|

52011PC0302

ROZHODNUTÍ RADY kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“) Návrh ROZHODNUTÍ RADY kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)  /* KOM/2011/0302 konecném znení - NLE 2011/0133 */

	DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUZDANěNÍ ENERGETICKÝCH PRODUKTů A ELEKTřINY JE V UNII UPRAVENO SMěRNICÍ RADY 2003/96/ES [1] (dále jen „směrnice o zdanění energie“ nebo „směrnice“).Podle čl. 19 odst. 1 směrnice může Rada kromě ustanovení zejména článků 5, 15 a 17 jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z důvodu některé zvláštní politiky.Cílem tohoto návrhu je povolit Německu uplatňování snížené sazby daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů (dále jen pobřežní elektřina). Tato výjimka má poskytnout ekonomickou pobídku k využívání pobřežní elektřiny s cílem snížit znečištění ovzduší v přístavních městech.Žádost a její obecné souvislostiDopisem ze dne 27. prosince 2010 německé orgány Komisi sdělily, že zamýšlejí uplatňovat na pobřežní elektřinu sníženou sazbu daně ve výši minimální sazby EU, tj. 0,50 EUR/kWh. Doplňkové informace poskytnuté Německem byly obdrženy dne 11. ledna 2011.Německo požádalo o povolení snížit daň na dobu neurčitou.Pomocí požadovaného opatření hodlá Německo poskytnout pobídku k využívání pobřežní elektřiny, o níž se usuzuje, že je méně znečišťující alternativou výroby elektřiny na palubě plavidel v kotvištích přístavů. V současnosti je nutno pobřežní elektřinu zdaňovat podle obecné sazby daně z elektřiny, která činí 20,50 EUR/MWh. Členské státy musí na druhou stranu podle čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice o zdanění energie osvobodit od daně elektřinu vyráběnou na palubě lodí pro plavbu ve vodách Společenství a podle čl. 15 odst. 1 písm. f) tak mohou učinit v případě elektřiny vyráběné na palubě lodí pro plavbu na vnitrozemských vodních cestách.Německo si přeje na pobřežní elektřinu uplatňovat sníženou sazbu ve výši 0,50 EUR/MWh, čímž by dodrželo minimální sazbu daně z elektřiny stanovenou ve směrnici 2003/96/ES. Snížená sazba daně z elektřiny se má vztahovat na všechny dodávky pobřežní elektřiny ve vodách Společenství i na vnitrozemských vodních cestách s výjimkou soukromých rekreačních plavidel.Snížením daně Německo zamýšlí poskytnout provozovatelům plavidel pobídku, aby využívali pobřežní elektřinu za účelem snížení emisí přenášených vzduchem a hluku z plavidel v kotvištích a rovněž emisí CO2. Uplatňování snížené daně by zlepšilo konkurenceschopnost pobřežní elektřiny ve vztahu ke spalování lodních paliv na palubě, které je od daně zcela osvobozeno.Německo má za to, že toto opatření je v souladu s doporučením Komise 2006/339/ES[2] o podpoře využívání pobřežní elektrické energie loděmi v kotvištích přístavů v Evropské unii a se sdělením Komise „Strategické cíle a doporučení pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018“ (KOM(2009) 8)[3].Argumenty německých orgánů týkající se dopadu opatření na vnitřní trhNěmecké orgány uvádějí, že opatření nepostihne řádné fungování vnitřního trhu a nepovede k narušení hospodářské soutěže. Německé orgány tvrdí, že příjemci, provozovatelé lodí, kteří budou dostávat pobřežní elektřinu při minimální sazbě daně uvedené ve směrnici 2003/96/ES, nebudou ve skutečnosti hospodářsky zvýhodněni, protože tito provozovatelé si v současnosti vyrábějí vlastní elektřinu na palubě a protože tato elektřina je od daně osvobozena. Náhrada elektřiny z vlastní výroby za pobřežní elektřinu zdaněnou při použitelné minimální sazbě by podle německých orgánů nevedla celkovému nákladovému zvýhodnění.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuSměrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, zejména čl. 14 odst. 1 písm. c) a čl. 15 odst. 1 písm. f).Posouzení opatření podle článku 19 směrnice 2003/96/ESDůvody zvláštní politikyUstanovení čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce směrnice zní takto:„Kromě ustanovení předchozích článků, zejména článků 5, 15 a 17, může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z důvodu některé zvláštní politiky.“Prostřednictvím dotyčného snížení daně sledují německé orgány cíl spočívající v podpoře způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je méně škodlivý pro životní prostředí, a tím zlepšení kvality místního ovzduší. Jak Německo uvedlo, Komise již vlastně doporučila využívání pobřežní elektřiny jako alternativy výroby elektřiny na palubě plavidel v kotvištích, a tím uznala její přínosy z hlediska ochrany životního prostředí[4]. Podotýká se, že elektřina dodávaná plavidlům v kotvištích je Německu v současnosti zdaněna sazbou 20,50 EUR/MWh. Požadované snížení by tudíž vedlo k další pobídce k využívání této technologie rovnající se 20 EUR/MWh a přispělo by tak k udávanému cíli politiky.Komise rovněž bere na vědomí, že v současnosti je významnou překážkou pro širší využívání pobřežní elektřiny téměř úplně chybějící nezbytná pobřežní infrastruktura v přístavech a že k dosažení politického cíle dotyčného osvobození od daně tedy budou pravděpodobně nezbytné další iniciativy zaměřené zejména na vybudování této infrastruktury. V této souvislosti se poznamenává, že od června 2011 budou mít členské státy bezpodmínečnou povinnost vyhovět normám kvality ovzduší pro příslušné znečišťující látky, jako jsou částice[5]. Tato povinnost vyžaduje, aby tam, kde je to příslušné, členské státy nalezly řešení problémů, jako jsou emise z lodí v kotvištích přístavů, a lze předpokládat, že v přístavech s těmito problémy bude využívání pobřežní elektřiny podporováno jako součást celkové strategie kvality ovzduší.Co se týká povahy sledovaného cíle politiky, Komise upozorňuje na skutečnost, že podpora pobřežní elektřiny je společným politickým cílem, který by měla sledovat celá Unie. To se jednoznačně uvádí ve sdělení Komise KOM(2007) 575 o integrované námořní politice a v průvodním pracovním dokumentu útvarů Komise[6], kde se oznamuje, že tento cíl bude zahrnut v rámci revize směrnice 2003/96/ES. Cílem článku 19 je však reagovat na zvláštní situaci v jednotlivých členských státech, která není ve směrnici zohledněna. Odchylku na základě článku 19, která sleduje politický cíl spočívající v podpoře pobřežní elektřiny, lze proto udělit pouze jako přechodné opatření, než bude tento cíl zohledněn v rámci revize směrnice 2003/96/ES.Soulad s ostatními politikami a cíli UniePožadované opatření se týká především politiky EU v oblasti životního prostředí. Jelikož pomůže omezit spalování lodních paliv na palubě plavidel v přístavech, přispěje k cíli zlepšení kvality místního ovzduší. Opatření by také v omezeném rozsahu mohlo vést ke snížení emisí CO2, přestože význam tohoto dopadu bude záviset na zdroji elektřiny, která bude dodávána plavidlům prostřednictvím pobřežní sítě[7].V tomto bodě je třeba připomenout, že významným důvodem nepříznivého soutěžního postavení pobřežní elektřiny je skutečnost, že alternativa, tj. elektřina vyráběná na palubě plavidel v době, kdy se nacházejí v námořních přístavech, je v současnosti od daně zcela osvobozena: od daně jsou osvobozena nejen lodní paliva spalovaná pro výrobu elektřiny, což odpovídá běžné situaci podle čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96/ES, ale i samotná elektřina vyráběná na palubě plavidel (viz čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/96/ES). Ačkoli posledně uvedenou výjimku lze stěží pokládat za opatření, které je v souladu s cíli Unie v oblasti životního prostředí, je odrazem praktických aspektů. Zdanění elektřiny vyráběné na palubě by vyžadovalo prohlášení majitele, který je často usazen ve třetí zemi, nebo provozovatele lodi o množství spotřebované elektřiny. V prohlášení by musel být dále uveden podíl elektřiny spotřebované v teritoriálních vodách členského státu, v němž má být daň uhrazena. To by znamenalo obrovskou administrativní zátěž pro majitele lodí, kteří by museli taková prohlášení vydávat pro každý členský stát, jehož teritoriálních vod se to týká. Za této situace může být odůvodněné nepenalizovat méně znečišťující alternativu v podobě pobřežní elektřiny tím, že Německu bude povoleno uplatňovat sníženou sazbu daně.Co se týká elektřiny spotřebované plavidly v kotvištích přístavů na vnitrozemských vodních cestách, je na rozdíl od situace v námořních přístavech osvobození elektřiny vyráběné na palubě pro členské státy pouze nepovinné (čl. 15 odst. 1 písm. f)). Členským státům proto žádná právní překážka nebrání v tom, aby s pobřežní elektřinou a výrobou elektřiny na palubě v přístavech na vnitrozemských vodních cestách zacházely stejně. Možnost, kterou nabízí čl. 15 odst. 1 písm. f) směrnice, a to nezdaňovat elektřinu vyráběnou na palubě, je ze strany zákonodárce opět vysvětlena praktickými aspekty a současně je úzce spojena s volitelnými daňovými výhodami pro plavbu po vnitrozemských vodních cestách. Většina členských států a mezi nimi i Německo se rozhodla nezdaňovat paliva používaná pro tyto účely. Pokud se týká Rýna a jeho přítoků, je toto osvobození od daně součástí mezinárodní dohody[8], kterou Německo ratifikovalo. Považuje se také za nepraktické zdaňovat zvlášť vstupní palivo pro výrobu elektřiny na palubě (viz čl. 21 odst. 5 třetí pododstavec směrnice 2003/96/ES), protože by to přinejmenším předpokládalo