               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.10.2016
            COM(2016) 668 final
            2016/0329(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskem, Norským královstvím a Tureckem v rámci všeobecného systému preferencí Evropské unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Návrh souvisí s reformou pravidel původu v rámci systému GSP z roku 2010 zavedenou nařízením (EU) č. 1063/2010 ze dne 18. listopadu 2010, kterým se změnilo nařízení (EHS) č. 2454/93.

               Touto reformou bylo do systému kumulace původu, který do té doby fungoval mezi Unií, Švýcarskem a Norskem, podmínečně zahrnuto Turecko.

               Tato reforma zároveň zavedla nový systém osvědčení o původu vydaných registrovanými vývozci, jehož uplatňování bylo odloženo do 1. ledna 2017.

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba revidovat stávající právní nástroj použitelný pro systém kumulace původu mezi Unií a Norskem. To je cílem tohoto návrhu.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Návrh je v souladu se společnou obchodní politikou, zejména v celní oblasti, s volným pohybem zboží a s pravidly původu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Nepoužije se.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Smlouva o fungování Evropské unie, a zejména čl. 218 odst. 6 této smlouvy,
                  rozhodnutí Rady 2001/101/ES ze dne 5. prosince 2000.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Návrh souvisí se společnou obchodní politikou, která je ve výlučné pravomoci Unie.

               •Proporcionalita

               Tento návrh je v souladu se zásadou proporcionality, jelikož jeho účinky jsou přísně omezeny na to, co je nezbytné pro rozšíření kumulace, která funguje ve vztahu k produktům původu ze Švýcarska a Norska, na Turecko.

               •Volba nástroje

               Podle čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada na návrh vyjednavače rozhodnutí o uzavření dohody. Toto je návrh takového rozhodnutí.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nepoužije se.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Z konzultací se zúčastněnými stranami vyplynula dohoda plně vyhovující ve všech jejích aspektech.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nepoužije se.

               •Posouzení dopadů

                  Posouzení dopadů nebylo provedeno s odkazem na průvodní plán a pokyny týkající se zlepšování právní úpravy, protože návrh se týká kumulace původu mezi Unií, Švýcarskem, Norskem a případně Tureckem, tedy systému, který již existuje a který se nyní upraví tak, aby splňoval technické požadavky vyplývající ze zavedení systému REX od 1. ledna 2017.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nepoužije se.

               •Základní práva

                  Návrh nemá žádné důsledky z hlediska ochrany základních práv.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Nepoužije se.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Opatření budou pravidelně posuzovat smluvní strany, které budou pravidelně v kontaktu a v souvislosti se zavedením systému REX se budou se zúčastňovat školení a jednání.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nepoužije se.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Předchozí dohoda ve formě výměny dopisů mezi Společenstvím a každou ze zemí ESVO poskytující celní preference v rámci systému všeobecných preferencí (Norskem a Švýcarskem), kterou se stanoví, že se zbožím se složkou norského nebo švýcarského původu se bude po jeho příchodu na celní území Společenství zacházet jako se zbožím se složkou, která pochází ze Společenství, a která byla schválena jménem Evropského společenství (rozhodnutí Rady ze dne 5. prosince 2000), musí být nahrazena novou dohodou, aby se zohlednila reforma pravidel původu v rámci systému GSP přijatá nařízením č. 1063/2010 ze dne 18. listopadu 2010. Jednání o této nové dohodě byla s Norskem vedena a uzavřena na základě zmocnění, které Rada udělila Komisi dne 8. března 2012.

               2016/0329 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskem, Norským královstvím a Tureckem v rámci všeobecného systému preferencí Evropské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Podle čl. 41 písm. b) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446
                  1
                jsou produkty, které byly získány v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku a obsahují materiály, které zde nebyly zcela získány, považovány za produkty mající svůj původ ve zvýhodněné zemi, jestliže byly tyto materiály dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 45 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci (systém kumulace).

               (2)Podle článku 54 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 se systém kumulace použije pod podmínkou, že Norsko udělí na základě reciprocity stejné zacházení produktům pocházejícím ze zvýhodněných zemí, které zapracovávají materiály pocházející z Unie.

               (3)Pokud jde o Norsko, tento systém kumulace byl původně zaveden prostřednictvím dohody ve formě výměny dopisů mezi Unií a Norskem. Tato výměna dopisů proběhla dne 29. ledna 2001 poté, co ji Rada schválila rozhodnutím 2001/101/ES
                  2
               .

               (4)Aby zajistilo uplatňování pojmu původ odpovídajícího pojmu definovanému v pravidlech původu v rámci systému všeobecných celních preferencí („GSP“) Unie, změnilo Norsko svá pravidla původu v rámci systému GSP. Proto je nezbytné dohodu ve formě výměny dopisů mezi Unií a Norskem revidovat.

               (5)Systém vzájemného uznávání náhradních osvědčení o původu zboží na tiskopise A Unií, Norskem a Švýcarskem by měl podle revidované výměny dopisů pokračovat a měl by být podmíněně uplatňován Tureckem, aby se usnadnil obchod mezi Unií, Norskem, Švýcarskem a Tureckem.

               (6)Pravidla původu v rámci systému GSP Unie navíc počítají se zavedením nového systému pro vydávání dokladů o původu registrovanými vývozci, který se použije ode dne 1. ledna 2017. Změny v dohodě ve formě výměny dopisů je třeba provést i v tomto ohledu.

               (7)Při přípravě na uplatňování tohoto nového systému a s ním souvisejících pravidel zmocnila Rada dne 8. března 2012 Komisi ke sjednání dohody ve formě výměny dopisů s Norskem, která se týká vzájemného uznávání náhradních osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo náhradních deklarací o původu a stanoví, že s produkty se složkou norského, švýcarského nebo tureckého původu se má po jejich příchodu na celní území Unie zacházet jako s produkty se složkou, která pochází z Unie.

