úprav předloženého každým členským státem.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)
                  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (3)
                  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (4)
                  Úř. věst. L 173, 6.7.2017, s. 15.

                     (5)
                  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)
                  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (7)
                  Úř. věst. L 313, 19.11.2016, s. 25.

                     (8)
                  Úř. věst. L 173, 6.7.2017, s. 15.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.10.2017
            COM(2017) 599 final
            PŘÍLOHA
             k
            návrhu rozhodnutí Rady
            o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně třetí splátky na rok 2017

               PŘÍLOHA

                        ČLENSKÉ STÁTY

                        Klíč pro 10. ERF (v %)

                        Klíč pro 11. ERF (v %)

                        3. splátka na rok 2017 (EUR)

                        Celkem

                        Komise

                        EIB

                        11. ERF

                        10. ERF

                        BELGIE

                        3,53

                        3,24927

                        27 618 795,00

                        0,00

                        27 618 795,00

                        BULHARSKO

                        0,14

                        0,21853

                        1 857 505,00

                        0,00

                        1 857 505,00

                        ČESKÁ REPUBLIKA

                        0,51

                        0,79745

                        6 778 325,00

                        0,00

                        6 778 325,00

                        DÁNSKO

                        2,00

                        1,98045

                        16 833 825,00

                        0,00

                        16 833 825,00

                        NĚMECKO

                        20,50

                        20,57980

                        174 928 300,00

                        0,00

                        174 928 300,00

                        ESTONSKO

                        0,05

                        0,08635

                        733 975,00

                        0,00

                        733 975,00

                        IRSKO

                        0,91

                        0,94006

                        7 990 510,00

                        0,00

                        7 990 510,00

                        ŘECKO

                        1,47

                        1,50735

                        12 812 475,00

                        0,00

                        12 812 475,00

                        ŠPANĚLSKO

                        7,85

                        7,93248

                        67 426 080,00

                        0,00

                        67 426 080,00

                        FRANCIE

                        19,55

                        17,81269

                        151 407 865,00

                        0,00

                        151 407 865,00

                        CHORVATSKO

                        0,00

                        0,22518

                        1 914 030,00

                        0,00

                        1 914 030,00

                        ITÁLIE

                        12,86

                        12,53009

                        106 505 765,00

                        0,00

                        106 505 765,00

                        KYPR

                        0,09

                        0,11162

                        948 770,00

                        0,00

                        948 770,00

                        LOTYŠSKO

                        0,07

                        0,11612

                        987 020,00

                        0,00

                        987 020,00

                        LITVA

                        0,12

                        0,18077

                        1 536 545,00

                        0,00

                        1 536 545,00

                        LUCEMBURSKO

                        0,27

                        0,25509

                        2 168 265,00

                        0,00

                        2 168 265,00

                        MAĎARSKO

                        0,55

                        0,61456

                        5 223 760,00

                        0,00

                        5 223 760,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        323 085,00

                        0,00

                        323 085,00

                        NIZOZEMSKO

                        4,85

                        4,77678

                        40 602 630,00

                        0,00

                        40 602 630,00

                        RAKOUSKO

                        2,41

                        2,39757

                        20 379 345,00

                        0,00

                        20 379 345,00

                        POLSKO

                        1,30

                        2,00734

                        17 062 390,00

                        0,00

                        17 062 390,00

                        PORTUGALSKO

                        1,15

                        1,19679

                        10 172 715,00

                        0,00

                        10 172 715,00

                        RUMUNSKO

                        0,37

                        0,71815

                        6 104 275,00

                        0,00

                        6 104 275,00

                        SLOVINSKO

                        0,18

                        0,22452

                        1 908 420,00

                        0,00

                        1 908 420,00

                        SLOVENSKO

                        0,21

                        0,37616

                        3 197 360,00

                        0,00

                        3 197 360,00

                        FINSKO

                        1,47

                        1,50909

                        12 827 265,00

                        0,00

                        12 827 265,00

                        ŠVÉDSKO

                        2,74

                        2,93911

                        24 982 435,00

                        0,00

                        24 982 435,00

                        SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        14,82

                        14,67862

                        124 768 270,00

                        0,00

                        124 768 270,00

                        EU-28 CELKEM

                        100,00

                        100,00

                        850 000 000,00

                        0,00

                        850 000 000,00


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.9.2015
            COM(2015) 424 final
            2015/0189(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie a o jejím prozatímním uplatňování

