title: Návrh rozhodnutí Rady o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropského výboru pro systémová rizika {KOM(2009) 499 v konečném znění} {KOM(2009) 501 v konečném znění} {KOM(2009) 502 v konečném znění} {KOM(2009) 503 v konečném znění} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235}

text:
Důležité právní upozornění

|

52009PC0500

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.9.2009KOM(2009) 500 v konečném znění2009/0141 (AVC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropského výboru pro systémová rizika{KOM(2009) 499 v konečném znění}{KOM(2009) 501 v konečném znění}{KOM(2009) 502 v konečném znění}{KOM(2009) 503 v konečném znění}{SEK(2009) 1234}{SEK(2009) 1235}2009/0141 (AVC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropského výboru pro systémová rizikaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 6 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky[2],s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[3],vzhledem k těmto důvodům:1.  Finanční krize odhalila závažné nedostatky ve finančním dohledu, který nedokázal zabránit akumulaci přílišných rizik ve finančním sektoru a který zejména zdůraznil slabé stránky stávajícího makroobezřetnostního dohledu.2.  V listopadu 2008 Komise pověřila skupinu na vysoké úrovni vedenou panem Jacquesem de Larosièrem (dále jen „de Larosièrova skupina“), aby vypracovala doporučení týkající se posílení evropských opatření týkajících se dohledu za účelem lepší ochrany svých občanů a opětovného vybudování důvěry ve finanční systém.3.  Ve své závěrečné zprávě předložené dne 25. února 2009 de Larosièrova skupina doporučila, kromě jiného, aby byl zřízen orgán na úrovni Společenství, pověřený výkonem dohledu nad riziky ve finančním systému jako celku.4.  Ve svém sdělení nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ ze dne 4. března 2009[4] Komise uvítala a všestranně podpořila doporučení de Larosièrovy skupiny. Na svém zasedání konaném ve dnech 19. a 20. března 2009 se Evropská rada dohodla, že je nutné zlepšit regulaci finančních institucí v EU a dohled nad nimi a že základem pro tuto činnost je zpráva de Larosièrovy skupiny.5.  Ve svém sdělení nazvaném „Evropský finanční dohled“ ze dne 27. května 2009[5] Komise stanovila řadu reforem stávajícího režimu pro ochranu finanční stability na úrovni EU, zejména také zřízení Evropského výboru pro systémová rizika (ESRB), který ponese odpovědnost za finanční dohled na makro úrovni. Rada dne 9. června 2009 a Evropská rada na svém zasedání konaném ve dnech 18. a 19. června podpořily stanovisko Komise a uvítaly záměr Komise předložit legislativní návrhy tak, aby byl nový rámec plně zaveden.6.  Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. …/2009[6] byl zřízen makroobezřetnostní dohled nad finančním systémem na úrovni Společenství a Evropský výbor pro systémová rizika (ESRB).7.  Evropská centrální banka (ECB) může svými odbornými znalostmi makroobezřetnostní problematiky významným způsobem přispět k účinnému makroobezřetnostnímu dohledu nad finančním sektorem EU.8.  Dne 9. června 2009 dospěla Rada k závěru, že ECB by měla poskytovat analytickou, statistickou, správní a logistickou podporu ESRB. Z tohoto důvodu by měla být uplatněna Smlouvou předvídaná možnost svěřit ECB zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k finančnímu dohledu, a to tím, že se ECB svěří úkol zajišťovat sekretariát pro ESRB,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 ČlenstvíPrezident a viceprezident Evropské centrální banky jsou členy generální rady Evropského výboru pro systémová rizika, dále jen „ESRB“, zřízeného nařízením XXXX.Článek 2 Podpora ESRBEvropská centrální banka zajistí sekretariát, a poskytuje tak analytickou, statistickou, logistickou a správní podporu pro ESRB. Poslání sekretariátu, jak je definováno v čl. 4 odst. 4 nařízení XXXX, zahrnuje zejména:a) přípravu zasedání ESRB;b) shromažďování a zpracovávání informací, včetně statistických informací, jménem ESRB a v zájmu plnění úkolů ESRB, v souladu s článkem 5 tohoto rozhodnutí;c) přípravu analýzy, která je nezbytná pro výkon úkolů ESRB;d) podporu ESRB v rámci jeho mezinárodní spolupráce na správní úrovni s jinými příslušnými orgány týkající se makroobezřetnostní problematiky;e) podporu práce poradního technického výboru.Článek 3 Organizace sekretariátu9.  ECB zajistí dostatečné lidské a finanční zdroje pro splnění svého úkolu, kterým je zajištění sekretariátu.10.  Vedoucí sekretariátu je jmenován ECB po konzultaci s generální radou ESRB.Článek 4 Řízení11.  Předseda generální rady uděl uje pokyny vedoucímu sekretariátu jménem ESRB.12.  Vedoucí sekretariátu nebo jeho zástupce je přítomen na zasedáních generální rady a řídícího výboru ESRB.Článek 5 Shromažďování informací jménem ESRB13.  ESRB stanoví, které informace jsou nezbytné pro plnění úkolů ESRB. S ohledem na to sekretariát uvedené informace shromažďuje na pravidelném základě i ad hoc v souladu s ustanoveními článku 6 o důvěrnosti.14.  Sekretariát může požadovat od evropských orgánů dohledu a v případech uvedených v článku 15 nařízení (ES) č. …./2009 od vnitrostátních orgánů dohledu, národních centrálních bank nebo jiných orgánů členských států informace v jednotlivé, souhrnné nebo obecné podobě, které se vztahují k finančním institucím nebo trhům a jsou relevantní z hlediska úkolů ESRB.15.  Toto shromažďování informací jménem ESRB může zahrnovat údaje agregované na úrovni Společenství, eurozóny a členských států, jakož i jednotlivé údaje na základě odůvodněné žádosti. Před vyžádáním údajů sekretariát nejprve zohlední existující statistiky předkládané, rozšiřované a vytvářené jak evropským statistickým systémem, tak ESCB; poté provede konzultaci s příslušným evropským orgánem dohledu, aby byla zajištěna přiměřenost žádosti.16.  Sekretariát zpřístupní orgánům evropského dohledu informace týkající se systémových rizik nutných pro výkon jejich úkolů.Článek 6 Důvěrnost údajů a dokumentů17.  Aniž je dotčeno použití trestního práva, jakékoli důvěrné informace, které sekretariát získá při plnění svých povinností, nesmějí být sděleny žádné osobě ani žádnému orgánu vně ESRB, s výjimkou souhrnné nebo obecné podoby, kdy není možné identifikovat jednotlivé finanční instituce.18.  Sekretariát zajistí důvěrnost dokumentů předložených ESRB a řídícímu výboru ESRB, jakož i jednání těchto orgánů.19.  ECB zajistí důvěrnost údajů získaných za účelem plnění svých úkolů podle tohoto rozhodnutí. ECB vytvoří vnitřní mechanismy a přijme vnitřní pravidla pro zajištění ochrany údajů shromážděných jménem ESRB. Pracovníci ECB dodržují příslušná pravidla v oblasti služebního tajemství.20.  Informace, které získá ECB jako výsledek uplatňování tohoto rozhodnutí, jsou využity pouze pro účely uvedené v článku 2.Článek 7 Ustanovení o přezkumuTři roky po datu uvedeném v článku 8 Rada na základě zprávy Komise prozkoumá toto rozhodnutí a po obdržení stanoviska ECB stanoví, zda je třeba toto rozhodnutí přezkoumat.Článek 8 PoužitelnostToto rozhodnutí se použije ode dne DD/MM/RRRR; [od téhož dne jako nařízení].Článek 9 PříjemceToto rozhodnutí je určeno Evropské centrální bance.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Úř. věst. C , , s. .[4] KOM(2009) 114.[5] KOM(2009) 252.[6] Úř. věst. L , , s .