               (8)Jednání s Norskem vedená Komisí vyústila v dohodu ve formě výměny dopisů.

               (9)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskem, Norským královstvím a Tureckem v rámci všeobecného systému preferencí Evropské unie (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.

               Znění dohody ve formě výměny dopisů se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Evropské unie oznámení uvedené v bodě 18 dohody ve formě výměny dopisů, a vyjádřit tím souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2017.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 ze dne 28. července 2015, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie (Úř. věst. L 343, 29.12.2015, s. 1).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady 2001/101/ES ze dne 5. prosince 2000 o schválení dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a každou ze zemí ESVO poskytující celní preference v rámci systému všeobecných preferencí (Norskem a Švýcarskem), kterou se stanoví, že se zbožím se složkou norského nebo švýcarského původu se bude po jeho příchodu na celní území Společenství zacházet jako se zbožím se složkou, která pochází ze Společenství (dohoda o vzájemnosti) (Úř. věst. L 38, 8.2.2001, s. 24).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.10.2016
            COM(2016) 668 final
            PŘÍLOHA
            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskem, Norským královstvím a Tureckem v rámci všeobecného systému preferencí Evropské unie

               Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskem, Norským královstvím a Tureckem v rámci všeobecného systému preferencí Evropské unie

               A. Dopis Unie

                     …, …

                     (místo a datum)

               Vážený pane,

               1. Evropská unie (dále jen „Unie“) a Norské království (dále jen „Norsko“) jako strany této dohody potvrzují, že obě strany používají pro účely systému všeobecných preferencí (dále jen systém „GSP“) podobná pravidla původu, jejichž obecné zásady jsou následující:

               a)definice pojmu „původní produkty“ založená na týchž kriteriích;

               b)ustanovení o regionální kumulaci původu;

               c)ustanovení o uplatňování kumulace na materiály, které ve smyslu jejich pravidel původu v rámci systému GSP pocházejí z Unie, Švýcarska, Norska nebo Turecka;

               d)ustanovení o všeobecné toleranci pro nepůvodní materiály;

               e)ustanovení o nezměnitelnosti produktů ze zvýhodněné země;

               f)ustanovení o vydávání nebo vystavování náhradních dokladů o původu zboží;

               g)požadavek na správní spolupráci s příslušnými orgány ve zvýhodněných zemích v záležitostech dokladů o původu zboží.

               2. Unie a Norsko uznávají, že materiály pocházející ve smyslu jejich příslušných pravidel původu v rámci systému GSP z Unie, Švýcarska, Norska nebo Turecka získávají původ země, zvýhodněné v rámci systému GSP kterékoli ze stran, pokud byly v dané zvýhodněné zemi opracovány nebo zpracovány nad rámec operací považovaných za nedostatečné pro to, aby byl produktu udělen status původního produktu. Tento pododstavec se vztahuje na materiály pocházející ze Švýcarska a Turecka, s výhradou splnění podmínek stanovených v odstavcích 15 (Švýcarsko) a 16 (Turecko).

               Celní orgány členských států Unie a Norska si vzájemně poskytnou veškerou vhodnou správní pomoc, zvláště pro účely následného ověření dokladů o původu zboží v případě materiálů uvedených v předchozím pododstavci. Použijí se ustanovení o správní spolupráci obsažená v protokolu č. 3 k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím ze dne 14. května 1973.

               Ustanovení tohoto odstavce se nepoužijí na produkty kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží přijatého Světovou celní organizací zřízenou Úmluvou o zřízení Rady pro celní spolupráci, podepsanou v Bruselu dne 15. prosince 1950 (dále jen „harmonizovaný systém“).

               3. Unie a Norsko se zavazují, že budou přijímat náhradní doklady o původu zboží ve formě náhradních osvědčení o původu zboží na tiskopise A (dále jen „náhradní osvědčení“) vydané celními orgány druhé strany a náhradní deklarace o původu vystavené přeposílateli zboží druhé strany, kteří byli za tímto účelem registrováni.

               Každá strana může posoudit způsobilost pro preferenční zacházení s produkty, pro které jsou vydány náhradní doklady o původu zboží, v souladu s vlastními právními předpisy.

               4. Každá strana zajistí, aby byly před vydáním nebo vystavením náhradního dokladu o původu zboží dodrženy tyto podmínky:

               a)náhradní doklady o původu zboží mohou být vydány nebo vystaveny pouze v případě, že původní doklady o původu zboží byly vydány nebo vystaveny v souladu s platnými právními předpisy Unie nebo Norska;

               b)pouze pokud zboží nebylo propuštěno do volného oběhu v jedné straně, může být pro účely zaslání všech nebo některých produktů, pro které byl vydán původní doklad o původu zboží, uvedenou stranou druhé straně doklad o původu zboží nebo náhradní doklad o původu zboží nahrazen jedním nebo více náhradními doklady o původu zboží;

               c)produkty zůstanou pod celním dohledem v přeposílající straně a nebudou pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny ani podrobeny operacím kromě těch, které je mají uchovat v dobrém stavu („zásada nezměnitelnosti“);

               h)v případě, že produkty získaly status původu na základě odchylky od pravidel původu poskytnuté jednou stranou, náhradní doklady o původu zboží se nevydají ani nevystaví, pokud jsou tyto produkty přeposílány druhé straně;

               i)celní orgány mohou vydat nebo přeposílatelé vystavit náhradní doklady o původu zboží, pokud získají produkty, které mají být přeposlány na území druhé strany, status původu prostřednictvím regionální kumulace;

               j)celní orgány mohou vydat nebo přeposílatelé vystavit náhradní doklady o původu zboží, pokud není produktům, které mají být přeposlány na území druhé strany, přeposílající stranou uděleno preferenční zacházení.