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •
                     Odůvodnění a cíle návrhu

               Na základě rozsudků Soudního dvora ve věcech tzv. „otevřeného nebe“ pověřila Rada dne 5. června 2003 Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dohod dohodou na úrovni Unie („horizontální pověření“). Cílem těchto dohod je umožnit všem leteckým dopravcům Evropské unie nediskriminační přístup na tratě mezi Evropskou unií a třetími zeměmi a uvést dvoustranné dohody o leteckých službách uzavřené mezi členskými státy a třetími zeměmi do souladu s právem Unie.

               •
                     Obecné souvislosti

               Mezinárodní vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti letectví jsou obvykle upraveny dvoustrannými dohodami mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách, jejich přílohami a jinými souvisejícími dvoustrannými či vícestrannými ujednáními.

               Tradičními doložkami o určení ve dvoustranných dohodách členských států o leteckých službách se porušuje právo Unie. Tradiční doložky o určení umožňují třetí zemi zamítnout, zrušit nebo pozastavit povolení nebo oprávnění leteckého dopravce, který byl určen členským státem, není však významným dílem ve vlastnictví tohoto členského státu či jeho státních příslušníků a ani nepodléhá jejich faktické kontrole. Bylo shledáno, že tato situace diskriminuje letecké dopravce EU, kteří jsou usazeni na území některého členského státu, přitom je však vlastní a kontrolují státní příslušníci jiných členských států. To odporuje článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, jež státním příslušníkům členských států, kteří uplatnili svou svobodu usazování, zaručuje, že s nimi bude v jiném členském státě zacházeno stejným způsobem jako se státními příslušníky tohoto členského státu.

               •
                     Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu

               Ustanovení dohody nahrazují nebo doplňují stávající ustanovení osmi dvoustranných dohod mezi členskými státy a Bangladéšskou republikou o leteckých službách.

               •
                     Soulad s ostatními politikami a cíli Unie

               Dohoda podpoří základní cíl vnější politiky Unie v oblasti letectví uvedením stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách do souladu s právem Unie.

               2.KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

               Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů

               V souladu s čl. 218 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie vedla Komise jednání po konzultaci se zvláštním výborem. Během jednání bylo rovněž konzultováno dané odvětví.

               Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu

               Byly vzaty v úvahu připomínky vznesené v průběhu tohoto procesu. Dotčené členské státy ověřily přesnost odkazů na dvoustranné dohody o leteckých službách. Odvětví zdůraznilo význam řádného právního základu pro své obchodní činnosti.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               •
                     Shrnutí navrhovaných opatření

               V souladu s postupy a směrnicemi v příloze „horizontálního povolení“ vyjednala Komise s Bangladéšskou lidovou republikou dohodu, která nahrazuje některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Bangladéšskou lidovou republikou o leteckých službách. Článek 2 dohody nahrazuje tradiční doložky o určení doložkou Evropské unie o určení, která všem dopravcům Evropské unie umožňuje užívat výhod plynoucích z práva usazování. Článek 5 řeší případné rozpory s předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže.

               Jednání o této dohodě byla úspěšně uzavřena, dohoda by tedy měla být jménem Evropské unie podepsána. Rozhodnutí za tímto účelem je navrženo v příloze.

               Rovněž se navrhuje prozatímní použití dohody, aby bylo zajištěno, že dvoustranné dohody o leteckých službách mezi členskými státy a Bangladéšskou lidovou republikou jsou použity v souladu s právem Unie bez dalšího prodlení. Prozatímní použití je nezbytné, protože zkušenost s podobnými dohodami ukázala, že ratifikační procesy mohou být zdlouhavé.

               •
                     Právní základ

               Ustanovení čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování EU.

               •
                     Volba nástrojů

               Dohoda mezi Unií a Bangladéšskou lidovou republikou je nejúčinnějším nástrojem pro uvedení všech stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Bangladéšskou lidovou republikou o leteckých službách do souladu s právem Unie.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.