Důležité právní upozornění

|

52008PC0669

Návrh rozhodnutí Rady o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON89788 (MON-89788-1), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)  /* KOM/2008/0669 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 22.10.2008KOM(2008) 669 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON89788 (MON-89788-1), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)(Text s významem pro EHP)(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřipojený návrh rozhodnutí Rady se týká potravin a krmiv, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON89788, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a pro které společnost Monsanto Europe S.A. předložila příslušnému orgánu Nizozemska dne 31. října 2006 žádost o uvedení na trh podle nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech.Připojený návrh se rovněž týká uvedení na trh dalších produktů, které obsahují sóju MON89788 nebo z ní sestávají, pro stejná použití, jaká má jiná sója, s výjimkou pěstování.Dne 11. července 2008 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují sóju MON89788 popsanou v žádosti, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.Na základě těchto informací byla dne 29. září 2008 Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat předložena ke hlasování předloha rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON89788, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh Společenství. Výbor nezaujal žádné stanovisko: dvanáct členských států (160 hlasů) hlasovalo ve prospěch předlohy, šest členských států (69 hlasů) hlasovalo proti, sedm členských států (106 hlasů) se hlasování zdrželo a dva členské státy (10 hlasů) nebyly zastoupeny.Podle čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES proto musí Komise předložit Radě návrh týkající se opatření, jež mají být přijata, přičemž Rada má k dispozici tříměsíční lhůtu k tomu, aby se usnesla kvalifikovanou většinou a informovala Evropský parlament.NávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON89788 (MON-89788-1), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[1], a zejména na čl. 7 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 31. října 2006 podala společnost Monsanto Europe S.A. v souladu s články 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 příslušnému orgánu Nizozemska žádost o uvedení potravin, složek potravin a krmiv, které obsahují sóju MON89788, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh (dále jen „žádost“).(2) Žádost se rovněž vztahuje na uvedení dalších produktů, které obsahují sóju MON89788 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití, jaká má jiná sója, s výjimkou pěstování. V souladu s čl. 5 odst. 5 a čl. 17 odst. 5 nařízení (ES) č. 1829/2003 proto žádost obsahuje údaje a informace požadované přílohami III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[2] a informace a závěry o hodnocení rizik provedeném v souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2001/18/ES.(3) Dne 11. července 2008 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení na trh produktů, které obsahují sóju MON89788 popsanou v žádosti, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny (dále jen „produkty“), mělo v souvislosti se zamýšleným použitím nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[3]. Ve svém stanovisku zvážil úřad EFSA všechny konkrétní otázky a připomínky, které členské státy vznesly v rámci konzultace s příslušnými vnitrostátními orgány podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.(4) EFSA ve svém stanovisku rovněž dospěl k závěru, že žadatelem předložený plán monitorování životního prostředí sestávající z plánu celkového dohledu je v souladu se zamýšleným použitím daných produktů.(5) S ohledem na předcházející úvahy by mělo být povolení pro tyto produkty uděleno.(6) Každému geneticky modifikovanému organismu (dále jen „GMO“) by měl být přiřazen jednoznačný identifikační kód stanovený v nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy[4].(7) Na základě stanoviska EFSA se zdá, že pro potraviny, složky potravin a krmiva, které obsahují sóju MON89788, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, nejsou nutné žádné jiné zvláštní požadavky na označování než ty, které jsou stanoveny v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003. V zájmu zajištění toho, že se produkty budou používat v rámci povolení stanoveného tímto rozhodnutím, by však označení krmiv, která obsahují GMO nebo z GMO sestávají, a jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují GMO nebo z GMO sestávají, pro něž se žádá o povolení, mělo také jasně uvádět, že dané produkty nesmějí být použity k pěstování.(8) Podobným způsobem stanovisko EFSA neopravňuje k uložení zvláštních podmínek nebo omezení pro uvedení produktů na trh a/nebo zvláštních podmínek nebo omezení pro jejich používání a nakládání s nimi, včetně požadavků na monitorování po uvedení na trh, ani žádných zvláštních podmínek týkajících se ochrany určitých ekosystémů či životního prostředí a/nebo zeměpisných oblastí, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 5 písm. e) a čl. 18 odst. 5 písm. e) nařízení (ES) č. 1829/2003.(9) Všechny příslušné informace o povolení produktů by měly být zapsány do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v nařízení (ES) č. 1829/2003.(10) Ustanovení čl. 4 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES[5] stanoví požadavky na označování produktů sestávajících z GMO nebo obsahujících GMO.(11) Toto rozhodnutí má být oznámeno prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost smluvním stranám Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1946/2003 ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů[6].(12) Žadatel byl konzultován v otázce opatření stanovených tímto rozhodnutím.(13) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nevydal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 Geneticky modifikovaný organismus a jednoznačný identifikační kódGeneticky modifikované sóji ( Glycine max ) MON89788 uvedené v písmenu b) přílohy tohoto rozhodnutí se v souladu s nařízením (ES) č. 65/2004 přiřazuje jednoznačný identifikační kód MON-89788-1.Článek 2PovoleníV souladu s podmínkami uvedenými v tomto rozhodnutí se pro účely čl. 4 odst. 2 a čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 povolují tyto produkty:a) potraviny a složky potravin, které obsahují sóju MON-89788-1, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;b) krmiva, která obsahují sóju MON-89788-1, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;c) jiné produkty než potraviny a krmiva, které obsahují sóju MON-89788-1 nebo z ní sestávají, pro stejná použití jako jiná sója, s výjimkou pěstování.Článek 3 Označování1. Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „sója“.2. Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují sóju MON-89788-1 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c), se uvádí slova „není určeno k pěstování“.Článek 4 Monitorování účinků na životní prostředí1. Držitel povolení zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování účinků na životní prostředí stanovený v písmenu h) přílohy.2. Držitel povolení každoročně předkládá Komisi zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování.Článek 5Registr SpolečenstvíInformace stanovené v příloze tohoto rozhodnutí se zanesou do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v článku 28 nařízení (ES) č. 1829/2003.Článek 6Držitel povoleníDržitelem povolení je společnost Monsanto Europe S.A., Belgie, zastupující Monsanto Company, USA.Článek 7PlatnostToto rozhodnutí se použije po dobu deseti let ode dne jeho oznámení.Článek 8UrčeníToto rozhodnutí je určeno společnosti Monsanto Europe S.A., Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Brusel, Belgie.V Bruselu dne […].Za Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHAa) Žadatel a držitel povolení:Název: Monsanto Europe S.A.Adresa: Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Brusel, Belgiejménem společnosti Monsanto Company – 800 N. Lindbergh Boulevard – St. Louis, Missouri 63167 – Spojené státy americké.b) Určení a specifikace produktů:1) Potraviny a složky potravin, které obsahují sóju MON-89788-1, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;2) krmiva, která obsahují sóju MON-89788-1, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;3) jiné produkty než potraviny a krmiva, které obsahují sóju MON-89788-1 nebo z ní sestávají, pro stejná použití jako jiná sója, s výjimkou pěstování.Geneticky modifikovaná sója MON-89788-1 popsaná v žádosti exprimuje protein CP4 EPSPS, který rostlině propůjčuje schopnost tolerance k herbicidu na bázi glyfosátu.c) Označování:1) Pro účely zvláštních požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „sója“.2) Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují sóju MON-89788-1 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c) tohoto rozhodnutí, musí být uvedena slova „není určeno k pěstování“.d) Metoda detekce:-  Případově specifická metoda založená na polymerázové řetězové reakci v reálném čase pro kvantifikaci sóji MON-89788-1;-  validovaná na základě osiva referenční laboratoří Společenství zřízenou podle nařízení (ES) č. 1829/2003 a zveřejněná na adrese http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  referenční materiál: AOCS 0906-A a AOCS 0906-B dostupné u American Oil Chemists Society na adrese http://www.aocs.org/tech/crm/soybean.cfm.e) Jednoznačný identifikační kód:MON-89788-1f) Informace požadované na základě přílohy II Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti:Informační systém pro biologickou bezpečnost, záznam: viz [ doplní se po oznámení ].g) Podmínky nebo omezení pro uvedení produktů na trh, jejich použití nebo nakládání s nimi:Nejsou stanoveny.h) Plán monitorování:Plán monitorování dopadů na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.[Odkaz: plán zveřejněný na internetu ]i) Požadavky na monitorování po uvedení na trh pro použití potravin k lidské spotřebě:Nejsou stanoveny.Poznámka: Časem se může ukázat, že odkazy na příslušné dokumenty je třeba upravit. Tyto úpravy budou zveřejňovány formou aktualizace registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva. [1] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.[2] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620787358.htm[4] Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5.[5] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.[6] Úř. věst. L 287, 5.11.2003, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52008PC0685(01)