rozlišování mezi palivem používaným pro výrobu elektřiny a pro plavbu. A závěrem, při rozhodování, zda rozšířit osvobození od daně vztahující se na námořní dopravu na paliva používaná pro plavbu po vnitrozemských vodních cestách, vezmou členské státy v úvahu řadu hledisek, včetně širších cílů vnitrostátní dopravní politiky, jako jsou ohledy životního prostředí, které je mohou vést k tomu, že paliva používaná pro tyto účely nezdaní.V této fázi se proto považuje za odůvodněné rozšířit možnost spočívající v osvobození pobřežní elektřiny na přístavy na vnitrozemských vodních cestách.Vnitřní trh a spravedlivá hospodářská soutěžZ hlediska vnitřního trhu a spravedlivé hospodářské soutěže by požadované opatření snížilo stávající narušení mezi dvěma konkurenčními zdroji elektřiny pro lodě v kotvištích, tj. výrobou elektřiny na palubě a pobřežní elektřinou, které je způsobeno osvobozením lodních paliv od daně.Pokud se jedná o hospodářskou soutěž mezi provozovateli plavidel, je nutno zaprvé zopakovat, že v současnosti pobřežní elektřinu využívá komerčně velmi málo plavidel. Zadruhé, i kdyby toto opatření zajistilo dopravním společnostem výhodu v tom, že by mohly nakupovat elektřinu při nižších nákladech ve srovnání se společnostmi působícími v jiných odvětvích, neočekává se, že by zkoumané opatření významně změnilo situaci v oblasti hospodářské soutěže v odvětví dopravy. Ačkoliv přesné odhady nákladů závisí v rozhodující míře na vývoji ceny ropy, a jsou proto velmi obtížné, dostupné důkazy potvrzují prohlášení ze strany Německa, že celkově by ve většině případů ani úplné osvobození od daně nesnížilo provozní náklady na pobřežní elektřinu pod úroveň nákladů na výrobu elektřiny na palubě[9], a v žádném případě by proto pro provozovatele plavidel používajících pobřežní elektřinu nepředstavovalo významnou soutěžní výhodu oproti provozovatelům využívajícím výrobu elektřiny na palubě. V daném případě lze významné narušení výše uvedeného druhu očekávat o to méně, jelikož Německo dodrží minimální úroveň zdanění stanovenou ve směrnici 2003/96/ES.Pokud se jedná o hospodářskou soutěž mezi přístavy, kdy (jak bylo uvedeno výše) se navzdory snížení daně používání pobřežní elektřiny přinejmenším v krátkodobém horizontu nestane pravděpodobně hospodárnějším než výroba elektřiny na palubě, není rovněž pravděpodobné, že toto snížení daně u pobřežní elektřiny významně naruší hospodářskou soutěž mezi přístavy tím, že plavidla přiměje ke změně trasy podle dostupnosti této možnosti.Závěrem lze dodat, že časový rámec navrhovaného povolení k uplatňování snížené sazby daně je dostatečně krátký na to, aby nebylo pravděpodobné, že se analýza provedená v předchozích dvou odstavcích změní před skončením platnosti tohoto povolení.Doba uplatňování opatření a vývoj rámcových předpisů EU o zdanění energieDoba uplatňování odchylky by měla být v zásadě dostatečně dlouhá, aby neodradila provozovatele přístavů od uskutečnění potřebných investic. Tento cíl je však nutno sladit s potřebou přezkoumat v patřičné době situaci v Německu a s potřebou nenarušit budoucí vývoj stávajícího právního rámce. V druhém případě je třeba mít na paměti, že Komise dne 13. dubna 2011 navrhla revizi směrnice 2003/96/ES[10] za účelem jejího většího sladění s cíli energetické politiky a politiky životního prostředí, a zejména s cíli týkajícími se změny klimatu na období po roce 2013. Tento návrh také obsahuje ustanovení, které požaduje, aby členské státy osvobodily pobřežní elektřinu od zdanění do 31. prosince 2020 (návrh čl. 14 odst. 1 písm. e)). Za těchto okolností se jeví jako vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení.Pravidla státní podporySazba daně ve výši 0,50 EUR/MWh, kterou předpokládají německé orgány, dodržuje minimální úroveň zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES. Opatření proto spadá do působnosti tzv. obecného nařízení o blokových výjimkách (nařízení (ES) č. 800/2008)[11], a je tudíž vyňato z povinnosti předběžného oznamování.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných stranTento návrh vychází z žádosti podané Německem a týká se pouze tohoto členského státu.Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.Posouzení dopadůTento návrh se týká povolení uděleného jednotlivému členskému státu na základě jeho žádosti.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUCílem návrhu je povolit Německu odchylku od obecných ustanovení směrnice Rady 2003/96/ES a uplatňování snížené sazby daně ve výši 0,50 EUR/MWh na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů.Právní základČlánek 19 směrnice Rady 2003/96/ES.Zásada subsidiarityOblast nepřímých daní, na niž se vztahuje článek 113 Smlouvy o fungování EU, nespadá sama o sobě do výlučné pravomoci Evropské unie ve smyslu článku 3 Smlouvy o fungování EU.Výkon pravomocí členských států v této oblasti je však stávajícím právem EU přísně vymezen a omezen. Podle článku 19 směrnice 2003/96/ES může zavedení dalšího osvobození od daně nebo snížení ve smyslu uvedeného článku povolit členskému státu pouze Rada. Členské státy nemohou Radu nahradit.Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity.Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Snížení daně nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení dotyčného cíle (viz výše uvedené posouzení aspektů týkajících se vnitřního trhu a spravedlivé hospodářské soutěže).Volba nástrojůNavrhovaný(é) nástroj(e): rozhodnutí Rady.Článek 19 směrnice 2003/96 stanoví pouze tento druh opatření.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYTímto opatřením nevzniká Unii žádná finanční ani administrativní zátěž. Návrh proto nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.2011/0133 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny[12], a zejména na článek 19 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Evropské komise,vzhledem k těmto důvodům:1.  Dopisem ze dne 27. prosince 2010 požádalo Německo podle článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).2.  Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním lodních paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.3.  Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním lodních paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik EU v oblasti ochrany životního prostředí a zdraví.4.  Udělení povolení Německu, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedeného cíle, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh opatření během své doby platnosti pravděpodobně nepovede k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tedy nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.5.  Z ustanovení čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodrazovala od uskutečnění potřebných investic, nenarušila však potřebu přezkoumat v patřičné době situaci v Německu a potřebu budoucího vývoje stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.Článek 2Toto rozhodnutí se použije od dvacátého dne po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pozbude platnosti tři roky poté.Pokud by však Rada na základě článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie stanovila obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní elektřiny, pozbývá toto rozhodnutí platnosti dnem, k němuž tato obecná pravidla vstoupí v platnost.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.V Bruselu dne […].Za Radupředseda [1] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, Úř. věst. L 283, 31.10.2003 s. 51.[2] Doporučení Komise 2006/339/ES ze dne 8. května 2006 o podpoře využívání pobřežní elektrické energie loděmi v kotvištích přístavů Společenství (Úř. věst. L 125, 12.5.2006).[3] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Strategické cíle a doporučení pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018, KOM(2009) 8 v konečném znění.[4] Viz poznámka 2 výše.[5] Viz směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. L 152, 11.6.2008).[6] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii, 10.10.2007, KOM(2007) 575 v konečném znění a pracovní dokument útvarů Komise – průvodní dokument ke sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii, 10.10.2007, SEK(2007) 1278.[7] Komise již dříve odhadla, že přechod na pobřežní elektřinu povede k průměrnému snížení emisí CO2 o 50 %, viz poznámka pod čarou 2. Dopad dotyčného opatření se však od této odhadované hodnoty může významně lišit, protože rozhodujícím způsobem závisí na uhlíkové náročnosti příslušné tržní oblasti a přesné době, kdy dojde k dodatečné poptávce po elektřině.[8] Viz článek 1 dohody ze dne 16. května 1952 mezi rýnskými pobřežními státy a Belgií o celním a daňovém zacházení s plynovým olejem, který se dodává lodím při plavbě po Rýnu (Bundesgesetzblatt 1953, část II, s. 531).[9] Viz Generální ředitelství Evropské komise pro životní prostředí, Service Contract Ship Emmissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity , srpen 2005, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analýza nákladů je provedena pro tři přístavy: Göteborg (Švédsko), Juneau a Long Beach (USA).[10] Návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, KOM(2011) 169/3.[11] Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách), Úř. věst. L 214, 9.8.2008.[12] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51.