               2015/0189 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie a o jejím prozatímním uplatňování

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rada svým rozhodnutím ze dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou na úrovni Unie.

               (2)V důsledku toho Komise jménem Unie vyjednala dohodu s vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“). Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 27. února 2015.

               (3)Cílem dohody je sladění dvoustranných dohod o leteckých službách mezi osmi členskými státy a Bangladéšskou lidovou republikou v souladu s právem Unie.

               (4)Uvedená dohoda by proto měla být podepsána jménem Evropské unie s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.

               (5)S cílem požívat přínosů dohody co nejdříve by měla být tato dohoda uplatňována prozatímně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dohody mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) se tímto schvaluje jménem Unie s výhradou uzavření této dohody.

               Znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Generální sekretariát Rady zřídí nástroj udělující plnou moc k podepsání dohody, s výhradou jejího uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem dohody.

               Článek 3

               Než dohoda vstoupí v platnost, je prováděna prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.

               Článek 4

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Evropské unie oznámení uvedené v čl. 8 odst. 2 dohody.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.9.2015
            COM(2015) 424 final
            PŘÍLOHY

            návrhu rozhodnutí Rady o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie a o jejím prozatímním uplatňování
            Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb

               PŘÍLOHY

               návrhu rozhodnutí Rady o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie a o jejím prozatímním uplatňování

               Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Bangladéšské lidové republiky o některých aspektech leteckých služeb

               EVROPSKÁ UNIE

               na jedné straně a

               BANGLADÉŠSKÁ LIDOVÁ REPUBLIKA

               na straně druhé

               (dále jen „strany“),

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropské unie a Bangladéšskou lidovou republikou byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Evropské unie,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropská unie má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropské unie mají letečtí dopravci usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi,

               S OHLEDEM na dohody mezi Evropskou unií a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnický podíl v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropské unie,

               UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Bangladéšskou lidovou republikou, která jsou v rozporu s právem Evropské unie, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se pro letecké služby mezi Evropskou unií a Bangladéšskou lidovou republikou vytvořil řádný právní základ a aby se zachovala návaznost těchto leteckých služeb,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropské unie nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Evropské unie a jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže,

               UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Bangladéšskou lidovou republikou, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, jež brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných tratích nebo ji narušují či omezují; nebo ii) zesilují účinek některé z těchto dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných tratích nebo ji narušují či omezují, mohou rušit účinnost pravidel hospodářské soutěže, jež se na podniky vztahují,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropské unie v rámci této dohody není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropskou unií a Bangladéšskou lidovou republikou, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Evropské unie a leteckými dopravci Bangladéšské lidové republiky, ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají přepravních práv,

               ZAZNAMENÁVAJÍCE, že Soudní dvůr Evropské unie shledal, že některá ustanovení dvoustranných dohod uzavřených několika členskými státy se třetími zeměmi nejsou slučitelná s právem Evropské unie,

               UZNÁVAJÍCE, že soulad mezi právem Evropské unie a ustanoveními dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropské unie a Bangladéšskou lidovou republikou poskytne reálný prostředek k zajištění návaznosti a rozvoje leteckých služeb mezi Evropskou unií a Bangladéšskou lidovou republikou,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Bangladéšskou lidovou republikou, které nejsou v rozporu s právem Evropské unie, nemusí být touto dohodou dotčena,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Obecná ustanovení

               1.
                     Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumí členské státy Evropské unie a „smlouvami EU“ se rozumí Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie.

               2.
                     Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropské unie.

               3.
                     Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.

               ČLÁNEK 2

               Určení členským státem

               1.
                     Ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písm. a) a b) ohledně určení leteckého dopravce dotčeným členským státem, jeho schválení a povolení udělených Bangladéšskou lidovou republikou a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení udělených leteckému dopravci.

               2.
                     Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Bangladéšská lidová republika odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:

               i.
                     letecký dopravce je podle smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie; a dále

               ii.
                     členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad; a dále

               iii.
                     letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států a je těmito státy a/nebo státními příslušníky fakticky kontrolován.