Návrh rozhodnutí Rady o podpisu jménem Společenství a prozatímním uplatňování dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty  /* KOM/2008/0685 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.11.2008KOM(2008) 685 v konečném znění2008/0202 (AVC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu jménem Společenství a prozatímním uplatňování dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produktyNávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se schvaluje dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVADohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty (dále jen „dohoda o zemědělství“) vstoupila v platnost dnem 1. června 2002.Švýcarská konfederace se zavázala převzít do svých vnitrostátních právních předpisů ustanovení směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS, směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství, směrnice 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat a všechna opatření přijatá za účelem jejich uplatňování v oblasti kontroly dovozu ze třetích zemí do Evropské unie.Švýcarská konfederace se zavázala převzít do svých vnitrostátních právních předpisů ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS.Je proto třeba upravit ustanovení přílohy 11 dohody o zemědělství. Dne 25. října 2004 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání se Švýcarskou konfederací za účelem provedení změn v dohodě o zemědělství, její úpravy a aktualizace (SEK(2004) 1043 F ze dne 12. srpna 2004). Podle čl. 5 odst. 2 dohody o zemědělství je příloha 11 vyňata z postupu pro změny, který je stanoven v článku 11. Změna přílohy 11 musí být proto schválena stejným postupem, který byl uplatněn v případě dohody o zemědělství.Prozatímní uplatňování dohody, dokud nebudou dokončeny vnitřní postupy stran, umožní zohlednit změny, které vyplývají ze změn dodatků přílohy 11, a upuštění od hraničních veterinárních kontrol ode dne 1. ledna 2009.Komise proto předkládá Radě návrh dvou rozhodnutí, a to návrh rozhodnutí o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Švýcarskou konfederací a Evropským společenstvím o změně přílohy 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. června 1999 o obchodu se zemědělskými produkty, která se připojuje v příloze, a návrh o uzavření uvedené dohody.Toto rozhodnutí nemá finanční dopad na rozpočet Evropského společenství .Pozměněné znění Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .* * *NávrhROZHODNUTÍ RADYze dne […],o podpisu jménem Společenství a prozatímním uplatňování dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produktyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 133 a 310 ve spojení s čl. 300 odst. 2 druhým pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:1.  Dne 25. října 2004 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání se Švýcarskou konfederací za účelem provedení změn v dohodě o zemědělství, její úpravy a aktualizace (SEK(2004) 1043 F ze dne 12. srpna 2004).2.  Společenství a Švýcarská konfederace vyjednaly Dohodu, kterou se mění příloha 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. června 1999 o obchodu se zemědělskými produkty.3.  Tato dohoda má být prozatímně uplatňována ode dne 1. ledna 2009, dokud nebudou dokončeny vnitřní postupy stran.4.  Dohoda, která se připojuje v příloze, by měla být podepsána, s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Podpis dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty se schvaluje jménem Společenství, s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je zmocněn jmenovat osobu nebo osoby oprávněné podepsat dohodu jménem Evropského společenství, s výhradou uzavření dohody.Článek 3Dohoda bude prozatímně uplatňována ode dne 1. ledna 2009, dokud nebudou dokončeny postupy nezbytné pro její uzavření, v souladu s článkem 3 dohody, která se připojuje v příloze.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně2008/0202 (AVC)NávrhROZHODNUTÍ RADYze dne […],kterým se schvaluje dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produktyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 133 a 310 ve spojení s čl. 300 odst. 3 druhým pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,vzhledem k těmto důvodům:5.  Komise jménem Evropského společenství vyjednala Dohodu o změně přílohy 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. června 1999 o obchodu se zemědělskými produkty.6.  Dohoda byla podepsána jménem Evropského společenství v souladu s rozhodnutím Rady xx/xxx/ES ze dne xx.xx.2008, s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.7.  Dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, se schvaluje jménem Evropského společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHADohoda mezi Švýcarskou konfederací a Evropským společenstvím, kterou se mění příloha 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. června 1999 o obchodu se zemědělskými produktyEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen „Společenství“, aŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE, dále jen „Švýcarsko“,společně dále jen „strany“,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. června 1999 o obchodu se zemědělskými produkty (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dnem 1. června 2002.(2) Příloha 11 uvedené dohody se týká veterinárních a zootechnických opatření v obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty (dále jen „příloha 11“).(3) Švýcarsko se zavázalo převzít do svých právních předpisů ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS[1]. Strany by proto měly dohodu změnit, aby se zohlednilo rozšíření její působnosti na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu.(4) Švýcarsko se zavázalo převzít do svých právních předpisů ustanovení směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS[2], směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství[3], směrnice 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě[4], nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat[5] a všechna opatření přijatá za účelem jejich uplatňování v oblasti kontroly dovozu ze třetích zemí do Evropské unie, a strany by proto měly přistoupit ke změně dohody.(5) Změny a úpravy, které vyžaduje vývoj právních předpisů Evropského společenství a Švýcarské konfederace, přesahují zmocnění smíšeného veterinárního výboru. Je proto nezbytné aktualizovat a změnit přílohu 11 dohody,SE DOHODLY TAKTO:Článek 11. V čl. 1 odst. 1 přílohy 11 se doplňuje třetí odrážka, která zní:„( neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu.“2. Název hlavy I přílohy 11 se mění takto:„Obchod s živými zvířaty, jejich spermatem, vajíčky a embryi a neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu“.3. Článek 3 hlavy I přílohy 11 se nahrazuje tímto:„Článek 3Strany se dohodly, že obchod s živými zvířaty, jejich spermatem, vajíčky a embryi a neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu se uskutečňují v souladu s právními předpisy, které jsou předmětem dodatku 2. Provádění těchto předpisů podléhá zvláštním pravidlům stanoveným v témže dodatku.“Článek 2Článek 15 přílohy 11 se nahrazuje tímto:„Článek 15 Živočišné produkty: hraniční kontroly a poplatkyKontroly obchodu s živočišnými produkty mezi Společenstvím a Švýcarskem se provádějí v souladu s ustanoveními dodatku 10.“Článek 3Strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy.Strany si navzájem oznámí dokončení těchto postupů.Tato dohoda bude prozatímně uplatňována ode dne 1. ledna 2009, dokud nebudou dokončeny vnitřní postupy stran.Článek 4Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V ….. dne […].Za Evropské společenství Za Švýcarskou konfederaci [1] Úř. věst. L 146, 13.6.2003, s. 1.[2] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56.[3] Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9.[4] Úř. věst. L 18, 23.1.2003, s. 11.[5] Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 7.6.2016
            COM(2016) 372 final
            2016/0173(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se některé členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále jen „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 93 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

                  Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, zasazuje se Evropská unie na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

                  Korejská republika uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 13. prosince 2012. Úmluva vstoupila v Korejské republice v platnost dne 1. března 2013.

                  Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

                  Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se na úrovni EU mělo přijmout přistoupení Korejské republiky, přijmout formou rozhodnutí Rady. Proto by členské státy měly učinit prohlášení, že přistoupení Korejské republiky v zájmu Evropské unie přijímají.

                  Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 ostatně potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

                  Ve svém posudku 1/13 ze dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie potvrdil, že souhlas s přistoupením třetího státu k Úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí uzavřené v Haagu dne 25. října 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

                  Soudní dvůr zdůraznil zejména potřebu jednotnosti o této otázce na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy. Cílem tohoto rozhodnutí tedy je, aby úmluva z roku 1980 vstoupila v platnost mezi Korejskou republikou a všemi členskými státy EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti
                     1
                  .

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména pokud jde o výslech dítěte, lhůtu pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvody nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  Dne 21. prosince 2011 přijala Komise osm návrhů rozhodnutí Rady s cílem schválit přistoupení osmi třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Gabonu a Arménie)
                     2
                  .

                  Od června do prosince 2015 Rada Evropské unie přijala sedm rozhodnutí, která vycházejí z výše uvedených návrhů
                     3
                  .

                  Tento návrh zohledňuje třetí zemi (Korejskou republiku), která přistoupila k úmluvě z roku 1980 po přijetí návrhů z roku 2011.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Kromě obecného cíle, jímž je rozvoj justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem podle článku 81 SFEU, tento návrh souvisí s cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii chránit práva dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

                  Návrh je rovněž v souladu s prosazováním využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                     4
                   se mimo jiné použije na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí mezinárodního práva soukromého je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy.  Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                     5
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

                  •
                        Subsidiarita

               Tato iniciativa spadá do výlučné pravomoci EU podle čl. 3 odst. 2 SFEU, jak potvrdil posudek 1/13 Soudního dvora Evropské unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby všechny členské státy EU přijaly přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Aby EU mohla učinit informované rozhodnutí, zda přijmout či nepřijmout přistoupení dané třetí země k úmluvě z roku 1980, je nezbytné, aby provedla vhodné přípravné práce.

                  Během jednání odborníků dne 20. ledna 2015 se Komise a členské státy EU dohodly na souboru kritérií pro posouzení situace v třetí zemi. Dotazník stanoví orientační seznam kritérií s cílem napomoci při hodnocení třetí země, která přistoupila k úmluvě. Konzultace, které proběhly s členskými státy, a jednání na zasedání odborníků dne 15. ledna 2016 ukázaly, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států k přijetí přistoupení Korejské republiky k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Příslušné informace týkající se úrovně provádění úmluvy v Koreji byly shromážděny prostřednictvím různých zdrojů. Za prvé, informace byly získány prostřednictvím delegace EU v Korejské republice, zejména s ohledem na přijímání prováděcích předpisů, existenci koncentrované příslušnosti pro řešení případů únosů a možnost přístupu k právní pomoci pro cizince. Výsledky šetření jsou uspokojivé, a i když existují určité obavy týkající se stále ještě nízké úrovně znalostí právních odborníků, pokud jde o úmluvu, a neexistence zvláštních donucovacích opatření, nejsou takového rozsahu, aby přijetí přistoupení Korejské republiky bránily.

                  Dále členské státy shromáždily informace o situaci v Korejské republice a výsledek byl projednán na jednání odborníků, které se konalo 15. ledna 2016.

                  Další informace pocházely od Stálého výboru Haagské konference mezinárodního práva soukromého. Korejská republika vyplnila

                     standardní dotazník

                   pro nově přistupující státy a vypracovala

                     profil země

                     6
                  . Korejská republika dále určila dva soudce do mezinárodní haagské sítě soudců. A konečně soudci z Korejské republiky, kteří byli v minulosti přiděleni Stálému výboru (přidělení vždy na jeden rok), po návratu významně přispívali k provádění úmluvy z roku 1980.

               •Posouzení dopadů

                  Tento návrh nemá žádné významné hospodářské, sociální nebo environmentální dopady, které by vyžadovaly posouzení dopadů v rámci oblasti působnosti pokynů Evropské komise pro zlepšování právní úpravy. Podobně jako v případě sedmi rozhodnutí Rady, která již byla přijata v roce 2015 a která se týkají přijetí přistoupení některých třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, není posouzení dopadů tohoto návrhu vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu nutné.  Ve skutečnosti neexistují žádné jiné možnosti než rozhodnutí Rady o přijetí přistoupení třetího státu k úmluvě z roku 1980.

                  Nicméně konkrétní posouzení situace Korejské republiky za účelem ověření, zda je způsobilá provést úmluvu z roku 1980 uspokojivým způsobem, provedla Komise a členské státy postupem popsaným výše.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění členských států přijmout přistoupení Korejské republiky k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak členské státy dodržují znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2016/0173 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se některé členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  7
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Unie přijala nařízení Rady (ES) č. 2201/2003
                  8
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení (ES) č. 2201/2003 doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Lze mít za to, že společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy může nabídnout nejlepší řešení citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Korejská republika uložila dokument o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 13. prosince 2012. Uvedená úmluva vstoupila pro Korejskou republiku v platnost dne 1. března 2013.