|

52010PC0437

Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles ze Španělska)  /* COM/2010/0437 konecném znení */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 20.8.2010KOM(2010) 437 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles ze Španělska)DŮVODOVÁ ZPRÁVABod 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení[1] umožňuje uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) v mezích ročního stropu 500 milionů EUR, a to nad rámec příslušných položek finančního rámce.Pravidla, která se na poskytování příspěvků z EFG uplatňují, jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci[2].Dne 5. února 2010 podalo Španělsko žádost EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles o finanční příspěvek z EFG v důsledku propouštění v 82 podnicích působících v rámci oddílu 14 (výroba oděvů)[3] v rámci klasifikace NACE Revize 2 v regionu NUTS II Galicie (ES11) ve Španělsku.Komise danou žádost důkladně posoudila a v souladu s článkem 10 nařízení (ES) č. 1927/2006 dospěla k závěru, že podmínky pro finanční příspěvek podle uvedeného nařízení jsou splněny.SHRNUTÍ ŽÁDOSTI A ANALÝZAZákladní údaje:Referenční číslo EFG EGF/2010/003Členský stát ŠpanělskoČlánek 2 b)Dotčené podniky 82Region NUTS II Galicie (ES11)NACE Revize 2 oddíl 14 (výroba oděvů)Referenční období od 1. 3. 2009 do 30. 11. 2009Počáteční datum pro individualizované služby 8. 2. 2010Datum žádosti 5. 2. 2010Propouštění během referenčního období 703Propuštění pracovníci, kterým je určena podpora 500Individualizované služby: rozpočet (v EUR) 2 645 000Výdaje spojené s prováděním EFG[4]: rozpočet (v EUR) 193 000% nákladů spojených s prováděním EFG 6,80Celkový rozpočet v EUR 2 838 000Příspěvek z EFG v EUR (65 %) 1 844 7001.  Žádost byla předložena Komisi dne 5. února 2010 a byla doplněna o další informace ke dni 11. května 2010.2.  Žádost splňuje požadavky pro pomoc z EFG stanovené v čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1927/2006 a byla předložena ve lhůtě 10 týdnů stanovené v článku 5 uvedeného nařízení.Vztah mezi propouštěním a velkými změnami ve struktuře světového obchodu v důsledku globalizace nebo světové finanční a hospodářské krize3.  K prokázání vazby mezi propouštěním a velkými změnami ve struktuře světového obchodu v důsledku globalizace Španělsko uvádí, že liberalizace obchodu s textilem a oděvy vedla k zásadním změnám ve struktuře světového obchodu. Podle údajů Eurostatu[5] stoupl mezi rokem 2005 a rokem 2008 dovoz oděvů do EU–27 o 20,5 % z 49 305 milionů EUR na 59 433 milionů EUR. Hlavním dodavatelem byla Čína, jejíž dovoz do EU–27 se v období 2005–2008 zvýšil o 49,2 %.4.  Žadatel dále poukazuje na obecný trend v textilním a oděvním průmyslu přemisťovat výrobu do zemí mimo EU s nižšími pracovními náklady, jako např. Tuniska, Číny, Maroka a různých asijských zemí.Doložení počtu propuštěných pracovníků a splnění kritérií čl. 2 písm. b)5.  Španělsko předložilo uvedenou žádost podle kritérií pro pomoc stanovených v čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1927/2006, jež požadují propuštění během doby devíti měsíců nejméně 500 zaměstnanců podniků, které působí ve stejném oddílu NACE Revize 2 v jednom regionu nebo ve dvou sousedících regionech na úrovni NUTS II členského státu.6.  Žádost zmiňuje 703 případů propuštění v 82 podnicích, jejichž činnost spadá do stejného oddílu 14 (výroba oděvů) NACE Revize 2 a jež se všechny nacházejí v regionu NUTS II Galicie (ES11), během devítiměsíčního referenčního období od 1. března 2009 do 30. listopadu 2009. Tento počet propuštěných pracovníků byl vypočten podle čl. 2 druhého pododstavce druhé odrážky nařízení (ES) č. 1927/2006.Vysvětlení nepředvídatelnosti uvedených propuštění7.  Španělské orgány uvádí, že nová hospodářská situace způsobená finanční a hospodářskou krizí, již nebylo možné předvídat, měla od třetího čtvrtletí roku 2008 negativní dopad na textilní a oděvní průmysl. Nepředvídatelnost krize zasáhla nabídku i poptávku v textilním odvětví: podmínky pro přístup k úvěrům s cílem financovat operace odvětví se zpřísnily, přičemž snížení spotřebitelské poptávky současně vedlo ke zvýšení počtu prodlení v placení. To vedlo v roce 2008, ve srovnání s rokem 2007, k mnohem vyššímu počtu bankrotů v textilním průmyslu s následnou ztrátou pracovních míst. Jako doklad uvádí žadatel údaje sociálního zabezpečení, které ukazují, že v prvních měsících roku 2009 došlo ke ztrátě 2 500 pracovních míst v textilním a oděvním průmyslu v Galicii.Identifikace podniků, které propouštějí, a pracovníků, jimž je určena pomoc8.  Žádost uvádí celkem 703 propuštěných pracovníků, z nichž 500 je určena pomoc, v těchto 82 podnicích:Podniky a počet propuštěných |Caramelo S.A., A Coruña | 237 | Nova Têxtil Alaricana S.L.L., Ourense | 12 |Peter John, A Coruña | 17 | Textiles Lendega, Ourense | 2 |Imperdible, A Coruña | 10 | Fil&Fil Camisero, Ourense | 1 |Melusiana S.L., A Coruña | 5 | Roberto Verino, Ourense | 1 |Baselytex S.L., A Coruña | 1 | Sociedad Textil Lonia, Ourense | 1 |Paulmoni Camiseri S.L., A Coruña | 4 | VDR Confecciones SLU, Ourense | 2 |Castmar S.L., A Coruña | 3 | VDR Punto SL, Ourense | 3 |Confecciones Nazabel S.L., A Coruña | 6 | Trinidad Viduera Design SL | 1 |Galicia Textil, A Coruña | 20 | Grupo Três Fashion SL, Ourense | 2 |Servicios Gallegos de Tejeduria S.L., A Coruña | 2 | Futura Linea, Pontevedra | 3 |Creaciones Teyma 2003 S.L., A Coruña | 15 | Gonzabell, Pontevedra | 12 |Confecciones Furelos S.L., A Coruña | 2 | Model Novia, Pontevedra | 15 |Galitex S.A., A Coruña | 2 | Selmark, Pontevedra | 5 |Jevaso S.L., A Coruña | 3 | Sotexga S.L.L., Pontevedra | 7 |Confecciones Cotelo, A Coruña | 7 | Umbro, Pontevedra | 4 |Maria y Nieves S.L., A Coruña | 6 | Textiles Rocabe S.L., Pontevedra | 2 |Tocci, A Coruña | 6 | Industrias Kamay, Pontevedra | 18 |Céltica de confecciones, A Coruña | 1 | Toypes, Pontevedra | 20 |Confecciones Carioca S.L., A Coruña | 1 | Montoto, Pontevedra | 102 |Vicente Romeo S.L., A Coruña | 2 | Florentino, Pontevedra | 1 |Volvoreta S.A, A Coruña | 1 | Creaciones y Diseño Alonsan S.L., Pontevedra | 12 |Vicaro Confeccion S.L., A Coruña | 2 | Confecciones Labora, Pontevedra | 16 |Confeccionnes Liñaza S.L., A Coruña | 1 | Confecciones José Abal Pereira, Pontevedra | 1 |Mafecco, A Coruña | 1 | Pilar Bande S.L., Pontevedra | 2 |Ibia Textil SL, A Coruña | 1 | Cintugal, Pontevedra | 1 |Rosa de Neira S.L., A Coruña | 2 | Confecciones Gundemaro, Pontevedra | 9 |Confecciones Lema, A Coruña | 12 | Enmanuel, Pontevedra | 4 |Confecciones Goa, A Coruña | 10 | Iglesias Duro S.L., Pontevedra | 2 |Veiga de Compostela, A Coruña | 1 | Naffta, Pontevedra | 6 |Confecciones intimas, A Coruña | 1 | Lacemar Sport S.L., Pontevedra | 3 |Confeciones Careixon, A Coruña | 1 | Ponte Punto SA, Pontevedra | 2 |Chao Prieto S.L., Lugo | 5 | Sebasian Criado del Rey de Haz, Pontevedra | 1 |Diseño Tecnologico Textil Galicia S.L., Lugo | 1 | Ganirope S.L., Pontevedra | 1 |Almacenes Martinez, Lugo | 1 | Sposa Novias, Pontevedra | 1 |Vidrio, Ourense | 12 | Stylmalla, Pontevedra | 3 |Confecciones Domingo S.L., Ourense | 2 | Short Cut, Pontevedra | 2 |Delgado Fabello S.L., Ourense | 3 | Modatest, Pontevedra | 1 |Sociedad Textil Monterrey S.L., Ourense | 5 | Presagio S.L., Pontevedra | 1 |Modalher Outomuro S.L., Ourense | 3 | Confecciones Minada S.L., Pontevedra | 1 |Euro Gomca, Ourense | 1 | Doberty, Pontevedra | 1 |Marcos Moda S.L., Ourense | 2 | Confecciones Salnés, Pontevedra | 1 |Celkový počet podniků: 82 | Celkový počet propuštěných: 703 |9.  