               5. Pro účely odst. 4 písm. c) platí toto:

               Pokud se zdá, že existují odůvodněné pochybnosti, pokud jde o dodržení zásady nezměnitelnosti, mohou celní orgány strany, která je zemí konečného určení, požádat deklaranta, aby poskytl důkaz o dodržení této zásady, který je možno poskytnout libovolným způsobem.

               Na žádost přeposílatele potvrdí celní orgány přeposílající strany, že produkty zůstaly po dobu jejich pobytu na území této strany pod celním dohledem a že celní orgány během jejich uskladnění na území této strany nevydaly žádné povolení, aby byly pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny operacím kromě těch, které je mají uchovat v dobrém stavu.

               Je-li náhradním dokladem náhradní osvědčení, nevyžadují celní orgány strany, která je zemí konečného určení, osvědčení, že nedošlo k manipulaci, pro dobu, kdy se produkty nacházely u druhé strany.

               6. Každá strana zajistí, aby:

               a)
                     v případě, že náhradní doklady o původu zboží odpovídají původním dokladům o původu zboží vydaným nebo vystaveným v zemi zvýhodněné v rámci systému GSP Unie nebo Norska, celní orgány členských států Unie a Norska si vzájemně poskytnou veškerou vhodnou správní pomoc pro účely následného ověření těchto náhradních dokladů o původu zboží. Na žádost strany, která je zemí konečného určení, zahájí celní orgány přeposílající strany postup následného ověření příslušných původních dokladů o původu zboží a provedou následné kroky;

               b)
                     v případě, že náhradní doklady o původu zboží odpovídají původním dokladům o původu zboží vydaným nebo vystaveným v zemi, která je zvýhodněná výhradně v rámci systému GSP strany konečného určení, zahájí tato strana postup následného ověření původních dokladů o původu zboží ve spolupráci se zvýhodněnou zemí. Původní doklady o původu zboží, které odpovídají ověřovaným náhradních dokladům o původu zboží, nebo případně kopie původních dokladů o původu zboží, které odpovídají ověřovaným náhradním dokladům o původu zboží, poskytnou celní orgány přeposílající strany celním orgánům strany, která je zemí konečného určení, aby jim umožnily zahájit postup následného ověření.

               7. Každá strana zajistí, aby:

               a)v pravém horním poli každého náhradního osvědčení byl uveden název země zprostředkující přeposlání, v níž se osvědčení vydává;

               b)pole 4 obsahovalo slova „replacement certificate“ nebo „certificat de remplacement“ a datum vydání původního osvědčení o původu zboží na tiskopise A a jeho pořadové číslo;

               c)v poli 1 bylo uvedeno jméno přeposílatele;

               d)v poli 2 může být uvedeno jméno konečného příjemce;

               e)všechny údaje o přeposlaných produktech uvedené v původním osvědčení byly přeneseny do polí 3 až 9;

               f)v poli 10 mohou být uvedeny odkazy na fakturu přeposílatele;

               g)celní orgán, který náhradní osvědčení vydal, to potvrdil v poli 11. Odpovědnost tohoto orgánu je omezena na vydání náhradního osvědčení. Údaje obsažené v poli 12 o zemi původu a zemi konečného určení musí být převzaty z původního osvědčení o původu zboží na tiskopise A. Přeposílatel podepíše osvědčení o původu zboží v poli 12. Přeposílatel, který podepsal pole 12 v dobré víře, neodpovídá za správnost údajů uvedených v původním osvědčení o původu zboží na formuláři A;

               h)celní orgán, který byl požádán, aby vydal náhradní osvědčení, poznamená v původním osvědčení o původu zboží na tiskopise A hmotnost, počet a povahu zasílaných produktů a vyznačí v něm pořadová čísla všech příslušných náhradních osvědčení. Žádost o náhradní osvědčení a původní osvědčení o původu zboží na tiskopise A uchovává po dobu nejméně tří let;

               i)náhradní osvědčení o původu zboží musí být v angličtině nebo ve francouzštině.

               8. Každá strana zajistí, aby:

               a)přeposílatel zaznamenal do náhradní deklarace o původu:

               1)veškeré údaje týkající se přeposílaných produktů převzaté z původního dokladu o původu zboží;

               2)datum vystavení původního dokladu o původu zboží;

               3)údaje o původním dokladu o původu zboží, případně včetně informací o kumulaci uplatněné na zboží, na které se vztahuje deklarace o původu;

               4)jméno, adresu a své číslo jakožto registrovaného vývozce;

               5)jméno a adresu příjemce v Unii nebo v Norsku;

               6)místo a datum vystavení deklarace o původu nebo vydání osvědčení o původu zboží;

               b)každá náhradní deklarace o původu se označí slovy „Replacement statement“ nebo „Attestation de remplacement“;

               c)náhradní deklarace o původu vystaví přeposílatelé registrovaní v elektronickém systému autocertifikace/samopotvrzování původu zboží vývozci, tzv. systému registrovaných vývozců (REX), bez ohledu na hodnotu původních produktů obsažených v původní zásilce;

               d)v případě, že je doklad o původu zboží nahrazen, zaznamená přeposílatel do původního dokladu o původu zboží:

               1)datum vystavení náhradní deklarace (náhradních deklarací) o původu a množství zboží, na které se náhradní deklarace o původu vztahuje (vztahují);

               2)jméno a adresu přeposílatele;

               3)jméno a adresu příjemce nebo příjemců v Unii nebo v Norsku;

               e)původní deklarace o původu se označí slovem „Replaced“ nebo „Remplacé“;

               f)náhradní deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data jejího vystavení;

               g)náhradní deklarace o původu musí být v angličtině nebo ve francouzštině.