               (11)Několik členských států již přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 přijalo. Posouzení situace v Korejské republice vedlo k závěru, že členské státy, které přistoupení Korejské republiky dosud nepřijaly, jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Korejské republiky v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)Členské státy, které přistoupení Korejské republiky dosud nepřijaly, by proto měly být oprávněny tak v zájmu Unie učinit a uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Korejské republiky za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Česká republika, Irsko a Litevská republika, které již přijaly přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980, by neměly uložit nová prohlášení o přijetí, protože stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (13)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Členské státy, které tak dosud neučinily, jsou oprávněny přijmout v zájmu Unie přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do ...* prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/…** přijímá přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

               3.
                     Každý členský stát uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.

               Článek 2

               Členské státy, které uložily svá prohlášení o přijetí přistoupení Korejské republiky k Haagské úmluvě z roku 1980 před datem přijetí tohoto rozhodnutí, neučiní žádná nová prohlášení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno všem členským státům s výjimkou České republiky, Irska a Litevské republiky.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/přesedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  COM(2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917 ze dne 21.12.2011.

                     (3)
                  ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1023 ze dne 15. června 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1024 ze dne 15. června 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2354 ze dne 10. prosince 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2355 ze dne 10. prosince 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2356 ze dne 10. prosince 2015;  ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2357 ze dne 10. prosince 2015; ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2358 ze dne 10. prosince 2015. Rozhodnutí týkající se Gabonu je dočasně pozastaveno, dokud Gabon nejmenuje ústřední orgán, který má být určen podle článku 6 úmluvy.

                     (4)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  Oba jsou k dispozici na internetových stránkách Haagské konference o mezinárodním právu soukromém.

                     (7)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (8)
                  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