               3.
                     Bangladéšská lidová republika může odmítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem v případech, kdy:

               i.
                     letecký dopravce není podle smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie; nebo

               ii.
                     členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním nevykonává nebo neudržuje faktickou regulační kontrolu nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad; nebo

               iii.
                     letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států; nebo

               iv.
                     letecký dopravce je již oprávněn k provozu podle dvoustranné dohody mezi Bangladéšskou lidovou republikou a jiným členským státem a vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trase, která zahrnuje místo v jiném členském státě, by se obcházela omezení přepravních práv vyplývající z této jiné dohody; nebo

               v.
                     letecký dopravce je držitelem osvědčení leteckého provozovatele vydaného členským státem, s nímž Bangladéšská lidová republika nemá dvoustrannou dohodu o leteckých službách a uvedený členský stát odepřel přepravní práva dopravci určenému Bangladéšskou lidovou republikou.

               Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce Bangladéšská lidová republika nediskriminuje letecké dopravce Evropské unie z důvodu státní příslušnosti.

               ČLÁNEK 3

               Bezpečnost

               1.
                     Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v písmenu c) přílohy 2.

               2.
                     Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, potom práva Bangladéšské lidové republiky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Bangladéšskou lidovou republikou platí stejným způsobem, pokud jde o přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a pokud jde o provozní schválení tohoto leteckého dopravce.

               ČLÁNEK 4

               Zdanění leteckých pohonných hmot

               1.
                     Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v písmenu d) přílohy 2.

               2.
                     Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání žádné ustanovení dohod uvedených v písmenu d) přílohy 2 členskému státu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jeho území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce Bangladéšské lidové republiky, který zajišťuje provoz mezi místem na území tohoto členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.

               ČLÁNEK 5

               Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže

               1.
                     Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, žádné ustanovení dohod uvedených příloze 1: i) neupřednostňuje přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, jež brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují; ii) nezesiluje účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; ani iii) nepřenáší na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují.

               2.
                     Ustanovení obsažená v dohodách uvedených v příloze 1, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.

               ČLÁNEK 6

               Přílohy dohody

               Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.

               ČLÁNEK 7

               Revize nebo změna

               Strany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli revidovat nebo změnit.

               ČLÁNEK 8

               Vstup v platnost a prozatímní uplatňování

               1.
                     Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.

               2.
                     Bez ohledu na odstavec 1 smluvní strany souhlasí s prozatímním prováděním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.

               3.
                     Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Bangladéšskou lidovou republikou, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a které nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze 1 písmenu b). Tato dohoda se vztahuje na všechny takové dohody a ujednání po jejich vstupu v platnost nebo začátku prozatímního uplatňování.

               ČLÁNEK 9

               Ukončení

               1.
                     V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají příslušné dohody uvedené v příloze 1.

               2.
                     V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost této dohody.

               NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

               V [….] ve dvou prvopisech dne [… … …] v jazyce bulharském, chorvatském, českém, dánském, nizozemském, anglickém, estonském, finském, francouzském, německém, řeckém, maďarském, italském, litevském, lotyšském, maltském, polském, portugalském, rumunském, slovenském, slovinském, španělském, švédském a bengálském.

               ZA EVROPSKOU UNII:
                     ZA BANGLADÉŠSKOU LIDOVOU REPUBLIKU

               Příloha 1

               Seznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohody

               a) Dohody o leteckých službách uzavřené mezi Bangladéšskou lidovou republikou a členskými státy Evropské unie, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány a/nebo jsou prozatímně uplatňovány

               –
                     Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Bangladéšské lidové republiky o letecké dopravě, uzavřená v Bruselu dne 20. ledna 1995 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Belgie“);

               Pozměněná memorandem o porozumění sjednaným v Bruselu dne 20. července 2000;

               –
                     Dohoda mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Bangladéšské lidové republiky o letecké dopravě, uzavřená v Bonnu dne 8. prosince 1992 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Německo“);

               Je nutno číst ve spojení s memorandem o porozumění mezi Spolkovou republikou Německo a vládou Bangladéšské lidové republiky, sjednaným v Bonnu dne 8 prosince 1992;

               –
                     Dohoda mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Italské republiky o leteckých službách na jejich příslušných územích, podepsaná v Římě dne 16. prosince 1980 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Itálie“);