               9. Původní doklady o původu zboží a kopie náhradních dokladů o původu zboží uchovává přeposílatel po dobu nejméně tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byly náhradní doklady o původu zboží vydány nebo vystaveny.

               10. Strany souhlasí s tím, že se podělí o náklady systému REX v souladu se způsoby spolupráce, jež budou stanoveny příslušnými orgány stran.

               11. Veškeré neshody mezi stranami vyplývající z výkladu nebo provádění této dohody se řeší výhradně na základě dvoustranného jednání mezi stranami. Pokud neshody mohou ovlivnit zájmy Švýcarska a/nebo Turecka, jsou tyto země konzultovány.

               12. Strany mohou tuto dohodu kdykoli změnit na základě vzájemné písemné dohody. Obě strany zahájí konzultace ohledně možných změn této dohody na žádost jedné ze stran. Pokud změny mohou ovlivnit zájmy Švýcarska a/nebo Turecka, jsou tyto země konzultovány. Takové změny vstoupí v platnost v den určený vzájemnou dohodou, jakmile si obě smluvní strany vzájemně oznámí splnění svých příslušných interních požadavků.

               13. V případě vážných pochybností o řádném fungování této dohody může kterákoli z obou stran pozastavit její provádění za předpokladu, že to písemně oznámí druhé straně tři měsíce předem.

               14. Tuto dohodu může kterákoli ze stran vypovědět za předpokladu, že to druhé straně písemně oznámí tři měsíce předem.

               15. První pododstavec odstavce 2 se použije na materiály pocházející ze Švýcarska, pouze pokud strany uzavřou podobnou dohodu se Švýcarskem a vzájemně si oznámí splnění této podmínky.

               16. První pododstavec odstavce 2 se použije na materiály pocházející z Turecka
                  1
               , pouze pokud strany uzavřou podobnou dohodu s Tureckem a vzájemně si oznámí splnění této podmínky.

               17. Jakmile vstoupí dohoda mezi Norskem a Tureckem podle odst. 2 prvního pododstavce této dohody v platnost, a s výhradou vzájemnosti Turecka, může každá strana stanovit, že náhradní doklady o původu zboží pro produkty obsahující materiály pocházející z Turecka, které byly zpracovány v rámci dvoustranné kumulace ve zvýhodněných zemích v rámci systému GSP, mohou být vydány nebo vystaveny v zemích, které jsou stranami dohody.

               18. Tato dohoda vstoupí v platnost v den určený vzájemnou dohodou, jakmile si Unie a Norsko vzájemně oznámí ukončení svých interních postupů přijetí. Od daného dne nahradí tato dohoda dohodu ve formě výměny dopisů podepsanou dne 14. prosince 2000
                  2
               .

               Byl bych Vám vděčen, kdybyste mi mohl potvrdit souhlas Vaší vlády s výše uvedeným.

               Mám tu čest Vám navrhnout, je-li výše uvedené pro Vaši vládu přijatelné, aby tento dopis a Vaše potvrzení představovaly společně dohodu mezi Evropskou unií a Norským královstvím.

               Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

               Za Evropskou unii

               B. Dopis Norska

               Vážený pane,

               mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dopisu tohoto znění:

               1. Unie a Norsko jako strany této dohody potvrzují, že obě strany používají pro účely systému všeobecných preferencí (dále jen systém „GSP“) podobná pravidla o původu, jejichž obecné zásady jsou následující:

               a)definice pojmu „původní produkty“ založená na týchž kriteriích;

               b)ustanovení o regionální kumulaci původu;

               c)ustanovení o uplatňování kumulace na materiály, které ve smyslu jejich pravidel původu v rámci systému GSP pocházejí z Unie, Švýcarska, Norska nebo Turecka;

               d)ustanovení o všeobecné toleranci pro nepůvodní materiály;

               e)ustanovení o nezměnitelnosti produktů ze zvýhodněné země;

               f)ustanovení o vydávání nebo vystavování náhradních dokladů o původu zboží;

               g)požadavek na správní spolupráci s příslušnými orgány ve zvýhodněných zemích v záležitostech dokladů o původu zboží.

               2. Unie a Norsko uznávají, že materiály pocházející ve smyslu jejich příslušných pravidel původu v rámci systému GSP z Unie, Švýcarska, Norska nebo Turecka získávají původ země, zvýhodněné v rámci systému GSP kterékoli ze stran, pokud byly v dané zvýhodněné zemi opracovány nebo zpracovány nad rámec operací považovaných za nedostatečné pro to, aby byl produktu udělen status původního produktu. Tento pododstavec se vztahuje na materiály pocházející ze Švýcarska a Turecka, s výhradou splnění podmínek stanovených v odstavcích 15 (Švýcarsko) a 16 (Turecko).

               Celní orgány členských států Unie a Norska si vzájemně poskytnou veškerou vhodnou správní pomoc, zvláště pro účely následného ověření dokladů o původu zboží v případě materiálů uvedených v předchozím pododstavci. Použijí se ustanovení o správní spolupráci obsažená v protokolu č. 3 k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím ze dne 14. května 1973.

               Ustanovení tohoto odstavce se nepoužijí na produkty kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží přijatého Světovou celní organizací zřízenou Úmluvou o zřízení Rady pro celní spolupráci, podepsanou v Bruselu dne 15. prosince 1950 (dále jen „harmonizovaný systém“).