Důležité právní upozornění

|

52009PC0609

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 29.10.2009KOM(2009)609 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii uplatňovat odstupňované sazby daně z pohonných hmotDŮVODOVÁ ZPRÁVA1) ODůVODNěNÍ A CÍLE NÁVRHUZdanění energetických produktů a elektřiny v rámci Společenství se řídí směrnicí Rady 2003/96/ES[1] (dále jen „směrnice o zdanění energie“ nebo „směrnice“).V čl. 19 odst. 1 směrnice se stanoví, že kromě ustanovení obsažených zejména v článcích 5, 15 a 17 může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od spotřební daně nebo snížení z důvodů některé zvláštní politiky.Cílem tohoto návrhu je povolit Francii uplatňovat v rámci stanovených limitů odstupňované sazby daně z plynového oleje a bezolovnatého benzínu s výjimkou plynového oleje používaného k obchodním účelům. Odstupňování má odrážet decentralizaci některých zvláštních pravomocí, které byly dříve vykonávány na ústřední úrovni, a přizpůsobit daňový režim různým hospodářským situacím v jednotlivých regionech.2) ŽÁDOST A JEJÍ OBECNÉ SOUVISLOSTIRozhodnutí Rady 2005/767/ES[2] povoluje Francii uplatňovat po dobu tří let odstupňované sazby daně z plynového oleje a bezolovnatého benzínu pro účely správní reformy zahrnující decentralizaci některých zvláštních pravomocí, které byly dříve vykonávány na ústřední úrovni. Podle článku 2 pozbude rozhodnutí 2005/767/ES platnosti dne 31. prosince 2009.Dopisem ze dne 12. srpna 2009 informovaly francouzské orgány Komisi podle článku 19 směrnice, že hodlají obnovit svůj režim, aby mohly uplatňovat odstupňované sazby daně z plynového oleje a bezolovnatého benzínu i po skončení platnosti uvedené výjimky. Požádaly o prodloužení platnosti rozhodnutí 2005/767/ES o dalších šest let do 31. prosince 2015.Na základě uvedeného rozhodnutí Francie v současné době uplatňuje režim, který francouzským správním regionům povoluje používat odstupňovanou sazbu daně z bezolovnatého benzínu a plynového oleje s výjimkou plynového oleje používaného k obchodním účelům. Týká se to daně Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers – vnitrostátní daně z ropných produktů (TIPP), což je spotřební daň.Francouzská vláda zavedla výše zmíněné opatření, které se uplatňuje od roku 2007, jako součást nové etapy decentralizace pravomocí, které byly dříve vykonávány na vnitrostátní úrovni. Ústavní reforma z března 2003 poskytuje rámec pro přenesení pravomocí a povinností státu na územní orgány (obce, departementy, regiony.) S ohledem na nové povinnosti byla regionům na oplátku přidělena část příjmů z daně TIPP. V této souvislosti dotčené opatření se záměrem zohlednit rozdílné hospodářské situace v jednotlivých regionech povoluje správním orgánům uplatňovat sníženou spotřební daň na pohonné hmoty spotřebované na jejich území. Díky tomuto regionálnímu odstupňování lze při vykonávání přenesených pravomocí lépe zohlednit zvláštnosti a specifické potřeby a očekávání každého regionu.Způsob fungování opatřeníNa základě zde požadovaného režimu rozhodují regionální rady o částce snížení hlasováním v mezích stanovených právem a v souladu s udělenou výjimkou.Jako dosud by snížení splňovalo následující kritéria:- v období platnosti výjimky by nepřesáhlo částku 3,54 EUR za hektolitr bezolovnatého benzínu nebo 2,30 EUR za hektolitr plynového oleje; spotřební daň před snížením by byla stanovena na částku 60,69 EUR za hektolitr bezolovnatého benzínu a 42,84 EUR za hektolitr plynového oleje, ale tyto částky by se během období mohly měnit;- úroveň zdanění po snížení by nikdy nebyla nižší než minimální úrovně Společenství stanovené ve směrnici 2003/96/ES;- snížení by se nevztahovalo na plynový olej používaný k obchodním účelům.Opatření týkající se sledování a pohybuPokud jde o výběr a kontrolu spotřební daně z plynového oleje a benzínu, platila by stejná opatření jako dosud. Podrobné informace o těchto opatřeních jsou popsány v kapitole 1.3 původního návrhu Komise[3], z něhož rozhodnutí 2005/767/ES vychází.Argumenty francouzských orgánů ohledně dopadu opatření na vnitřní trhFrancouzské orgány tvrdí, že by opatření nemělo žádný vliv na řádné fungování vnitřního trhu zejména proto, že oblast působnosti tohoto opatření se vztahuje pouze na pohonné hmoty používané k neobchodním účelům. Kromě toho jsou rozdíly v maloobchodních cenách pohonných hmot používaných k neobchodním účelům mezi jednotlivými distribučními sítěmi větší než množství rozdílů vyplývajících z plánovaného opatření. Francouzské orgány podle svých slov neobdržely v průběhu uplatňování opatření žádné stížnosti na jeho narušující účinky.Plánované snížení sazeb by podle francouzských orgánů nepředstavovalo státní podporu, jelikož na silniční dopravce by se vztahovala stejná sazba spotřební daně z plynového oleje používaného k obchodním účelům bez ohledu na to, ve kterém regionu ho koupili.Navrhované opatření by tedy nenarušovalo hospodářskou soutěž v odvětví dopravy a nemělo by vliv na obchod v rámci Společenství.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuSměrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny.3) POSOUZENÍ OPATřENÍ PODLE čLÁNKU 19 SMěRNICE 2003/96/ESZvláštní politické důvodyUstanovení čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce směrnice stanoví, že:Kromě ustanovení předchozích článků, zejména článků 5, 15 a 17, může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z důvodů některé zvláštní politiky.Podle rozhodnutí Rady 2005/767/ES splňuje uvedené vnitrostátní opatření tento požadavek. Z rozhodnutí vyplývá, že zvláštním politickým cílem regionálního odstupňování sazeb jako součásti širší politiky decentralizace je posílení správní účinnosti. Vycházelo se z toho, že možnost odstupňování sazeb podle jednotlivých regionů představuje pro regiony další podnět ke zlepšování kvality jejich správy transparentním způsobem. Požadavkem stejného rozhodnutí je, aby snížení souvisela se socioekonomickými podmínkami regionů, ve kterých jsou uplatňována.V tomto ohledu se na základě informací poskytnutých Francií potvrdilo, že lze skutečně dát do souvislosti používání regionální sazby nižší, než je vnitrostátní maximální sazba, se socioekonomickými podmínkami dotčených regionů. V roce 2007, prvním roce uplatňování výjimky, používalo 13 regionů, které měly všechny výši HDP na obyvatele pod celostátním průměrem, sníženou sazbu daně. V následujících dvou letech se počet regionů používajících nižší odstupňované sazby výrazně snížil na tři v roce 2008 a dva v roce 2009. Regiony udržující snížené sazby patřily z hlediska HDP k nejchudším[4].Lze proto dojít k závěru, že možnost snížit vnitrostátní sazbu dala regionálním orgánům příležitost přizpůsobit a používat uvedenou daň tak, aby zohlednila socioekonomickou situaci převládající na jejich území. Na druhou stranu lze pozorovat tendenci sbližování regionálních sazeb s maximální dovolenou sazbou. Pokud by tato tendence měla časem vést k situaci, kdy budou sazby pro bezolovnatý benzín a plynový olej stejné po celém území Francie, ztratila by tato výjimka význam, protože se týká výlučně regionálních rozdílů v sazbách a ne převodu rozpočtových prostředků z části spotřební daně z ústřední úrovně na regiony. V tomto případě by také bylo nutno znovu posoudit, zda opatření skutečně přispívá k výše popsanému zvláštnímu politickému cíli.Soulad s ostatními politikami a cíli UniePodle čl. 19 odst. 1 třetího pododstavce směrnice se každá žádost posoudí, přičemž bude přihlédnuto zejména k řádnému fungování vnitřního trhu, potřebě zajistit poctivou hospodářskou soutěž a zdravotní, energetickou a dopravní politiku Společenství, jakož i politiku životního prostředí.Toto posouzení již bylo provedeno po obdržení původní žádosti Francie, která vedla k přijetí rozhodnutí Rady 2005/767/ES. Jak je v tomto rozhodnutí uvedeno, nebylo shledáno, že by obecné fungování opatření bránilo obchodu v rámci Společenství; současně byla stanovena řada podmínek, aby se zajistilo, že uplatňování výjimky nezpůsobí žádné problémy ve fungování vnitřního trhu a nebude bránit dosahování politických cílů EU zejména v oblasti energetiky a životního prostředí.Aby bylo případně možno režim požadovaný Francií prodloužit, musí Komise posoudit, zda byl režim s ohledem na podmínky stanovené v čl. 1 odst. 2 a 3 původního rozhodnutí uplatňován v souladu s cíly a politikami uvedenými v čl. 19 odst. 1 třetím pododstavci směrnice, aby se to samé dalo v zásadě předpokládat i pro období od 1. ledna 2010.V této souvislosti je také nutno ověřit, zda byl kontext politiky Společenství od přijetí rozhodnutí 2005/767/ES významným způsobem změněn nebo zda by v budoucnu mohl projít změnou, která by byla pro účely tohoto posouzení zásadní.Vnitřní trh a spravedlivá hospodářská soutěžZ důvodu velmi přísných limitů pro odstupňování sazeb daně mezi regiony, které by mělo být kompenzováno velkými cenovými rozdíly mezi jednotlivými distribučními sítěmi, a z důvodu, že se uplatňování regionálně odstupňovaných sazeb nevztahuje na plynový olej používaný k obchodním účelům, uznalo rozhodnutí Rady 2005/767/ES riziko narušení hospodářské soutěže za malé.Pokud se jedná o úrovně odstupňování, byl stanoven přísný limit, který nedovoluje, aby snížení přesáhlo 35,4 EUR na 1 000 litrů bezolovnatého benzínu nebo 23,0 EUR na 1 000 litrů plynového oleje. Francie tuto podmínku dodržela. Rozhodnutí kromě toho stanovilo, že snížení nejsou větší než rozdíl mezi úrovněmi zdanění plynového oleje k neobchodním účelům a plynového oleje k obchodním účelům. Dodržena byla i tato druhá podmínka, která měla zajistit, aby odstupňování neovlivnilo odvětví komerční dopravy.Nezdá se, že by získané zkušenosti s uplatňováním výjimky zpochybňovaly posouzení provedené v roce 2005. Komise si není vědoma žádných stížností na to, že by opatření narušovalo obchod v rámci Společenství. Zadruhé bylo opatření vzhledem k tendenci regionů přizpůsobovat sazby vyšší vnitrostátní sazbě používáno pouze v omezené míře. To nadále snížilo možnost narušování hospodářské soutěže.Nebyly oznámeny žádné překážky bránící řádnému fungování vnitřního trhu, ani pokud jde o oběh uvedených produktů jako produktů podléhajících spotřební dani.Pokud jde o hledisko státní podpory, mělo by být znovu zopakováno, že opatření se nevztahuje na plynový olej používaný k obchodním účelům. Nicméně s přihlédnutím k tomu, že by ze snížených sazeb pro bezolovnatý benzín mohli profitovat jiní komerční uživatelé, kteří nespadají do definice čl. 7 odst. 3 směrnice o zdanění energie, nebo že je ovlivněna hospodářská soutěž na úrovni výrobců ropných produktů, by opatření mohlo představovat státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Protože však snížené sazby přesahují minimální sazby Společenství, byla by jakákoli státní podpora v souladu s obecným nařízením o blokových výjimkách[5] a slučitelná s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.Politiky Společenství v oblasti energetiky a životního prostředíDaně z energetických produktů mají za následek snižování poptávky po těchto produktech, a tím snižují i emise spojené s jejich