Rozdělení pracovníků, kterým je určena pomoc:Kategorie Počet ProcentoMuži 68 13,5Ženy 432 86,5Občané EU 484 96,7Občané zemí, které nejsou členy EU 16 3,315 až 24 let 0 0,025 až 54 let 457 91,4přes 54 let 43 8,610.  Rozdělení podle profesních kategorií:Kategorie Počet ProcentoObsluha textilních strojů 194 38,9Zaměstnanci ve skladu 57 11,3Střihači 49 9,8Žehliči 47 9,4Inspektoři 35 7,0Švadleny 12 2,5Střihači vzorů 6 1,2Ostatní 100 19,911.  19,9 % pracovníků zařazených do kategorie „ostatní“ patří do různých kategorií, jde např. o zaměstnance obchodního oddělení, řidiče, informatiky, uklízeče a mechaniky.12.  Španělsko v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1927/2006 potvrdilo, že je a nadále bude uplatňována politika rovnosti mezi ženami a muži, jakož i nediskriminace v průběhu jednotlivých etap provádění EFG, a zejména v přístupu k němu.Popis příslušného území a jeho orgánů a zúčastněných stran13.  Příslušným územím je samosprávná oblast Galicie, která se skládá z provincií La Coruña, Lugo, Ourense a Pontevedra. Hlavními dotčenými veřejnými orgány jsou „Conselleria de Traballo e Benestar“ a „Conselleria de Economia e Industria“.14.  Zúčastněnými stranami jsou konfederace textilního průmyslu v Galicii (COINTEGA[6]), asociace pletařského a oděvního průmyslu v lokalitách Lugo, Ourense a Pontevedra (AICLO[7]), asociace podnikatelů v konfekčním oděvním průmyslu v lokalitě La Coruña a odborové organizace Comisiones Obreras (CC.OO) a Unión General de Trabajadores (UGT).Očekávaný dopad propouštění na místní, regionální a celostátní zaměstnanost15.  Španělsko uvádí, že Galicie byla vážně zasažena průmyslovou krizí. V období let 2007–2009 došlo ke ztrátě 32 700 pracovních míst v průmyslu, z toho 4 414 v textilním průmyslu, 3 940 v automobilovém průmyslu a 2 098 v námořním odvětví. Propouštění, na které se vztahuje daná žádost, situaci zhoršilo.16.  Pokud jde o propouštění na úrovni provincií, používá žadatel údaje Statistického úřadu v Galicii, které ukazují, že propouštění, na které se vztahuje uvedená žádost, za únor 2009 a ve vztahu k počtu pracovníků zaměstnaných v oddílu 14 NACE Revize 2 představují následující podíl: 9,68 % v lokalitě Pontevedra, 5 % v lokalitě Lugo, 4,4 % v lokalitě La Coruña a 2,23 % v lokalitě Ourense.Koordinovaný balík individualizovaných služeb, které mají být financovány, a podrobný rozpis odhadovaných nákladů, včetně toho, jak se budou doplňovat s opatřeními financovanými prostřednictvím strukturálních fondů17.  Všechna následující opatření společně tvoří koordinovaný balík individualizovaných služeb zaměřených na opětovné začlenění pracovníků na trh práce:18.  Odborné poradenství: bude poskytnuto všem 500 účastníkům a zahrnuje vytvoření profilu pracovníků, identifikaci individualizovaného programu na opětovné začlenění a individualizovaný dohled.19.  Odborná příprava a rekvalifikace: se zaměřuje na odbornou přípravu 100 pracovníků na zaměstnání s vyšší přidanou hodnotou v textilním odvětví, např. navrhování, správa, technologie, odbyt a logistika (program nazvaný TExmellora) a na odbornou přípravu 50 dalších pracovníků na nové zaměstnání v jiném odvětví (program nazvaný InsireTEX). Odborná příprava obou programů bude odpovídat požadavkům možných nových pracovních příležitostí.20.  Podpora podnikání : se zaměřuje na 50 pracovníků a jejím cílem je podpora samostatné výdělečné činnosti, zakládání družstev a malých a středních podniků pomocí programu nazvaného TExcreación. Zahrnuje rozpoznání příležitostí na trhu, analýzu proveditelnosti, odbornou přípravu, vytvoření podnikatelského plánu, dohled a odborné vedení.21.  Poukázky na mobilitu: se zaměřují na podporu geografické mobility tím, že přispívají na její náklady. Předpokládá se, že tohoto programu, nazvaného MoveTEX, využije 70 pracovníků.22.  Poukázky na odbornou přípravu : patří do programu nazvaného TExTIC, který poskytuje odbornou přípravu v oblasti informačních a komunikačních technologií, které jsou při hledání zaměstnání považovány za klíčové. Předpokládá se, že tohoto opatření využije 160 pracovníků.23.  Pomoc pro zlepšení rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem: patří do programu nazvaného TExconcilia. Spočívá v měsíční finanční podpoře ve výši zhruba 400 EUR nejdéle po dobu 10 měsíců. Zaměřuje se na pokrytí nákladů souvisejících s lepším sladěním soukromého, rodinného a pracovního života, zejména v případě, že nová pracovní situace vytváří riziko, že negativně ovlivní rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem v souvislosti s dlouhotrvajícími cestami do práce a z práce nebo v souvislosti se změnou časových nároků pracovního a soukromého života. Předpokládá se, že tohoto opatření využije 50 pracovníků.24.  Výdaje na provádění EFG, jak je uvedeno v žádosti, pokrývají v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 1927/2006 přípravné, řídící a kontrolní činnosti a rovněž informovanost a propagaci. Přípravné činnosti zahrnují studii o charakteristikách zaměstnanosti v textilním průmyslu, jež bude používána jako podklad všemi, kteří jsou do opětovného začlenění dotčených propuštěných pracovníků na pracovní trh zapojeni. Celkové náklady na tuto studii se odhadují na 93 000 EUR.25.  Individualizovanými službami, které španělské orgány předložily, jsou aktivní opatření na trhu práce v rámci způsobilých opatření uvedených v článku 3 nařízení (ES) č. 1927/2006. Španělské orgány odhadují celkové náklady na tyto služby na 2 645 000 EUR a výdaje na provádění EFG na 193 000 EUR (= 6,8 % celkové částky). Celkový požadovaný příspěvek z EFG činí 1 844 700 EUR (65 % celkových nákladů).Opatření | Odhadovaný počet dotčených pracovníků | Odhadované náklady na dotčeného pracovníka (v EUR) | Celkové náklady (EFG a spolufinancování daným státem) (v EUR) |Individualizované služby (čl. 3 první pododstavec nařízení (ES) č. 1927/2006) |Odborné poradenství (Orientación professional) | 500 | 2 250 | 1 125 000 |Odborná příprava a rekvalifikace (Formación y reciclaje) | 150 | 4 500 | 675 000 |Podpora podnikání (Fomento del espiritu empresarial) | 50 | 4 500 | 225 000 |Poukázky na mobilitu (Permisos para movilidad) | 70 | 2 000 | 140 000 |Poukázky na odbornou přípravu (Permisos para formación) | 160 | 1 750 | 280 000 |Podpora sladění (Ayudas para la conciliación)n | 50 | 4 000 | 200 000 |Mezisoučet – individualizované služby | 2 645 000 |Výdaje na provádění EFG (čl. 3 třetí pododstavec nařízení (ES) č. 1927/2006) |Přípravné činnosti | 123 000 |Řídící činnosti | 15 000 |Informovanost a propagace | 25 000 |Kontrolní činnosti | 30 000 |Mezisoučet výdajů na provádění EFG | 193 000 |Odhadované náklady celkem | 2 838 000 |Příspěvek EFG (65 % celkových nákladů) | 1 844 700 |26.  