               3. Unie a Norsko se zavazují, že budou přijímat náhradní doklady o původu zboží ve formě náhradních osvědčení o původu zboží na tiskopise A (dále jen „náhradní osvědčení“) vydané celními orgány druhé strany a náhradní deklarace o původu vystavené přeposílateli zboží druhé strany, kteří byli za tímto účelem registrováni.

               Každá strana může posoudit způsobilost pro preferenční zacházení s produkty, pro které jsou vydány náhradní doklady o původu zboží, v souladu s vlastními právními předpisy.

               4. Každá strana zajistí, aby byly před vydáním nebo vystavením náhradního dokladu o původu zboží dodrženy tyto podmínky:

               a)náhradní doklady o původu zboží mohou být vydány nebo vystaveny pouze v případě, že původní doklady o původu zboží byly vydány nebo vystaveny v souladu s platnými právními předpisy Unie nebo Norska;

               b)pouze pokud zboží nebylo propuštěno do volného oběhu v jedné straně, může být pro účely zaslání všech nebo některých produktů, pro které byl vydán původní doklad o původu zboží, uvedenou stranou druhé straně doklad o původu zboží nebo náhradní doklad o původu zboží nahrazen jedním nebo více náhradními doklady o původu zboží;

               c)produkty zůstanou pod celním dohledem v přeposílající straně a nebudou pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny ani podrobeny operacím kromě těch, které je mají uchovat v dobrém stavu („zásada nezměnitelnosti“);

               h)v případě, že produkty získaly status původu na základě odchylky od pravidel původu poskytnuté jednou stranou, náhradní doklady o původu zboží se nevydají ani nevystaví, pokud jsou tyto produkty přeposílány druhé straně;

               i)celní orgány mohou vydat nebo přeposílatelé vystavit náhradní doklady o původu zboží, pokud získají produkty, které mají být přeposlány na území druhé strany, status původu prostřednictvím regionální kumulace;

               j)celní orgány mohou vydat nebo přeposílatelé vystavit náhradní doklady o původu zboží, pokud není produktům, které mají být přeposlány na území druhé strany, přeposílající stranou uděleno preferenční zacházení.

               5. Pro účely odst. 4 písm. c) platí toto:

               Pokud se zdá, že existují odůvodněné pochybnosti, pokud jde o dodržení zásady nezměnitelnosti, mohou celní orgány strany, která je zemí konečného určení, požádat deklaranta, aby poskytl důkaz o dodržení této zásady, který je možno poskytnout libovolným způsobem.

               Na žádost přeposílatele potvrdí celní orgány přeposílající strany, že produkty zůstaly po dobu jejich pobytu na území této strany pod celním dohledem a že celní orgány během jejich uskladnění na území této strany nevydaly žádné povolení, aby byly pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny operacím kromě těch, které je mají uchovat v dobrém stavu.

               Je-li náhradním dokladem náhradní osvědčení, nevyžadují celní orgány strany, která je zemí konečného určení, osvědčení, že nedošlo k manipulaci, pro dobu, kdy se produkty nacházely u druhé strany.

               6. Každá strana zajistí, aby:

               a)
                     v případě, že náhradní doklady o původu zboží odpovídají původním dokladům o původu zboží vydaným nebo vystaveným v zemi zvýhodněné v rámci systému GSP Unie nebo Norska, celní orgány členských států Unie a Norska si vzájemně poskytnou veškerou vhodnou správní pomoc pro účely následného ověření těchto náhradních dokladů o původu zboží. Na žádost strany, která je zemí konečného určení, zahájí celní orgány přeposílající strany postup následného ověření příslušných původních dokladů o původu zboží a provedou následné kroky;

               b)
                     v případě, že náhradní doklady o původu zboží odpovídají původním dokladům o původu zboží vydaným nebo vystaveným v zemi, která je zvýhodněná výhradně v rámci systému GSP strany konečného určení, zahájí tato strana postup následného ověření původních dokladů o původu zboží ve spolupráci se zvýhodněnou zemí. Původní doklady o původu zboží, které odpovídají ověřovaným náhradních dokladům o původu zboží, nebo případně kopie původních dokladů o původu zboží, které odpovídají ověřovaným náhradním dokladům o původu zboží, poskytnou celní orgány přeposílající strany celním orgánům strany, která je zemí konečného určení, aby jim umožnily zahájit postup následného ověření.

               7. Každá strana zajistí, aby:

               a)v pravém horním poli každého náhradního osvědčení byl uveden název země zprostředkující přeposlání, v níž se osvědčení vydává;

               b)pole 4 obsahovalo slova „replacement certificate“ nebo „certificat de remplacement“ a datum vydání původního osvědčení o původu zboží na tiskopise A a jeho pořadové číslo;

               c)v poli 1 bylo uvedeno jméno přeposílatele;

               d)v poli 2 může být uvedeno jméno konečného příjemce;

               e)všechny údaje o přeposlaných produktech uvedené v původním osvědčení byly přeneseny do polí 3 až 9;

               f)v poli 10 mohou být uvedeny odkazy na fakturu přeposílatele;

               g)celní orgán, který náhradní osvědčení vydal, to potvrdil v poli 11. Odpovědnost tohoto orgánu je omezena na vydání náhradního osvědčení. Údaje obsažené v poli 12 o zemi původu a zemi konečného určení musí být převzaty z původního osvědčení o původu zboží na tiskopise A. Přeposílatel podepíše osvědčení o původu zboží v poli 12. Přeposílatel, který podepsal pole 12 v dobré víře, neodpovídá za správnost údajů uvedených v původním osvědčení o původu zboží na formuláři A;

               h)celní orgán, který byl požádán, aby vydal náhradní osvědčení, poznamená v původním osvědčení o původu zboží na tiskopise A hmotnost, počet a povahu zasílaných produktů a vyznačí v něm pořadová čísla všech příslušných náhradních osvědčení. Žádost o náhradní osvědčení a původní osvědčení o původu zboží na tiskopise A uchovává po dobu nejméně tří let;

               i)náhradní osvědčení o původu zboží musí být v angličtině nebo ve francouzštině.