spotřebou. Komise proto musí posoudit, zda snížení sazeb uplatňované v určitých regionech nevede ke zvýšené spotřebě pohonných látek (a tím pádem i ke zvýšení emisí), která by byla v rozporu s výše uvedenými cíly.Rozhodnutí Rady 2005/767/ES poukázalo na to, že zavedení možnosti snižování sazeb je ve Francii doprovázeno zvýšením základní vnitrostátní sazby. Došlo k závěru, že je nepravděpodobné, že nový režim bude mít za celkový následek oslabení podnětu k účinnému využívání pohonných hmot, jelikož uplatňování výjimky regionům nepovoluje před zavedením režimu snižovat výši sazby pod platnou sazbu na vnitrostátní úrovni. Rozhodnutí 2005/767/ES také usoudilo, že existuje pouze malé riziko, že regionální rozdíly povedou k rozdílům v maloobchodních cenách, které by způsobily odklony dopravy, protože úroveň odstupňování je nízká a regionální rozdíly jsou vykompenzovány rozdíly v maloobchodních cenách mezi jednotlivými distribučními sítěmi. Z tohoto důvodu se předpokládalo, že opatření v zásadě nebude v rozporu s politikou Společenství v oblasti energetiky a životního prostředí.Zdá se, že údaje poskytnuté francouzskými orgány o vývoji spotřeby pohonných hmot v regionech, které opravdu uplatňovaly sníženou sazbu, potvrzují závěry z roku 2005. Posouzení vývoje spotřeby pohonných hmot ve třech regionech, které uplatňovaly snížení daně déle než jeden rok, v podstatě ukazuje, že spotřeba benzínu v letech 2006–2008 klesla více než v rámci celostátního průměru, zatímco spotřeba plynového oleje (motorové nafty) vzrostla nad tuto hranici. Celkově nelze v uvedených třech regionech pozorovat žádný jasný trend, který by byl v rozporu s vývojem ve zbytku Francie. Je proto velmi pravděpodobné, že určitou roli sehrály i jiné faktory než snížení spotřební daně.Na druhou stranu je pružnost cen pohonných hmot obvykle vyšší ve střednědobém až dlouhodobém horizontu, zatímco údaje uvedené v tabulkách pokrývají pouze velmi krátké období. Nelze proto vyloučit, že viditelnější by byly účinky dlouhodobějšího uplatňování regionálních snížení daní. Nic však nenasvědčuje tomu, že by účinky krátkodobě přesáhly míru, která vyplývá z úzkých limitů použitelných pro regionální odstupňování.bezolovnatý benzín 95 (v m3) |2006 | 2007 | 2008 | % 07–06 | % 08–07 |Poitou-Charentes | 315 278 | 320 837 | 308 729 | 1,76 % | –3,77 % |Franche-Comté | 179 450 | 171 456 | 163 904 | –4,45 % | –4,40 % |Korsika | 97 333 | 97 082 | 93 045 | –0,26 % | –4,16 % |Francie | 10 038 226 | 9 923 607 | 9 626 807 | –1,14 % | –2,99 % |plynový olej 95 (motorová nafta) (v m3) |2006 | 2007 | 2008 | % 07–06 | % 08–07 |Poitou-Charentes | 1 432 726 | 1 514 184 | 1 509 861 | 5,69 % | –0,29 % |Franche-Comté | 806 862 | 831 643 | 849 432 | 3,07 % | 2,14 % |Korsika | 168 215 | 176 480 | 183 557 | 4,91 % | 4,01 % |Francie | 37 740 477 | 39 003 877 | 38 909 562 | 3,35 % | –0,24 % |Zdroj: CPDPVývoj kontextu politiky SpolečenstvíJedna oblast, ve které se politika Společenství od té doby, co byla udělena první výjimka, značně vyvinula a na kterou by uvedený režim regionalizace mohl mít dopad, je politika EU v oblasti energetiky a klimatu. V dubnu 2009 byl přijat balíček opatření obsahující cíle snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 o 20 %. Na odvětví dopravy se vztahuje rozhodnutí o společném úsilí[6], které stanoví pro všechny členské státy závazné cíle snížit v období 2013–2020 emise.To může časem zahrnovat i nutnost revidovat rámcové předpisy Společenství o zdanění energetických produktů a lépe je sladit s cíly politik v oblasti energetiky a životního prostředí. V této fázi není jasné, do jaké míry bude takový další vývoj v souladu s pokračujícím uplatňováním uvedené výjimky. V této souvislosti by se prodloužení výjimky o šest let, nejdelší povolené období podle čl. 19 odst. 2, požadované Francií mohlo dostat do konfliktu s budoucím vývojem politiky Společenství.Z výše uvedených důvodů může Komise navrhnout, aby povolení Francii uplatňovat odstupňované sazby daně z pohonných hmot bylo prodlouženo o další tři roky. Díky tomu bude Francie moci uplatňovat režim po celkovou dobu šesti let, jak Komise původně navrhla.4) KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných stranTento návrh vychází z žádosti Francie a týká se pouze tohoto členského státu.Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.Posouzení dopadůTento návrh se týká povolení pro jednotlivý členský stát, vydaného na jeho žádost.5) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUCílem návrhu je povolit Francii výjimku z obecných ustanovení směrnice Rady 2003/96/ES a umožnit jí uplatňovat v rámci stanovených limitů odstupňované sazby daně z plynového oleje a bezolovnatého benzínu s výjimkou plynového oleje používaného k obchodním účelům.Právní základČlánek 19 směrnice Rady 2003/96/ES.Zásada subsidiarityOblast nepřímého zdanění podle článku 93 Smlouvy o ES sama o sobě nespadá do výlučné pravomoci Společenství ve smyslu článku 5 Smlouvy o ES.Rámec pro výkon souběžných pravomocí členských států v této věci je však přísně vymezen platnými právními předpisy Společenství. Podle článku 19 směrnice 2003/96/ES může zavedení dalšího osvobození od daně nebo snížení ve smyslu uvedeného článku povolit členskému státu pouze Rada. Členské státy nemohou Radu nahradit.Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Snížení daně nepřekračuje rámec, který je potřeba k dosažení uvedeného cíle.Volba nástrojůNavrhovaný/é nástroj/e: rozhodnutí Rady.Článek 19 směrnice 2003/96/ES stanoví pouze tento druh opatření.6) ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYTímto opatřením nevzniká Společenství žádná finanční ani administrativní zátěž. Návrh tedy nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii uplatňovat odstupňované sazby daně z pohonných hmotRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na návrh Komise[7],s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny[8], a zejména na článek 19 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:1.  Rozhodnutí Rady 2005/767/ES povoluje Francii uplatňovat po dobu tří let odstupňované sazby daně z plynového oleje a bezolovnatého benzínu. O povolení bylo v té době zažádáno v souvislosti se správní reformou zahrnující decentralizaci některých zvláštních pravomocí, které byly dříve vykonávány na ústřední úrovni. Platnost rozhodnutí 2005/767/ES končí dnem 31. prosince 2009.2.  Dopisem ze dne 12. srpna 2009 požádala Francie o povolení pokračovat v uplatňování odstupňovaných sazeb daně za stejných podmínek po dobu dalších šesti let od uplynutí uvedené lhůty.3.  Rozhodnutí Rady 2005/767/ES bylo přijato na základě skutečnosti, že opatření požadované Francií splňuje požadavky uvedené v článku 19 směrnice. Zejména bylo usouzeno, že uvedené opatření nebude bránit řádnému fungování vnitřního trhu. Rovněž bylo usouzeno, že opatření je v souladu s příslušnými politikami Společenství.4.  Vnitrostátní opatření tvoří součást politiky zaměřené na posílení správní účinnosti zvýšením kvality veřejných služeb a snížením jejich nákladů a je rovněž součástí politiky subsidiarity. Poskytuje regionům další podnět ke zlepšování kvality jejich správy transparentním způsobem. V tomto ohledu rozhodnutí rady 2005/767/ES požaduje, aby snížení souvisela se socioekonomickou situací v jednotlivých regionech, ve kterých jsou uplatňována. Možnost uplatňovat snížení dosud využily pouze regiony s HDP nižším, než je průměr. Vnitrostátní opatření se celkově opírá o zvláštní politické důvody.5.  Z přísných limitů pro odstupňování sazeb podle jednotlivých regionů a ze skutečnosti, že je z opatření vyloučen plynový olej používaný k obchodním účelům, vyplývá, že nebezpečí narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu je velmi malé. Kromě toho uplatňování opatření doposud ukázalo, že regiony mají tendenci vybírat maximální dovolenou sazbu, což nadále snižuje jakoukoli možnost narušení hospodářské soutěže.6.  Nebyly oznámeny žádné překážky bránící řádnému fungování vnitřního trhu, ani pokud jde o oběh uvedených produktů jako produktů podléhajících spotřební dani.7.  Vnitrostátnímu opatření v té době předcházelo zvýšení daně odpovídající rozpětí pro regionální snížení. Na základě těchto skutečností a s ohledem na podmínky pro povolení a stejně tak i na získané zkušenosti se v této fázi nezdá, že by opatření bylo v rozporu s politikami Společenství v oblasti energetiky a klimatu.8.  Jak vyplývá z čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES, každé povolení udělené podle tohoto článku musí být přesně časově omezeno. Vzhledem k možnému budoucímu vývoji rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů je nutno toto povolení omezit na dobu tří let,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Francii se povoluje uplatňovat snížené sazby daně z bezolovnatého benzínu a plynového oleje používaných jako pohonné hmoty. Na plynový olej k obchodním účelům ve smyslu čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/96/ES se tato snížení nevztahují.2. Správním regionům lze povolit uplatňování odstupňovaných snížení, pokud jsou splněny tyto podmínky:-  a) snížení nepřesahují 35,4 EUR na 1 000 litrů bezolovnatého benzínu nebo 23,0 EUR na 1 000 litrů plynového oleje;-  b) snížení nejsou větší než rozdíl mezi úrovněmi zdanění plynového oleje k neobchodním účelům a plynového oleje k obchodním účelům;-  c) snížení se odvíjejí od objektivních socioekonomických podmínek regionů, v nichž se uplatňují;-  d) uplatňováním regionálních snížení nevzniká danému regionu konkurenční výhoda pro obchod v rámci Společenství.3. Snížené sazby musejí být v souladu s požadavky směrnice 2003/96/ES, a zejména s minimálními úrovněmi stanovenými v článku 7.Článek 2Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2010 a jeho použitelnost skončí dnem 31. prosince 2012..Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.V Bruselu dne […].Za RaduLaszlo KOVACS člen / členka Komise [1] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51); směrnice naposledy pozměněná směrnicemi 2004/74/ES a 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100).[2] Úř. věst. L 290, 4.11.2005, s. 25.[3] Návrh rozhodnutí Rady, kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii uplatňovat odstupňované sazby daně z pohonných hmot, KOM(2004) 597 v konečném znění.[4] V roce 2007 uplatňovaly snížené sazby následující regiony: Alsasko, Akvitánie, Auvergne, Burgundsko, Bretaň, Champagne-Ardennes, Korsika, Franche-Comté, Languedoc-Rousillon, Limousin, Midi-Pyrénées, Dolní Normandie, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Provence-Alpes-Côte d'Azur, Rhône-Alpes; v roce 2008 to byly regiony Korsika, Franche-Comté a Poitou-Charentes; v roce 2009 pak Korsika a Poitou-Charentes.[5] Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách), Úř. věst. L 214, 9.8.2008, s. 3.[6] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020, Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 136. V případě Francie se jedná o cíl snížení o 14 %.[7] Úř. věst. C , , s. .[8] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51.