Španělsko potvrdilo, že výše popsaná opatření jsou doplňková k opatřením financovaným ze strukturálních fondů. Španělské orgány dále uvedly, že v současnosti neexistuje žádný specifický program pro propuštěné pracovníky v textilním průmyslu. Existuje pouze obecný program poskytující odbornou přípravu nezaměstnaným pracovníkům.Den/dny, kdy byly započaty individualizované služby dotčeným pracovníkům nebo na který/které je započetí těchto služeb plánováno27.  Španělsko začalo dotčeným pracovníkům zahrnutým v koordinovaném balíku navrženém pro spolufinancování z EFG poskytovat individualizované služby dne 8. února 2010. Toto datum tudíž představuje počátek období způsobilosti pro veškerou pomoc, která by mohla být z EFG poskytnuta.Postupy pro konzultaci se sociálními partnery28.  Koordinovaný balík opatření byl se sociálními partnery konzultován prostřednictvím fóra sociálního dialogu pro textilní odvětví, do něhož se zapojili Xunta de Galicia, zaměstnavatelé a odborové organizace.29.  Španělské orgány potvrdily, že požadavky stanovené vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Společenství, které se týkají hromadného propouštění, byly splněny.Informace o činnostech, které jsou podle vnitrostátního práva nebo kolektivních smluv povinné30.  Co se týče kritérií stanovených v článku 6 nařízení (ES) č. 1927/2006, španělské orgány ve své žádosti:31.  potvrdily, že finanční příspěvek z EFG nenahrazuje opatření, za něž jsou odpovědné podniky na základě vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv;32.  prokázaly, že navrhovaná opatření poskytují pomoc jednotlivým pracovníkům a nevyužívají se k restrukturalizaci podniků nebo odvětví;33.  potvrdily, že na způsobilá opatření uvedená výše v bodech 17 a 19 není poskytována podpora z jiných finančních nástrojů Společenství.Řídicí a kontrolní systémy34.  Španělsko oznámilo Komisi, že finanční příspěvek bude řízen a kontrolován stejnými orgány, které řídí a kontrolují financování z Evropského sociálního fondu (ESF) ve Španělsku. Zprostředkujícím subjektem pro řídící orgán bude Dirección General de Planificación y Fondos Comunitarios ve spolupráci s Dirección General de Relaciones Laborales de la Xunta de Galicia.Financování35.  Na základě žádosti Španělska činí navrhovaný příspěvek z EFG pro koordinovaný balík individualizovaných služeb 1 844 700 EUR, což představuje 65 % celkových nákladů. Komisí navrhovaný příděl z fondu vychází z údajů předložených Španělskem.36.  Vzhledem k nejvyššímu možnému finančnímu příspěvku z EFG podle čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1927/2006, jakož i možnosti přerozdělení prostředků, navrhuje Komise uvolnit z EFG celou výše uvedenou částku, jež bude přidělena v rámci okruhu 1a finančního rámce.37.  Při této navrhované výši finančního príspěvku zůstane více než 25 % z nejvyšší roční částky vyčleněné na EFG k dispozici pro přidělení v posledních čtyřech měsících roku, jak vyžaduje čl. 12 odst. 6 nařízení (ES) č. 1927/2006.38.  Předložením tohoto návrhu na uvolnění prostředků z EFG zahajuje Komise třístranné rozhovory ve zjednodušené formě podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 s cílem zajistit souhlas obou složek rozpočtového orgánu s potřebou využít prostředků EFG a s požadovanou částkou. Komise vyzývá tu z obou složek rozpočtového orgánu, která dosáhne jako první na příslušné politické úrovni dohody o předloze návrhu na uvolnění prostředků, aby své záměry sdělila druhé složce a Komisi. Pokud některá ze složek rozpočtového orgánu dohody nedosáhne, budou zahájeny oficiální třístranné rozhovory.39.  Komise předkládá odděleně žádost o převod tak, aby mohly být do rozpočtu na rok 2010 v souladu s bodem 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 zapsány konkrétní prostředky na závazky a na platby.Zdroj prostředků na platby31. Vzhledem k současnému stavu provádění lze předvídat, že prostředky na platby dostupné pro rok 2010 pod rozpočtovou linií 01.0404 „Rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace – program pro podnikání a inovace“ nebudou tento rok plně vyčerpány.32. Uvedená linie vskutku zahrnuje výdaje související s prováděním finančního nástroje uvedeného programu, jehož hlavním cílem je usnadnit přístup malých a středních podniků k finančním prostředkům. Existuje určité časové prodlení mezi převodem ze svěřenských účtů spravovaných Evropským investičním fondem a čerpáním příjemci. Finanční krize významně ovlivňuje předběžné odhady čerpání pro rok 2010. Aby se tudíž zabránilo nadměrně vysokým zůstatkům na svěřenských účtech a berouce v úvahu očekávaná čerpání, byl přezkoumán postup, jakým se vypočítává výše prostředků na platby. Částka 1 844 700 EUR může být tedy uvolněna pro převod.NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles ze Španělska)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení[8], a zejména na bod 28 této dohody,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci[9], a zejména na čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Evropské komise[10],vzhledem k těmto důvodům:(1) Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem poskytování podpory při jejich opětovném začleňování na trh práce.(2) Aby byla zahrnuta podpora pracovníkům, kteří byli propuštěni v přímém důsledku celosvětové finanční a hospodářské krize, byla působnost EFG rozšířena i na žádosti podané po 1. květnu 2009.(3) Interinstitucionální dohoda ze dne 17. května 2006 umožňuje uvolnění prostředků z EFG v mezích ročního stropu 500 milionů EUR.(4) Španělsko předložilo dne 5. února 2010 žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním v 82 podnicích působících v rámci oddílu 14 (výroba oděvů) klasifikace NACE Revize 2 v jediném regionu NUTS II Galicie (ES11) a doplnilo ji o další informace ke dni 11. května 2010. Uvedená žádost splňuje požadavky na rozhodnutí o finančním příspěvku podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006. Komise proto navrhuje uvolnit částku ve výši 1 844 700 EUR.(5) V souvislosti s uvedenou žádostí Španělska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek,ROZHODLY TAKTO:Článek 1V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2010 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) uvolňuje částka ve výši 1 844 700 EUR na prostředky na závazky a na platby.Článek 2Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie .V … dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyně [1] Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.[2] Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.[3] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 a kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3037/90 a některá nařízení ES o specifických statistických oblastech (Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1).[4] V souladu s čl. 3 třetím pododstavcem nařízení (ES) č. 1927/2006.[5] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/statistics/index_en.htm[6] Confederación de Industrias Textiles de Galicia.[7] Asociación, de industrias de punto y confección de Lugo, Ourense y Pontevedra.[8] Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.[9] Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.[10] Úř věst. C […], […], s. […].