               8. Každá strana zajistí, aby:

               a)přeposílatel zaznamenal do náhradní deklarace o původu:

               1)veškeré údaje týkající se přeposílaných produktů převzaté z původního dokladu o původu zboží;

               2)datum vystavení původního dokladu o původu zboží;

               3)údaje o původním dokladu o původu zboží, případně včetně informací o kumulaci uplatněné na zboží, na které se vztahuje deklarace o původu;

               4)jméno, adresu a své číslo jakožto registrovaného vývozce;

               5)jméno a adresu příjemce v Unii nebo v Norsku;

               6)místo a datum vystavení deklarace o původu nebo vydání osvědčení o původu zboží;

               b)každá náhradní deklarace o původu se označí slovy „Replacement statement“ nebo „Attestation de remplacement“;

               c)náhradní deklarace o původu vystaví přeposílatelé registrovaní v elektronickém systému autocertifikace/samopotvrzování původu zboží vývozci, tzv. systému registrovaných vývozců (REX), bez ohledu na hodnotu původních produktů obsažených v původní zásilce;

               d)v případě, že je doklad o původu zboží nahrazen, zaznamená přeposílatel do původního dokladu o původu zboží:

               1)datum vystavení náhradní deklarace (náhradních deklarací) o původu a množství zboží, na které se náhradní deklarace o původu vztahuje (vztahují);

               2)jméno a adresu přeposílatele;

               3)jméno a adresu příjemce nebo příjemců v Unii nebo v Norsku;

               e)původní deklarace o původu se označí slovem „Replaced“ nebo „Remplacé“;

               f)náhradní deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data jejího vystavení;

               g)náhradní deklarace o původu musí být v angličtině nebo ve francouzštině.

               9. Původní doklady o původu zboží a kopie náhradních dokladů o původu zboží uchovává přeposílatel po dobu nejméně tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byly náhradní doklady o původu zboží vydány nebo vystaveny.

               10. Strany souhlasí s tím, že se podělí o náklady systému REX v souladu se způsoby spolupráce, jež budou stanoveny příslušnými orgány stran.

               11. Veškeré neshody mezi stranami vyplývající z výkladu nebo provádění této dohody se řeší výhradně na základě dvoustranného jednání mezi stranami. Pokud neshody mohou ovlivnit zájmy Švýcarska a/nebo Turecka, jsou tyto země konzultovány.

               12. Strany mohou tuto dohodu kdykoli změnit na základě vzájemné písemné dohody. Obě strany zahájí konzultace ohledně možných změn této dohody na žádost jedné ze stran. Pokud změny mohou ovlivnit zájmy Švýcarska a/nebo Turecka, jsou tyto země konzultovány. Takové změny vstoupí v platnost v den určený vzájemnou dohodou, jakmile si obě smluvní strany vzájemně oznámí splnění svých příslušných interních požadavků.

               13. V případě vážných pochybností o řádném fungování této dohody může kterákoli z obou stran pozastavit její provádění za předpokladu, že to písemně oznámí druhé straně tři měsíce předem.

               14. Tuto dohodu může kterákoli ze stran vypovědět za předpokladu, že to druhé straně písemně oznámí tři měsíce předem.

               15. První pododstavec odstavce 2 se použije na materiály pocházející ze Švýcarska, pouze pokud strany uzavřou podobnou dohodu se Švýcarskem a vzájemně si oznámí splnění této podmínky.

               16. První pododstavec odstavce 2 se použije na materiály pocházející z Turecka
                  3
               , pouze pokud strany uzavřou podobnou dohodu s Tureckem a vzájemně si oznámí splnění této podmínky.

               17. Jakmile vstoupí dohoda mezi Norskem a Tureckem podle odst. 2 prvního pododstavce této dohody v platnost, a s výhradou vzájemnosti Turecka, může každá strana stanovit, že náhradní doklady o původu zboží pro produkty obsahující materiály pocházející z Turecka, které byly zpracovány v rámci dvoustranné kumulace ve zvýhodněných zemích v rámci systému GSP, mohou být vydány nebo vystaveny v zemích, které jsou stranami dohody.

               18. Tato dohoda vstoupí v platnost v den určený vzájemnou dohodou, jakmile si Unie a Norsko vzájemně oznámí ukončení svých interních postupů přijetí. Od daného dne nahradí tato dohoda dohodu ve formě výměny dopisů podepsanou dne 14. prosince 2000
                  4
               .

               Mohu Vám potvrdit souhlas své vlády s obsahem Vašeho dopisu.

                     (1)
                  Unie tuto podmínku splnila zveřejněním oznámení Komise podle článku 85 nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádějí ustanovení celního kodexu Společenství, o rozšíření systému dvoustranné kumulace stanoveného uvedeným článkem na Turecko; Úř. věst. C 134, 15.4.2016, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 38, 8.2.2001, s. 24.

                     (3)
                  Unie tuto podmínku splnila zveřejněním oznámení Komise podle článku 85 nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádějí ustanovení celního kodexu Společenství, o rozšíření systému dvoustranné kumulace stanoveného uvedeným článkem na Turecko; Úř. věst. C 134, 15.4.2016, s. 1.

                     (4)
                  Úř. věst. L 38, 8.2.2001, s. 24.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2016
            COM(2016) 620 final
            2016/0300(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci Smíšeného výboru Evropské unie a Švýcarska pro GNSS, který byl zřízen dohodou o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigace

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Přiložený návrh je právním nástrojem schvalujícím postoj, který má Unie zaujmout v rámci Smíšeného výboru Evropské unie a Švýcarska pro GNSS (dále jen „smíšený výbor“), který byl zřízen dohodou o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se  evropských programů družicové navigace (dále jen „dohoda“).