|

52010PC0246

 Návrh rozhodnutí Rady o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Indonéskou republikou o některých aspektech leteckých služeb  /* KOM/2010/0246 konecném znení - NLE 2010/0131 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 26.5.2010KOM(2010)246 v konečném znění2010/0131 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Indonéskou republikou o některých aspektech leteckých služebDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Souvislosti návrhu |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Na základě rozsudků Soudního dvora ve věcech tzv. „otevřeného nebe“ pověřila Rada dne 5. června 2003 Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dohod dohodou na úrovni Unie[1] („horizontální mandát“). Cílem takových dohod je umožnit všem leteckým dopravcům Evropské unie nediskriminační přístup na trasy mezi Evropskou unií a třetími zeměmi a uvést dvoustranné dohody o leteckých službách uzavřené mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi v soulad s právem Evropské unie. |120 | Obecné souvislosti Mezinárodní vztahy mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi v oblasti letectví jsou obvykle upraveny dvoustrannými dohodami o leteckých službách uzavřenými mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi, jejich přílohami a jinými souvisejícími dvoustrannými či vícestrannými ujednáními. Tradičními doložkami o určení ve dvoustranných dohodách členských států o leteckých službách se porušují právní předpisy Evropské unie. Tyto doložky umožňují třetí zemi zamítnout, zrušit nebo pozastavit povolení nebo schválení leteckého dopravce, který byl určen členským státem Evropské unie, není však významným dílem ve vlastnictví tohoto členského státu či jeho státních příslušníků a ani nepodléhá jejich faktické kontrole. Tato skutečnost byla shledána jako diskriminační vůči dopravcům Evropské unie, kteří jsou usazeni na území některého členského státu, které však vlastní a kontrolují státní příslušníci jiných členských států. To odporuje článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, jež státním příslušníkům členských států Evropské unie, kteří uplatnili svou svobodu usazování, zaručuje, že s nimi bude v jiném členském státě zacházeno stejným způsobem jako se státními příslušníky tohoto členského státu. Existují další oblasti, například zdanění leteckých pohonných hmot či tarify zavedené leteckými dopravci ze třetích zemí na trasách uvnitř EU, u kterých by měl být zajištěn soulad s právními předpisy Evropské unie prostřednictvím změny či doplnění stávajících ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Ustanovení dohody nahrazují nebo doplňují stávající ustanovení 18 dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Indonéskou republikou. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Dohoda podpoří základní cíl vnější politiky Evropské unie v oblasti letectví uvedením stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách do souladu s právem Evropské unie. |2. Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů |Konzultace zúčastěných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Během jednání probíhala konzultace s členskými státy Evropské unie i zástupci odvětví. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Připomínky vznesené členskými státy Evropské unie i zástupci odvětví byly vzaty do úvahy. |3. Právní stránka návrhu |305 | Shrnutí navrhovaných opatření V souladu s postupy a směrnicemi v příloze „horizontálního mandátu“ vyjednala Komise s Indonéskou republikou dohodu, která nahrazuje některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Indonéskou republikou. Článek 2 dohody nahrazuje tradiční doložky o určení doložkou Společenství o určení, která všem dopravcům Evropské unie umožňuje užívat výhod plynoucích z práva usazování. Článek 4 se zabývá zdaněním leteckých pohonných hmot, jež bylo harmonizováno směrnicí Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, zejména čl. 14 odst. 2 uvedené směrnice. Článek 5 řeší případné rozpory s předpisy Evropské unie v oblasti hospodářské soutěže. |310 | Právní základ Ustanovení čl. 100 odst. 2, čl. 218 odst. 5 a čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie. |329 | Zásada subsidiarity Návrh je založen výhradně na „horizontálním mandátu“ uděleném Radou s ohledem na problematiku obsaženou v právu Evropské unie a dvoustranných dohodách o leteckých službách. |Zásada proporcionality Dohoda změní či doplní ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách pouze v rozsahu nezbytném k zajištění souladu s právem Evropské unie. |Volba nástrojů |342 | Dohoda mezi Evropskou unií a Indonéskou republikou je nejúčinnějším nástrojem pro uvedení všech stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Indonéskou republikou do souladu s právními předpisy Evropské unie. |4. Rozpočtové důsledky |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie. |5. Další informace |510 | Zjednodušení |511 | Návrhem se zjednodušují právní předpisy. |512 | Příslušná ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropské unie a Indonéskou republikou budou nahrazena či doplněna ustanoveními jedné dohody Evropské unie. |570 | Podrobné vysvětlení návrhu V souladu s obvyklým postupem při podpisu a uzavírání mezinárodních dohod se Rada žádá, aby schválila rozhodnutí o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Indonéskou republikou o některých aspektech leteckých služeb a aby jmenovala osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Evropské unie. |2010/0131 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Indonéskou republikou o některých aspektech leteckých služebRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise[2],vzhledem k těmto důvodům:1.  Svým rozhodnutím ze dne 5. června 2003 pověřila Rada Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou na úrovni Unie.2.  Komise jménem Unie sjednala s Indonéskou republikou dohodu o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady ze dne 5. června 2003.3.  S výhradou možného uzavření dohody k pozdějšímu datu je třeba dohodu, kterou Komise sjednala, podepsat a prozatímně uplatňovat,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1S výhradou uzavření uvedené dohody se schvaluje podpis dohody mezi Evropskou unií a Indonéskou republikou o některých aspektech leteckých služeb jménem Unie.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2S výhradou uzavření dohody se předseda Rady zmocňuje jmenovat osobu oprávněnou nebo osoby oprávněné podepsat dohodu jménem Unie.Článek 3Než dohoda vstoupí v platnost, je třeba ji prozatímně uplatňovat, a to od prvního dne prvního měsíce po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů potřebných pro tento účel[3].Článek 4Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 8 odst. 2 dohody.Článek 5Toto rozhodnutí vstoupí v platnost v den jeho přijetí.Článek 6Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Rozhodnutí Rady 11323/03 ze dne 5. června 2003 (vyhrazený dokument).[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Datum, od kdy bude dohoda prozatímně uplatňována, bude zveřejněno generálním sekretariátem Rady v Úředním věstníku Evropské unie .


Důležité právní upozornění

|

52009PC0619

Návrh rozhodnutí Rady o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2010–2011  /* KOM/2009/0619 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 4.11.2009KOM(2009)619 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2010–2011DŮVODOVÁ ZPRÁVAVnitřní dohoda a finanční nařízení 10. ERF uvádí nový postup týkající se výzev k úhradě příspěvků členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu. Podle článku 157 finančního nařízení se tento nový postup použije poprvé pro příspěvky rozpočtového roku 2009.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení se současný návrh týká:-  stropu pro roční výši příspěvku pro rok 2011;-  roční výše příspěvku pro rok 2010 a-  výše první splátky příspěvku pro rok 2010.V souladu s čl. 57 odst. 7 finančního nařízení je zvlášť uvedena částka spravovaná Komisí a částka spravovaná EIB.V souladu s článkem 145 finančního nařízení zaslala EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení Rada o tomto návrhu musí rozhodnout do 15. listopadu 2009 a členské státy musí první splátku příspěvku uhradit nejpozději do 21. ledna 2010.Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Výzvy k úhradě, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se tudíž vztahují k částkám z 9. ERF.Nakonec se připomíná, že čl. 60 odst. 1 finančního nařízení stanoví, že není-li splátka příspěvku uhrazena ve stanovené lhůtě, bude příslušný členský stát muset zaplatit úroky z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2010–2011RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států zasedajících v Radě o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[1], a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedené dohody,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[2], a zejména na článek 7 uvedené dohody,s ohledem na finanční nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond ze dne 18. února 2008, dále jen „finanční nařízení 10. ERF“[3], a zejména na článek 57 a čl. 58 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Článek 157 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že postup podle článků 57 až 61 tohoto nařízení se použije poprvé pro rok 2009. Podle tohoto postupu Komise předloží k 15. říjnu 2009 návrh, který se týká a) stropu roční výše příspěvku pro rok 2011, b) roční výše příspěvku pro rok 2010 a c) výše první splátky příspěvku pro rok 2010. Rada o tomto návrhu rozhodne do 15. listopadu 2009 a členské státy uhradí první splátku příspěvku pro rozpočtový rok 2010 nejpozději do 21. ledna 2010.(2) Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF nicméně stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Je proto vhodné vyzvat k poskytnutí prostředků v rámci 9. ERF také na základě čl. 10 odst. 1 vnitřní dohody 9. ERF.(3) V souladu s čl. 145 prvním pododstavcem finančního nařízení pro 10. ERF zaslala Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Strop pro roční výši příspěvku pro rok 2011 je pro Komisi stanoven na 3 950 000 000 EUR a pro EIB na 220 000 000 EUR.Článek 2Roční výše příspěvku pro rok 2010 je pro Komisi stanovena na 3 500 000 000 EUR a pro EIB na 240 000 000 EUR.Článek 3Příspěvky, které členské státy poskytnou Komisi a Evropské investiční bance v rámci první splátky roku 2010, jsou shrnuty v tabulce v příloze.Článek 4Toto rozhodnutí se použije ode dne jeho přijetí.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno členským státům přispívajícím do 9. ERF.V Bruselu dneZa RadupředsedaPŘÍLOHAPrvní splátka příspěvku za rok 2010 (v eurech)[pic][1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.[3] Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.[4] Úř. věst. C… ,… , s. .


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 13.7.2016
            COM(2016) 462 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o mobilizaci prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku v návaznosti na zemětřesení, které postihlo oblast Jónských ostrovů v listopadu 2015

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Toto rozhodnutí se týká mobilizace prostředků ve výši 1 651 834 EUR z Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) v návaznosti na zemětřesení, k němuž došlo v Řecku. K financování celé této mobilizace se využije část z 50 000 000 EUR v prostředcích na závazky a platby, které již byly zapsány do rozpočtu na rok 2016, čímž není zapotřebí opravný rozpočet.

               2.INFORMACE A PODMÍNKY

               Dne 5. února 2016 Komise obdržela žádost o finanční pomoc z fondu v souvislosti s katastrofou v Řecku, k níž došlo dne 17. listopadu 2015 (zemětřesení, které postihlo oblast Jónských ostrovů, zejména ostrovy Lefkada a Kefalonia). Komise žádost důsledně posoudila podle nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  1
                (dále jen „nařízení“), a zejména podle jeho článků 2, 3 a 4. Nejdůležitější fakta, která z tohoto posouzení vyplynula, jsou shrnuta v níže uvedených bodech.

               1)Řecko podalo žádost o finanční příspěvek z fondu dne 5. února 2016, tedy ve lhůtě dvanácti týdnů po zaznamenání prvních škod dne 17. listopadu 2015 (ostrov Lefkada). Žádost byla předložena s odvoláním na „regionální katastrofu“ podle čl. 2 odst. 3 nařízení. V reakci na dotaz Komise byly dne 9. března 2016 prezentovány aktualizované informace.

               2)Řecko při podávání žádosti vyjádřilo zájem, aby mu byla část předpokládaných příspěvků z fondu vyplacena předem. Komise v předběžném posouzení žádostí dospěla k závěru, že byly splněny podmínky stanovené v článku 4a nařízení.

               3)Rozhodnutím Komise C(2016) 1772 ze dne 18. března 2016 byla Řecku poskytnuta záloha ve výši 164 798 EUR, což odpovídalo 10 % předpokládaného finančního příspěvku z fondu.

               4)Řecké orgány zpočátku odhadovaly celkové přímé škody na 65 919 000 EUR. Dne 9. března 2016 řecké orgány předložily aktualizaci žádosti, zvyšující celkové přímé škody na 66 073 345 EUR. Aktualizovaná částka škod představuje 2,1 % regionálního HDP zasaženého regionu NUTS 2 – Jónské ostrovy (3 137 milionů EUR, na základě údajů Eurostatu za rok 2014
                  2
                pro EL62) a tudíž překračuje prahovou hodnotu ve výši 1,5 % regionálního HDP stanovenou v nařízení, od které se katastrofa považuje za regionální katastrofu.