Důležité právní upozornění

|

52009PC0441

Návrh rozhodnutí Rady o uzavření Dohody o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 Evropským společenstvím (Text s významem pro EHP)  /* KOM/2009/0441 konecném znení - CNS 2009/0121 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 31.8.2009KOM(2009) 441 v konečném znění2009/0121 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření Dohody o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 Evropským společenstvím (Text s významem pro EHP)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Tímto sdělením Komise předkládá Radě pozměněný návrh rozhodnutí, kterým se Společenství zmocňuje k uzavření dohody definující podmínky jeho přistoupení k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999.2. Přistoupení Společenství je povoleno podle článku 38 úmluvy COTIF ve znění Vilniuského protokolu, který umožňuje přistoupení organizací pro regionální hospodářskou integraci.3. Dne 28. března 2003 Rada zmocnila Komisi zahájit jednání se stranami úmluvy COTIF za účelem dosažení dohody o přistoupení Společenství k uvedené úmluvě. Rozhodnutí rady zahrnovalo směrnice pro vyjednávání a pokyny pro přistoupení Společenství k úmluvě COTIF.4. Přestože návrh rozhodnutí Rady přijmout podmínky dohody mezi Společenstvím a Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) byl vypracován již v roce 2003[1], k přistoupení Společenství k úmluvě COTIF nemohlo dojít, dokud nevstoupil v platnost Vilniuský protokol, přičemž toto přistoupení bylo podmíněno řadou ratifikací provedených členskými státy OTIF. Úmluva COTIF ve znění Vilniuského protokolu vstoupila v platnost v červenci 2006.5. Návrh Komise z roku 2003 na přistoupení Evropského společenství k úmluvě COTIF byl předán Radě a Evropskému parlamentu dne 17. listopadu 2003. Dne 10. března 2004 zaujal k návrhu příznivé stanovisko Evropský parlament, který jej beze změn schválil již po prvním čtení. Nicméně panoval dojem, že Společenství by mělo usilovat o to, aby získalo od OTIF objasnění a záruky v jedné konkrétní záležitosti. Stále jasněji se ukazovalo, že čl. 3 odst. 2 úmluvy COTIF, jehož účelem bylo zajistit soulad mezi příslušnými právními režimy Společenství a OTIF, ve skutečnost tento účel dostatečně neplní. Právní přezkoumání úmluvy COTIF a jejích dodatků potvrdilo, že existuje celá řada odchylek mezi acquis Společenství a úmluvou COTIF, které se týkají jak pravidel ohledně jurisdikce v úmluvě COTIF (články 12 a 28), tak pravidel v některých z dodatků (E, F a G).6. Členské státy si byly plně vědomy tohoto rozporu a na základě formálního návrhu Komise vydaly prohlášení proti výše uvedeným dodatkům úmluvy COTIF podle jejího článku 42. Prostřednictvím těchto prohlášení se ustanovení těchto dodatků stala v dotyčných zemích nepoužitelnými. Tím se odstranila možnost případného rozporu s právními předpisy Společenství ohledně záležitostí upravených těmito dodatky, ale automaticky došlo také k tomu, že nejsou použitelná ani pravidla, která v rozporu s právními předpisy Společenství nejsou.7. K ochraně svého právního režimu Evropské společenství navrhlo, aby bylo do dohody doplněno vhodné ustanovení (tzv. doložka o oddělení), jehož cílem bylo zabránit případným právním nesouladům mezi úmluvou COTIF a stávajícím i vznikajícím acquis Společenství.8. Meziútvarová skupina Komise pro vnější pravomoci Společenství přezkoumala obecné otázky týkající se přistoupení Společenství dne 19. dubna 2007. Skupina došla k závěru, že nejvhodnější další postup je tento:-  Komise by se měla s OTIF dohodnout na zahrnutí standardní doložky o oddělení do dohody o přistoupení Společenství k úmluvě COTIF.-  Členské státy by měly ponechat v platnosti svá prohlášení proti dodatkům úmluvy COTIF (E, F a G). Členské státy, které ratifikovaly Vilniuský protokol z roku 1999, ale dosud nepřijaly prohlášení proti uvedeným dodatkům, by měly být povinny tak učinit.-  Po přistoupení Společenství k úmluvě COTIF by Společenství mělo přijmout prohlášení proti jejím dodatkům (E, F a G).-  Ke stažení výše uvedených prohlášení (členských států a společenství) by mělo dojít poté, co bude odstraněn právní nesoulad mezi těmito dvěma právními systémy.9. Tento přístup byl projednán v Radě během roku 2007, což umožnilo znovu zahájit jednání s OTIF, zejména ohledně otázky vhodné doložky o oddělení. Zároveň bylo věnováno úsilí řešení otázky právních nesouladů mezi právními režimy ES a OTIF. Tato práce byla dokončena v roce 2008.10. Jednání mezi Komisí a OTIF v květnu a červnu 2009 vyústila v přijetí společného návrhu dohody připojené v příloze k tomuto návrhu rozhodnutí. Stávající situace je taková, že úmluva COTIF platí a Evropské společenství k ní nyní může přistoupit. Otázky souladu mezi právem Evropského společenství a úmluvou COTIF jsou v zásadě vyřešeny, přičemž nezbytné změny úmluvy COTIF byly předloženy a přijaty příslušným výborem OTIF ve dnech 23. až 25. června 2009. Tyto změny vstoupí v platnost 12 měsíců poté, co je OTIF oznámí svým členským státům.11. Připojená dohoda, která byla vypracována s ohledem na veškeré tyto záležitosti, proto splňuje povinnosti v rámci mandátu Rady a umožňuje provést další kroky, kterými Evropské společenství sleduje svůj záměr rozšířit oblast železniční dopravy Společenství a poskytnout více příležitostí pro rozvoj železničního trhu.12. S ohledem na tyto úvahy a v souladu se zavedenými postupy Komise:-  stahuje návrh rozhodnutí, kterým se Společenství zmocňuje k uzavření dohody definující podmínky jeho přistoupení k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), která byla přijata v roce 2003 (KOM(2003) 696 v konečném znění ze dne 17. listopadu 2003);-  navrhuje, aby Rada přijala připojené rozhodnutí;-  předkládá toto sdělení Radě.-  2009/0121 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření Dohody o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 Evropským společenstvím (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 a čl. 300 odst. 2 a 3 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,[2]s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,[3]vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozvoj interoperability železnice jak v rámci Společenství, tak mezi Společenstvím a sousedními zeměmi, je klíčovou součástí dopravní politiky zaměřené zejména na nastolení lepší rovnováhy mezi různými druhy dopravy.(2) Evropské společenství má výlučnou pravomoc nebo sdílí pravomoc s členskými státy v určitých oblastech, na které se vztahuje Úmluva o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999, dále jen „úmluva COTIF“.(3) Přistoupení Evropského společenství k úmluvě COTIF za účelem uplatňování její pravomoci je povoleno na základě článku 38 úmluvy COTIF ve znění Vilniuského protokolu.(4) Komise jménem Společenství sjednala se stranami úmluvy COTIF dohodu o přistoupení Evropského společenství k úmluvě COTIF.(5) Jelikož dosud nebyla vyřešena celá řada rozporů mezi ustanoveními určitých dodatků úmluvy COTIF a právem Společenství, mělo by Evropské společenství v souvislosti se svým přistoupením k úmluvě COTIF vydat prohlášení podle článku 42 úmluvy COTIF ohledně nepoužívání dodatků E, F a G úmluvy COTIF.PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Dohoda o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 se schvaluje jménem Společenství s výhradou následujících podmínek:-  po přistoupení bude Společenstvím vydáno prohlášení ohledně výkonu její pravomoci,-  po přistoupení bude Společenstvím vydáno prohlášení ohledně nepoužívání dodatků E, F a G úmluvy COTIF.2. Znění dohody a prohlášení uvedených v odstavci 1 jsou připojeny jako přílohy tohoto rozhodnutí.Článek 2Předseda rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu jménem Společenství, a vyjádřit tak souhlas Společenství být touto dohodou vázáno, vydat související prohlášení a uložit listinu o schválení jménem Společenství.V Bruselu dne [...].Za radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHA 1 DOHODA O PŘISTOUPENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ K ÚMLUVĚ O MEZINÁRODNÍ ŽELEZNIČNÍ PŘEPRAVĚ (COTIF) ZE DNE 9. KVĚTNA 1980 VE ZNĚNÍ VILNIUSKÉHO PROTOKOLU ZE DNE 3. ČERVNA 1999MEZIVLÁDNÍ ORGANIZACE PRO MEZINÁRODNÍ žELEZNIčNÍ PřEPRAVUAEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Úmluvu o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999, dále jen „úmluva“, a zejména na článek 38 uvedené úmluvy,s ohledem na odpovědnost, kterou Smlouva o založení Evropského společenství uděluje Evropskému společenství v určitých oblastech, na něž se úmluva vztahuje,vzhledem k tomu, že úmluva ustavuje Mezivládní organizaci pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), jejíž sídlo se nachází v Bernu;vzhledem k tomu, že účelem přistoupení Evropského společenství k úmluvě je napomáhat organizaci OTIF v plnění jejího cíle, kterým je podporovat, zdokonalovat a usnadňovat mezinárodní železniční dopravu v technických i právních ohledech;vzhledem k tomu, že podle článku 3 úmluvy nemají povinnosti vyplývající z úmluvy v souvislosti s mezinárodní spoluprací u členských států, které jsou také členy Evropského společenství, nebo u států, které jsou smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru, přednost před povinnostmi, které mají jakožto členové Evropských společenství nebo jakožto státy, které jsou smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru;vzhledem k tomu, že pro ty části úmluvy, které spadají do pravomoci Evropského společenství, je nezbytná doložka o oddělení, aby bylo patrné, že členské státy Evropského společenství nemohou přímo mezi sebou uplatňovat a používat práva a povinnosti vyplývající z úmluvy;vzhledem k tomu, že úmluva se plně vztahuje na vztahy mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a ostatními stranami úmluvy na straně druhé;vzhledem k tomu, že přistoupení Evropského společenství k úmluvě vyžaduje jasné stanovení pravidel pro uplatňování ustanovení úmluvy na Evropské společenství a jeho členské státy;vzhledem k tomu, že podmínky přistoupení Evropského společenství k úmluvě musí Společenství umožňovat v rámci úmluvy uplatňovat pravomoci, které jí svěřily její členské státy,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1Evropské společenství tímto přistupuje k úmluvě za podmínek stanovených v této dohodě, v souladu s článkem 38 úmluvy.