               Je nutno číst ve spojení s memorandy o porozumění mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Italské republiky sjednanými v Římě dne 16. prosince 1980;

               –
                     Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Bangladéšské lidové republiky o letecké dopravě, uzavřená v Dháce dne 3. listopadu 1973 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Nizozemsko“);

               Pozměněná schváleným protokolem podepsaným delegacemi z Nizozemského království a Bangladéšské lidové republiky v Haagu dne 7. listopadu 1989;

               Pozměněná memorandem o porozumění mezi vládou Nizozemska a vládou Bangladéšské lidové republiky v Haagu dne 6. dubna 1994;

               –
                     Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Bangladéšské lidové republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Londýně dne 5. července 1978 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Spojené království“);

               Pozměněná memorandem o porozumění mezi leteckými úřady Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a Bangladéšskou lidovou republikou podepsaná v Londýně dne 7. února 2007;

               Pozměněná memorandem o porozumění mezi leteckými úřady Bangladéšské lidové republiky a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska podepsaným v Dháce dne 7. ledna 2010.

               b) Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafované nebo podepsané mezi Bangladéšskou lidovou republikou a členskými státy Evropské unie, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány.

               –
                     Dohoda mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Polské republiky o letecké dopravě parafována v Dháce dne 9. června 1997 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Polsko“);

               Je nutno číst ve spojení s memorandem o porozumění mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Polské republiky sjednaným v Dháce dne 9. června 1997;

               –
                     Dohoda mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Francouzské republiky o letecké dopravě parafována v Dháce dne 2. července 1998 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Francie“);

               Je nutno číst ve spojení s memorandem o porozumění mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Francouzské republiky sjednaným v Dháce dne 2. července 1998;

               –
                     Dohoda mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Slovenské republiky o letecké dopravě parafována v Dháce dne 17. ledna 2007 (dále v příloze 2 jen „dohoda Bangladéš–Slovensko“);

               Je nutno číst ve spojení s memorandem o porozumění mezi vládou Bangladéšské lidové republiky a vládou Slovenské republiky sjednaným v Dháce dne 17. ledna 2007;

               Pozměněná memorandem o porozumění mezi leteckými úřady Bangladéšské lidové republiky a vládou Slovenské republiky podepsaným na Slovensku dne 30. srpna 2007.

               Příloha 2

               Seznam článků dohod uvedených v příloze 1, na které se odkazuje v článcích 2 až 4 této dohody

               a) Určení členským státem:

               –
                     článek 3 dohody Bangladéš – Belgie;

               –
                     článek 3 dohody Bangladéš – Francie;

               –
                     článek 3 dohody Bangladéš – Německo;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Itálie;

               –
                     článek 3 dohody Bangladéš – Nizozemsko;

               –
                     článek 3 dohody Bangladéš – Polsko;

               –
                     článek 3 dohody Bangladéš – Slovensko;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Spojené království;

               b) Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění nebo povolení:

               –
                     článek 5 dohody Bangladéš – Belgie;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Francie;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Německo;

               –
                     článek 5 dohody Bangladéš – Itálie;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Nizozemsko;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Polsko;

               –
                     článek 4 dohody Bangladéš – Slovensko;

               –
                     článek 5 dohody Bangladéš – Spojené království;

               c) Bezpečnost:

               –
                     článek 7 dohody Bangladéš – Belgie;

               –
                     článek 8 dohody Bangladéš – Francie;

               –
                     článek 6 dohody Bangladéš – Německo;

               –
                     článek 10 dohody Bangladéš – Itálie;

               –
                     článek 9 dohody Bangladéš – Polsko;

               –
                     článek 9 dohody Bangladéš – Slovensko;

               d) Zdanění leteckých pohonných hmot:

               –
                     článek 10 dohody Bangladéš – Belgie;

               –
                     článek 10 dohody Bangladéš – Francie;

               –
                     článek 8 dohody Bangladéš – Německo;

               –
                     článek 6 dohody Bangladéš – Itálie;

               –
                     článek 5 dohody Bangladéš – Nizozemsko;

               –
                     článek 7 dohody Bangladéš – Polsko;

               –
                     článek 6 dohody Bangladéš – Slovensko.

               Příloha 3

               Seznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohody

               a) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               d) Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).