               5)Celkové přímé škody jsou základem pro výpočet výše finančního příspěvku z fondu. Finanční příspěvek lze využít pouze na financování základních záchranných opatření a opatření na obnovu ve smyslu článku 3 nařízení.

               6)Pokud jde o dopad a následky katastrofy, řada katastrofálních zemětřesení dosahujících síly 6,1 stupně Richterovy škály zasáhla ostrov Lefkada ráno dne 17. listopadu 2015. Škody byly rovněž zaznamenány v severních částech ostrovů Ithaka a Kefalonia. Po hlavním zemětřesení následovalo několik dalších otřesů. Dvě osoby přišly o život a osm bylo zraněno. Podle seismologů zemětřesení posunulo ostrov Lefkada o 36 cm na jih. Okamžitě bylo aktivováno řecké operační středisko civilní ochrany a zasaženému obyvatelstvu bylo poskytnuto dočasné ubytování, přístřeší a jídlo. Zemětřesení poškodilo 120 bytových jednotek, z nichž 20 bylo shledáno neobyvatelnými. Kromě toho byly také oznámeny rozsáhlé škody provinční a komunální infrastrukturní sítě, soukromých i veřejných budov (včetně místní nemocnice), jiné infrastruktury (přístavů, biologických sítí) a kulturních míst (hlavně kostelů). Sesuvy půdy pohřbily a zničily několik turisticky významných pláží na západě ostrova.

               7)Náklady na základní záchranná opatření, která jsou způsobilá pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, byly řeckými orgány odhadnuty na 52,374 milionu EUR a byly rozčleněny podle druhu opatření. Nejvíce nákladů (více než 38 milionů EUR) vzniklo v odvětví dopravy. Druhý největší podíl představují náklady na ochranu kulturního dědictví  přesahující 7 milionů EUR.

               8)Zasažená oblast je „méně rozvinutým regionem“ ve smyslu klasifikace pro účely evropských strukturálních a investičních fondů (2014–2020). Řecké orgány Komisi neoznámily, že by měly v úmyslu přesunout na obnovu postižených oblastí prostředky z programu v rámci ESI fondů.

               9)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, s Řeckem se v současné době nevede žádné řízení o nesplnění povinnosti. Řecko, jedna ze seismicky nejaktivnějších zemí v Evropě, usiluje o vytvoření rámce pro prevenci a řízení rizika přírodních katastrof. První řecké nařízení o zemětřesení (EAK-2000) vstoupilo v platnost v roce 1959 a od té doby doznalo několika změn. Nařízení bylo doplněno v roce 2003 přidáním nové mapy seismických rizikových oblastí. Organizace pro prognózy zemětřesení a ochranu proti němu (OASP) je veřejnoprávním subjektem pod dohledem ministerstva pro infrastrukturu, dopravu a sítě a snaží se minimalizovat ničivé následky zemětřesení.

               10)Ke dni podání žádosti nebylo proti Řecku vedeno řízení o nesplnění povinnosti ohledně právních předpisů Unie souvisejících s charakterem předmětné katastrofy.

               11)Řecké orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Nařízení Rady (EU, EURATOM) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  3
               , a zejména článek 10 uvedeného nařízení, umožňuje mobilizaci prostředků z Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) v mezích ročního stropu 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011) nad rámec příslušných okruhů finančního rámce. Podmínky způsobilosti pro příspěvek z fondu jsou podrobně uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 661/2014 ze dne 15. května 2014. Způsoby mobilizace prostředků z fondu jsou stanoveny v bodě 11 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  4
               .

               Jelikož hlavním důvodem pro zřízení fondu byla solidarita, Komise je názoru, že pomoc z fondu by měla být progresivní. To znamená, že v souladu s dosavadní praxí by na část škody, která přesahuje strop pro mobilizaci fondu v případě „závažné katastrofy“ (tj. 0,6 % HND nebo 3 miliardy EUR v cenách roku 2011, podle toho, která částka je nižší), měla být poskytnuta pomoc vypočítaná podle vyšší sazby než na část škody do výše uvedeného stropu. V minulosti se při stanovování příspěvků na závažné katastrofy používala sazba 2,5 % z objemu celkových přímých škod, jenž byl pod úrovní stropu, a 6 % z objemu škod, jenž strop převyšoval. U regionálních katastrof a katastrof uznávaných v rámci ustanovení o „sousední zemi“ činí sazba 2,5 %.

               Příspěvek nesmí přesáhnout celkové odhadované náklady na způsobilá opatření. Metodika pro výpočet pomoci z Fondu solidarity byla stanovena ve výroční zprávě Fondu solidarity (2002–2003) a schválena Radou a Evropským parlamentem.

               V reakci na žádost Řecka byla pomoc z Fondu solidarity vypočtena na základě odhadu celkových přímých škod takto:

                        Katastrofa

                        Přímé škody
                        (v milionech EUR)

                        2,5 % přímých škod do výše stropu
                        (EUR)

                        6 % přímých škod převyšujících strop

                        Celková výše navrhované pomoci
                        (EUR)

                        ŘECKO

                        66,073

                        1 651 834

                        –

                        1 651 834

                        CELKEM

                        1 651 834

               Na výplaty záloh byla v době přijetí rozpočtu na rok 2016 mobilizována částka 50 000 000 EUR a  odpovídající prostředky na závazky a platby byly zaneseny do rozpočtu. Po prostudování žádosti
                  5
                a po zvážení maximálního možného příspěvku z fondu navrhuje Komise mobilizovat fond tak, že se využije 1 651 834 EUR ze zmiňovaných 50 000 000 EUR, které byly v souhrnném rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2016 zvlášť mobilizovány na zálohy.

               Protože již byla vyplacena částka ve výši 164 798 EUR v rámci 10% záloh, podle čl. 4a odst. 2 nařízení zbývá žadatelům vyplatit 1 487 036 EUR.

               Po vyplacení výše uvedených záloh zůstalo v rozpočtu na výplaty záloh 49 835 202 EUR. V souladu s bodem 11 interinstitucionální dohody, který stanoví možnost přerozdělení prostředků, Komise navrhuje, aby bylo 1 487 036 EUR potřebných pro Řecko uhrazeno z tohoto dostupného zůstatku. Po vyplacení zbývající částky zůstane na další zálohy, které by mohly být zapotřebí v roce 2016, k dispozici částka ve výši 48 348 166 EUR. Na základě aktuálně dostupných informací se má za to, že pokud by byly do konce roku podány nové žádosti, tento zůstatek bude dostačovat.

               V případě neshody bude zahájen třístranný rozhovor v souladu s bodem 11 interinstitucionální dohody
                  6
               .

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o mobilizaci prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku v návaznosti na zemětřesení, které postihlo oblast Jónských ostrovů v listopadu 2015

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
                  7
               , a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  8
               , a zejména na bod 11 uvedené dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Cílem Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a flexibilně reagovat na mimořádné situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem oblastí postižených přírodními katastrofami.

               (2)Výše fondu nemá přesáhnout maximální roční částku 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  9
               .

               (3)V návaznosti na zemětřesení, které zasáhlo oblast Jónských ostrovů v listopadu 2015, předložilo Řecko dne 5. února 2016 žádost o mobilizaci prostředků z fondu.

               (4)Žádost Řecka splňuje požadavky pro poskytnutí finanční pomoci z fondu, jak je stanoveno v článku 4 nařízení (ES) č. 2012/2002.

               (5)Z fondu by proto měly být mobilizovány prostředky na finanční příspěvek Řecku.

               (6)Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/252
                  10
                byly na výplaty záloh za rozpočtový rok 2016 z Fondu solidarity Evropské unie mobilizovány postředky na závazky a platby ve výši 50 000 000 EUR. Tyto prostředky byly využity pouze ve velmi omezené míře. V důsledku toho existuje prostor pro financování celé částky této mobilizace prostřednictvím přerozdělení prostředků dostupných pro výplaty záloh v souhrnném rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016.

               (7)Aby byly prostředky z fondu uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od data jeho přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016 se z Fondu solidarity Evropské unie mobilizuje částka 1 651 834 EUR ve prospěch Řecka, ve formě prostředků na závazky a platby.

               Celá mobilizovaná částka uvedená v prvním odstavci je financována z prostředků mobilizovaných na výplaty záloh v rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016 a částka dostupná pro zálohy se odpovídajícím způsobem snižuje.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se ode dne … [datum přijetí].*

                  11V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda / předsedkyně
                        předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3).

                     (2)
                  Tento údaj je založen na nejnovějších údajích Eurostatu z května 2016. V okamžiku obdržení žádosti byla prahová hodnota stanovena výpočtem založeným na předběžných (vyšších) údajích, a v důsledku toho se tato předběžně vypočítaná prahová hodnota ve výši 48,7 milionu EUR snížila na 47,1 milionu EUR. V obou případech byla prahová hodnota splněna a na výši navrhované podpory tak toto snížení nemá vliv.

                     (3)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (4)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (5)
                  Sdělení Komisi C(2016) 3872.

                     (6)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (7)
                  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (8)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (9)
                  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (10)
                  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/252 ze dne 25. listopadu 2015 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie na výplaty záloh (Úř. věst. L 47, 24.2.2016, s. 5).

                     (11)
                   Parlament před vyhlášením v Úředním věstníku vloží datum přijetí.