               Dne 23. září 2013 přijala Rada rozhodnutí o podpisu této dohody jménem Evropské unie a o prozatímním uplatňování některých jejích ustanovení.

               Následně byla dohoda podepsána v Bruselu dne 18. prosince 2013 při zasedání Rady Evropské unie. Dohoda se v souladu s čl. 27 odst. 2 dohody prozatímně uplatňuje od 1. ledna 2014.

               Švýcarsko již dohodu ratifikovalo dne 7. července 2015, zatímco na úrovni EU ratifikace probíhá.

               Dohodou byl zřízen Smíšený výbor Evropské unie a Švýcarska pro GNSS pro řízení a řádné provádění této dohody. Smíšený výbor přijme svůj jednací řád.

               2.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ

               Ustanovení čl. 20 odst. 2 dohody stanoví, že smíšený výbor přijme svůj jednací řád, který mimo jiné obsahuje ustanovení o svolávání zasedání, jmenování předsedy výboru a jeho funkčním období.

               Připojená předloha jednacího řádu je výsledkem jednání se Švýcarskem.

               3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               Právním základem pro schválení postoje, který má Unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle dohody o spolupráci je článek 172 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               S ohledem na výše uvedené jednání Evropská komise navrhuje, aby Rada přijala rozhodnutí, kterým se schvaluje postoj, který má Unie zaujmout ve smíšeném výboru, pokud jde o jeho jednací řád.

               2016/0300 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci Smíšeného výboru Evropské unie a Švýcarska pro GNSS, který byl zřízen dohodou o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigace

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               1.Dohoda o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigace (dále jen „dohoda“) se prozatímně provádí ode dne 1. ledna 2014.

               2.Článek 20 dohody zřizuje smíšený výbor pod názvem „Smíšený výbor Evropské unie a Švýcarska pro GNSS“ (dále jen „smíšený výbor“) a stanoví se, že tento výbor by měl přijmout svůj jednací řád.

               3.Je proto vhodné stanovit postoj Unie, pokud jde o jednací řád, který má být smíšeným výborem přijat,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postoj, který má Unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigace, pokud jde o přijetí jednacího řádu smíšeného výboru, je založen na předloze rozhodnutí připojené k tomuto rozhodnutí.

               2.Zástupci Unie ve smíšeném výboru mohou odsouhlasit drobné změny návrhu rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2016
            COM(2016) 620 final
            PŘÍLOHY

            Návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci Smíšeného výboru Evropské unie a Švýcarska pro GNSS, který byl zřízen dohodou o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigaceNávrhROZHODNUTÍ 1/2016 SMÍŠENÉHO VÝBORU EVROPSKÉ UNIE A ŠVÝCARSKA PRO GNSS(SMÍŠENÝ VÝBOR)ze dne XXX 2016,kterým se přijímá jeho jednací řád

               PŘÍLOHY

               Návrhu ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci Smíšeného výboru Evropské unie a Švýcarska pro GNSS, který byl zřízen dohodou o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigace

                  Návrh
                  ROZHODNUTÍ 1/2016 SMÍŠENÉHO VÝBORU EVROPSKÉ UNIE A ŠVÝCARSKA PRO GNSS
                  (SMÍŠENÝ VÝBOR)
                  ze dne XXX 2016,
                  kterým se přijímá jeho jednací řád

               SMÍŠENÝ VÝBOR,

               S ohledem na Dohodu o spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací (dále jen „Švýcarsko“) na straně druhé týkající se evropských programů družicové navigace (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 20 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda se mezi Švýcarskem a Evropskou unií uplatňuje prozatímně od 1. ledna 2014, pokud jde o prvky spadající do pravomoci Evropské unie.

               (2)Podle čl. 20 odst. 2 dohody má smíšený výbor přijmout svůj jednací řád.

               (3)Smíšený výbor může rozhodnout o vytvoření pracovní skupiny nebo skupiny expertů, která mu bude nápomocna při plnění jeho úkolů.

               (4)V souladu s čl. 27 odst. 2 dohody se během prozatímního uplatňování dohody smíšený výbor skládá ze zástupců Švýcarska a Evropské unie,

               ROZHODL TAKTO:

               Jediný článek

               Přijímá se jednací řád smíšeného výboru uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.

               Vyhotoveno v angličtině dne XXXXX 2016 v Bruselu a  dne XXXXX 2016 v Bernu.

                  Za smíšený výbor

                  předseda
                        tajemník pro EU

                        tajemník pro Švýcarsko

               Jednací řád

               SMÍŠENÉHO VÝBORU EVROPSKÉ UNIE A ŠVÝCARSKA PRO GNSS (SMÍŠENÝ VÝBOR)

               Článek 1

               Složení smíšeného výboru

               1. Členy smíšeného výboru jsou za Evropskou unii a její členské státy, na jedné straně, zástupci Evropské komise (dále jen „Komise“) a vlád členských států Evropské unie a za Švýcarsko, na druhé straně, zástupci federální vlády Švýcarska. Obě strany budou dále označovány jednotlivě jako „strana“ nebo společně jako „strany“.

               2. Zástupci mohou být doprovázeni dalšími úředníky.

               3. Během prozatímního uplatňování dohody se smíšený výbor skládá ze zástupců Švýcarska a Evropské unie zastoupené Komisí

               Článek 2

               Předsednictví

               1. Strany předsedají smíšenému výboru střídavě po dobu jednoho kalendářního roku.

               Během prvního roku po vstupu této dohody v platnost bude předsednictví vykonávat Švýcarsko.