Článek 2Strany úmluvy, které jsou členy Evropského společenství, budou ve svých vzájemných vztazích uplatňovat pravidla Společenství, pokud existují pravidla Společenství upravující dotyčnou konkrétní problematiku a použitelná na daný případ, aniž je tím dotčen cíl a účel úmluvy a její plné uplatňování na vztahy s ostatními stranami úmluvy.Článek 3Podle ustanovení této dohody musí být ustanovení úmluvy vykládána tak, že zároveň zahrnují i Evropské společenství v rámci jeho pravomoci, a různé výrazy používané k označení stran úmluvy a jejich představitelů je nutno chápat odpovídajícím způsobem.Článek 4Evropské společenství nebude přispívat do rozpočtu OTIF a nebude se podílet na rozhodnutích týkajících se tohoto rozpočtu.Článek 51. Aniž je dotčen výkon jeho hlasovacích práv podle článku 6, je Evropské společenství oprávněno být zastoupeno a podílet se na práci ve všech orgánech OTIF, ve kterých je oprávněn být zastoupen kterýkoli z jejích členských států jakožto strana úmluvy, a kde se mohou řešit záležitosti spadající do její pravomoci.Evropské společenství nesmí být členem správního výboru. Může být přizváno k účasti na zasedáních tohoto výboru, když si výbor přeje konzultovat se Společenstvím otázky společného zájmu, které jsou na programu jednání.2. Evropské společenství bude zastupováno Evropskou komisí. Evropská komise může pověřit jeden nebo více členských států Společenství, aby ji zastupovaly.Článek 61. Při rozhodování o otázkách, v nichž má Evropské společenství výlučnou pravomoc, uplatní Evropské společenství hlasovací práva svých členských států podle úmluvy.2. Při rozhodování o otázkách, v nichž Evropské společenství sdílí pravomoc se svými členskými státy, bude hlasovat buď Evropské společenství, nebo jeho členské státy.3. Podle čl. 26 odst. 7 úmluvy má Evropské společenství počet hlasů, který se rovná počtu jeho členů, kteří jsou zároveň členskými státy OTIF. Když hlasuje Evropské společenství, jeho členské státy nehlasují.4. Evropské společenství je povinno případ od případu informovat ostatní strany úmluvy o případech, ve kterých v souvislosti s různými body na programu jednání valného shromáždění a ostatních rokujících orgánů hodlá uplatnit svá hlasovací práva stanovená v odstavcích 1 až 3 výše. Tato povinnost platí i tehdy, když jsou rozhodnutí přijímána korespondenčně. Tuto informaci je nutno poskytnout generálnímu tajemníkovi OTIF s dostatečným časovým předstihem, aby mohla být šířena spolu s dokumenty zasedání nebo se záležitostmi, o kterých se má rozhodnout korespondenčně.Článek 7Rozsah pravomoci Společenství je uveden ve všeobecných podmínkách v rámci písemného prohlášení vydaného Evropským společenstvím při uzavření této dohody. Toto prohlášení lze podle potřeby pozměnit oznámením Evropského společenství zaslaným organizaci OTIF. Prohlášení nenahrazuje ani žádným způsobem neomezuje rozsah záležitostí, jichž se mohou týkat oznámení pravomoci Společenství, která je třeba poskytnout předtím, než OTIF přijme rozhodnutí prostřednictvím formálního hlasování nebo jinak.Článek 8Hlava V úmluvy se vztahuje na veškeré spory vzniklé mezi stranami této dohody o přistoupení v souvislosti s výkladem, uplatňováním nebo prováděním této dohody, včetně její existence, platnosti a ukončení.Článek 9Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni podpisu smluvními stranami. V tomto případě se nepoužije čl. 34 odst. 2 úmluvy.Článek 10Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.Pokud všechny členské státy OTIF, které jsou členy Evropského společenství, úmluvu vypovědí, oznámení takového vypovězení, jakož i vypovězení této dohody, se považuje za vydané Evropským společenstvím v tomtéž okamžiku, kdy poslední členský stát Evropského společenství vypovídající úmluvu oznámí své vypovězení podle článku 41 úmluvy.Článek 11Strany úmluvy, které nejsou členskými státy Evropského společenství, avšak uplatňují příslušné právní předpisy Evropského společenství v důsledku svých mezinárodních dohod s Evropským společenstvím, mohou pod podmínkou vyrozumění depozitáře úmluvy vydat jednotlivá prohlášení týkající se zachování jejich práv a povinností podle jejich dohod s Evropským společenstvím, organizací COTIF a podle souvisejících právních předpisů.NA DŮKAZ ČEHOŽ níže podepsaní zplnomocnění zástupci po předložení svých plných mocí, které byly shledány v řádné a náležité formě, připojili k této dohodě své podpisy.VYHOTOVENO v ... dne ... v angličtině, ve dvou stejnopisech, z nichž jeden si ponechá OTIF a druhý Evropské společenství. Překlad a distribuci konečné podoby dohody zajistí příslušné instituce smluvních stran.Za Mezivládní organizaci pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) | Za Evropské společenství |PŘÍLOHA 2PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ OHLEDNĚ VÝKONU PRAVOMOCIV odvětví železniční dopravy sdílí Evropské společenství pravomoc s členskými státy podle článků 70 a 71, čl. 80 odst. 1 a článku 156 Smlouvy o ES.Hlava V Smlouvy o ES zakládá společnou dopravní politiku Evropského společenství a hlava XV stanoví podíl Evropského společenství na zřizování a rozvoji transevropských sítí v oblasti dopravy.Článek 71 hlavy V Smlouvy o ES konkrétně stanoví, že Evropské společenství může přijímat:-  společná pravidla pro mezinárodní dopravu do nebo z některého členského státu anebo procházející přes území jednoho nebo několika členských států;-  podmínky, za nichž mohou dopravci, kteří nejsou rezidenty tohoto státu, provozovat dopravu uvnitř některého členského státu;-  opatření ke zlepšení bezpečnosti dopravy;-  veškeré jiné potřebné předpisy.Co se týče transevropských sítí, článek 155 hlavy XV Smlouvy o ES konkrétně stanoví, že Evropské společenství:-  vymezí soubor hlavních směrů zahrnující cíle, priority a hlavní rysy opatření předpokládaných v oblasti transevropských sítí; tyto hlavní směry určí projekty společného zájmu;-  provede akce, které se případně ukáží nezbytné pro zajištění interoperability sítí, zejména v oblasti harmonizace technických norem;-  může podporovat projekty společného zájmu, které jsou podporovány členskými státy a jsou uvedeny v rámci hlavních směrů podle první odrážky, zejména formou výzkumu jejich proveditelnosti, úvěrových záruk nebo subvencí úrokových sazeb. Společenství může také přispět k financování specifických projektů v členských státech v oblasti dopravní infrastruktury prostřednictvím Fondu soudržnosti.Na základě těchto dvou ustanovení Evropské společenství přijalo řadu právních nástrojů vztahujících se na železniční dopravu.Podle práva Evropského společenství získalo Evropské společenství výlučnou pravomoc v otázkách železniční dopravy, kde Úmluva o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 (dále jen „úmluva“) nebo právní nástroje přijaté na jejím základě ovlivňují tato stávající pravidla Společenství.V záležitostech upravených úmluvou, v jejichž souvislosti má Evropské společenství výlučnou pravomoc, nemají členské státy Evropského společenství žádnou pravomoc.Tam, kde pravidla Společenství existují, ale nejsou ovlivněna úmluvou nebo právními nástroji přijatými na jejím základě, sdílí Evropské společenství v otázkách týkajících se úmluvy pravomoc s členskými státy.Přehled příslušných právních nástrojů Společenství v době uzavření této dohody je obsažen v dodatku. Rozsah pravomoci Společenství vyplývající z těchto textů je nutno v souvislosti s konkrétními ustanoveními každého textu, zejména v rozsahu, v jakém tato ustanovení zavádějí společná pravidla. Pravomoc Společenství se neustále vyvíjí. V rámci Smlouvy o ES mohou příslušné instituce přijímat rozhodnutí, která určují rozsah pravomoci Evropského společenství. Evropské společenství si proto vyhrazuje právo odpovídajícím způsobem upravit toto prohlášení, aniž by toto představovalo předpoklad výkonu jeho pravomoci v záležitostech upravených úmluvou.DODATEK PŘÍLOHY 2NÁSTROJE SPOLEČENSTVÍ TÝKAJÍCÍ SE OTÁZEK, KTERÉ JSOU PŘEDMĚTEM ÚMLUVYSpolečenství dosud vykonávalo svou pravomoc mimo jiné prostřednictvím následujících nástrojů Společenství:HOSPODÁŘSKÉ PRÁVNÍ PŘEDPISY A PŘEDPISY UPRAVUJÍCÍ PŘÍSTUP NA TRH-  nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství. (Úř. věst. L 532, 16.8.1960, s. 1121);-  směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 25);-  směrnice Rady 95/18/ES ze dne 19. června 1995 o vydávání licencí železničním podnikům (Úř. věst. L 143, 27.6.1995, s. 70);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/12/ES ze dne 26. února 2001 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 1);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/13/ES ze dne 26. února 2001 o vydávání licencí železničním podnikům (Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 26);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 29);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/51/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EHS o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 164–172, a Úř. věst. L 220, 21.6.2004, s. 58–60);-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě (Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 14);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/58/ES ze dne 23. října 2007, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EHS o rozvoji železnic Společenství a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury a zpoplatnění železniční infrastruktury (Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 44);-  PRÁVNÍ PŘEDPISY O INTEROPERABILITĚ A BEZPEČNOSTI-  směrnice Rady 96/48/ES ze dne 23. července 1996 o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému (Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 6);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES ze dne 19. března 2001 o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 110, 20.4.2001, s. 1);-  směrnice Rady 96/49/ES ze dne 23. července 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se železniční přepravy nebezpečných věcí (Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 25);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44–113 a Úř. věst. L 220, 21.6.2004, s. 16 –39);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 114–163 a Úř. věst. L 220, 21.6.2004, s. 40–57);-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 1–43 a Úř. věst. L 220, 21.6.2004, s. 3–14);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES ze dne 23. října 2007 o vydávání osvědčení strojvedoucím obsluhujícím hnací vozidla a vlaky v železničním systému Společenství (Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 51);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES ze dne 17. června 2008 o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (přepracované znění) (Úř. věst. L 191, 18.7.2008, s. 1);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13);-  směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/110/ES ze dne 16. prosince 2008 , kterou se mění směrnice 2004/49/ES o bezpečnosti železnic Společenství (směrnice o bezpečnosti železnic) (Úř. věst. L 345, 23.12.2008, s. 62);-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1335/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 881/2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice (nařízení o agentuře) (Úř. věst. L 354, 31.12.2008, s. 51);ZÁVAZKY VEŘEJNÉ SLUŽBY-  nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 (Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 1).PŘÍLOHA 3PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ V SOULADU S ČLÁNKEM 42 ÚMLUVY COTIFAž do vyřešení určitých právních nesouladů mezi právními předpisy Společenství a určitými pravidly úmluvy COTIF nebudou následující dodatky úmluvy COTIF jako celek Evropským společenstvím uplatňovány:1. Jednotná pravidla ohledně smlouvy o používání infrastruktury v mezinárodní železniční dopravě (CUI – dodatek E úmluvy).2. Jednotná pravidla ohledně ověřování technických norem a přijetí jednotných technických předpisů vztahujících se na železniční materiál, který má být používán v mezinárodním provozu (APTU – dodatek F úmluvy).3. Jednotná pravidla ohledně technického propuštění železničního materiálu používaného v mezinárodním provozu (ATMF – dodatek G úmluvy).INTERNÍ UJEDNÁNÍ MEZI RADOU, ČLENSKÝMI STÁTY A KOMISÍ O ÚČASTI SPOLEČENSTVÍ A JEHO ČLENSKÝCH STÁTŮ NA ZASEDÁNÍCH POŘÁDANÝCH NA ZÁKLADĚ ÚMLUVY O MEZINÁRODNÍ ŽELEZNIČNÍ PŘEPRAVĚ Z ROKU 1999Majíce na paměti požadavek jednotnosti mezinárodního zastupování Evropského společenství a jeho členských států v souladu se Smlouvou o ES a judikaturou Evropského soudního dvora také ve stádiu plnění mezinárodních závazkůse Rada, členské státy a Komise dohodly na těchto interních ujednáních:1. POVAHA A ROZSAH1.1. Tento dokument stanoví interní ujednání mezi Radou, členskými státy a Komisí ohledně přípravy zasedání pořádaných na základě úmluvy o mezinárodní železniční přepravě z roku 1999 (dále jen „úmluva“). Tato interní ujednání se vztahují na všechna zasedání pořádaná Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) v souvislosti s uplatňováním úmluvy.2. ROZDĚLENÍ ÚKOLŮ NA ZÁKLADĚ PRAVOMOCI2.1. K otázkám železniční dopravy spadajícím do pravomoci členských států bude předsednictvo z vlastního podnětu nebo na žádost Komise nebo členského státu svolávat před každým zasedáním uvedeném v odstavci 1, během něho a po něm koordinační schůze delegací členských států EU, jejichž cílem je vypracovat koordinovaná stanoviska. Předsednictvo pak bude vyjadřovat tato koordinovaná stanoviska.2.2. Komise bude jménem Společenství vyjadřovat stanoviska Společenství k otázkám spadajícím do pravomoci Společenství, zejména v souvislosti s:-  článkem 71 hlavy V Smlouvy o ES;-  článkem 155 hlavy XV Smlouvy o ES;-  jakýmikoli jinými záležitostmi spadajícími výlučně nebo především do pravomoci Společenství podle hlavy V nebo XV Smlouvy o ES;-  s nástroji Společenství, které se týkají záležitostí řešených úmluvou a podrobně uvedených v dodatku přílohy 2 dohody o přistoupení Evropského společenství k úmluvě.2.3. Předsednictvo a Komise se dohodnou, kdo z nich přednese prohlášení, které má být učiněno jménem Společenství a jeho členských států v případech, kdy jsou příslušné pravomoci nerozdílně spojeny. Pokud převážná podstata dotyčné záležitosti spadá do pravomoci Společenství, předloží společné stanovisko Komise, a pokud převážná podstata dotyčné záležitosti spadá do pravomoci členských států, předloží společné stanovisko předsednictvo.3. VYMEZENÍ STANOVISEK A POSTUP KOORDINACE3.1. Veškerá stanoviska Společenství a jeho členských států na zasedáních OTIF budou řádně koordinována.V záležitostech spadajících do jejich pravomoci budou členské státy usilovat o vypracování koordinovaných stanovisek. Návrhy prohlášení stanovisek budou předem šířeny mezi členskými státy.Návrhy stanovisek Společenství a společných stanovisek Společenství a jeho členských států předkládané Komisí budou projednány v příslušném výboru vytvořeném na základě příslušných směrnic Společenství o železniční dopravě, jmenovitě:-  ve Výboru pro přepravu nebezpečných věcí v případě bodů, na které se vztahuje dodatek RID úmluvy; pokud mají tyto body dopad na interoperabilitu železnice nebo na společný bezpečnostní přístup vypracovaný podle směrnice 2004/49/ES, mělo by být stanovisko Společenství vypracováno ve spolupráci s Výborem pro interoperabilitu a bezpečnost železnice;-  ve Výboru pro rozvoj železnic Společenství v případě bodů, na které se vztahují dodatky CIV, CIM, CUV a CUI úmluvy, a v případě jiných systémů jednotného práva vypracovaných organizací OTIF;-  ve Výboru pro interoperabilitu a bezpečnost železnice v případě bodů, na které se vztahují dodatky APTU a ATMF úmluvy.Komise a členské státy vynaloží při koordinačních schůzích na místě veškeré úsilí k dosažení společného postoje.3.2. Co se týče práce v oblasti přepravy nebezpečných věcí, Evropské společenství bude ve výboru odborníků pro RID zastoupeno Evropskou komisí, které budou z důvodů poskytování technických znalostí nápomocni odborníci z členských států a/nebo z Evropské agentury pro železnice, případně Společenství pověří členské státy, aby je zastupovaly.3.3. Komise oznámí příslušnému výboru body každého programu zasedání OTIF, které podle jejího názoru vyžadují vyjádření jménem Společenství nebo jménem Společenství a jeho členských států.3.4. Pokud je třeba o bodech na programu jednání hlasovat, Komise vyjádří svůj názor, zda má hlasovat Společenství, nebo jednotlivé členské státy.3.5. Výkon pravomocí a ujednání ohledně vyjádření a hlasování v souvislosti s každým bodem na programu jednání, který spadá do výlučné pravomoci Společnosti, bude předmětem rozhodování na koordinačních schůzkách pořádaných výbory uvedenými v odstavci 3.1.3.6. V případě potřeby lze koordinační schůze pořádat také v místě konání zasedání.4. VYJADŘOVÁNÍ4.1. Pokud není předsednictvo zastoupeno na zasedáních uvedených v odstavci 1, potom stanovisko Společenství a jeho členských států, dosažené v rámci postupu koordinace, k záležitostem uvedeným v odstavci 2.1 a případně také v odstavci 2.3, předkládá delegát toho zastoupeného členského státu, který je uveden jako první v seznamu pořadí členských států na rotující předsednictví EU.5. HLASOVÁNÍ5.1. Komise bude jménem Evropského společenství vykonávat hlasovací práva Společenství na základě stanovisek Společenství nebo společných stanovisek dosažených v rámci procesu koordinace ohledně záležitostí uvedených v odstavci 2.2 a případně také v odstavci 2.3.Lze sjednat, že v případech, kdy není Společenství zastoupeno Komisí, bude předsednictvo vykonávat hlasovací práva Společenství v příslušných záležitostech na základě společných stanovisek.5.2. Členské státy budou vykonávat svá hlasovací práva jen v záležitostech uvedených v odstavci 2.1 a případně také v odstavci 2.3 na základě koordinovaných nebo společných stanovisek dosažených v rámci procesu koordinace.6. VYJADŘOVÁNÍ A HLASOVÁNÍ V PŘÍPADĚ NESHODY6.1. Pokud v záležitostech projednávaných v kterémkoli ze tří výborů uvedených v odstavci 3.1 výše nedojde k rozhodnutí, musí být tyto záležitosti bez zbytečného prodlení předneseny Výboru stálých zástupců. V případech, kdy Komise a členské státy nedospějí ke shodě o dotyčných záležitostech, se členské státy a Komise zdrží přijímání jakéhokoli stanoviska nebo jakéhokoli hlasování způsobem, který by mohl poškodit acquis Společenství.6.2. Rozhodnutí uvedená v odstavci 6.1 nemají vliv na příslušné pravomoci Společenství a jeho členských států. [1] KOM(2003) 696 ze dne 17. listopadu 2003[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].