               2.Strana, která vykonává předsednictví, jmenuje jednu osobu a jejího zástupce předsedou smíšeného výboru.

               3. Předseda řídí práci smíšeného výboru.

               4. Během prozatímního uplatňování dohody se ustanovení o předsednictví uplatňují obdobně.

               Článek 3

               Pozorovatelé a odborníci

               Smíšený výbor se může po vzájemné dohodě stran rozhodnout přizvat odborníky nebo zástupce jiných subjektů k účasti na zasedání smíšeného výboru jako pozorovatele, aby poskytli informace o konkrétních tématech. Smíšený výbor se dohodne na podmínkách, za nichž se tito pozorovatelé mohou zasedání zúčastnit.

               Článek 4

               Sekretariát

               1.Funkci tajemníků smíšeného výboru zastávají společně jeden úředník Evropské komise a jeden úředník švýcarské vlády.

               2.Sekretariát odpovídá za komunikaci mezi stranami, včetně předávání dokumentů.

               3. Funkcí sekretariátu spadají do příslušnosti strany, která vykonává předsednictví.

               Článek 5

               Zasedání smíšeného výboru

               1.Smíšený výbor se schází podle potřeby, nejméně však jednou ročně.

               Předseda po konzultaci se stranami svolá zasedání smíšeného výboru po vzájemné dohodě místa a času. Pokud se na tom strany dohodnou, lze rovněž použít telefonu a video konference.

               Na žádost Evropské unie nebo Švýcarska svolá předseda zvláštní zasedání smíšeného výboru.

               Smíšený výbor se sejde do 15 dnů od vznesení žádosti podle čl. 22 odst. 2 dohody.

               2.Smíšený výbor se schází v Bruselu nebo ve Švýcarsku, podle strany vykonávající předsednictví, pokud se strany nedohodnou jinak.

               3.Předseda zašle zástupcům stran nejpozději 21 pracovních dnů před zasedáním oznámení o konání zasedání společně s předběžným programem a podklady. Podklady pro zasedání svolaná v souladu s čl. 22 odst. 2 dohody se zašlou nejpozději 7 kalendářních dní před zahájením zasedání.

               4.S ohledem na okolnosti konkrétního případu může předseda po dohodě se stranami lhůty uvedené v odstavci 3 zkrátit.

               5. Nejméně 7 kalendářních dnů před každým zasedáním je předseda informován o složení delegací obou stran.

               6.Schůze smíšeného výboru jsou neveřejné, pokud smíšený výbor nerozhodne jinak.

               Článek 6

               Program jednání

               1.Předseda, jemuž je nápomocen generální sekretariát, vypracuje pro každé zasedání předběžný program jednání.

               2.Každá smluvní strana může navrhovat další body, které mají být na program jednání zařazeny, nejpozději 7 kalendářních dní před zahájením zasedání. Jakoukoli žádost o zařazení dalších bodů na program musí být řádně odůvodněna a zaslána v písemné formě předsedovi.

               3.Program jednání smíšený výbor schválí na začátku každého zasedání.

               Článek 7

               Pracovní skupiny smíšeného výboru

               1.Složení a fungování pracovních skupin a skupin odborníků, které mají  být zřízeny podle čl. 20 odst. 4 dohody, se sjednává na základě mandátu stanoveného smíšeným výborem.

               2. Pracovní skupiny a skupiny odborníků uplatňují tento jednací řád obdobně.

               3.Pracovní skupiny a skupiny odborníků pracují pod vedením smíšeného výboru, jemuž po každém svém zasedání podávají zprávu. Nejsou oprávněny přijímat rozhodnutí, avšak mohou přijímat doporučení určená pro smíšený výbor.

               4.Smíšený výbor může rozhodnout o změnách nebo o ukončení mandátu pracovní skupiny nebo skupin odborníků.

               Článek 8

               Rozhodnutí a doporučení

               1.Smíšený výbor přijímá rozhodnutí a navrhuje doporučení po vzájemné dohodě obou stran v souladu s ustanoveními uvedenými v dohodě. Jsou označeny názvem „doporučení“ nebo „rozhodnutí“, po kterém následuje pořadové číslo, datum přijetí a uvedení předmětu.

               2. Rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru podepisuje předseda a tajemníci a zasílají se oběma stranám.

               3.Každá strana může rozhodnout o zveřejnění rozhodnutí nebo doporučení smíšeného výboru ve svém příslušném úředním věstníku. Strany se budou o svém záměru zveřejnit rozhodnutí nebo doporučení vzájemně informovat.

               4.Smíšený výbor může přijímat rozhodnutí nebo doporučení písemným postupem, pokud se tak smluvní strany dohodnou. Písemný postup spočívá ve výměně nót mezi oběma tajemníky jednajícími se souhlasem stran. Za tímto účelem se znění návrhu rozešle podle článku 5 tohoto jednacího řádu, přičemž lhůta pro vyslovení jakýchkoli výhrad nebo provedení změn činí alespoň 21 kalendářních dní. Předseda může s ohledem na zvláštní okolnosti a po konzultaci se stranami tyto lhůty zkrátit. Jakmile je znění dohodnuto, rozhodnutí nebo doporučení podepíše předseda a tajemníci.

               5. Rozhodnutí smíšeného výboru, jimiž se mění příloha I dohody, se přijímají  v původních jazycích dohody.

               Článek 9

               Zápis ze zasedání

               1.Sekretariát vypracuje návrh zápisu z každého zasedání. Návrh obsahuje přijatá rozhodnutí a navržená doporučení. Návrh zápisu ze zasedání se předkládá smíšenému výboru k přijetí. Jakmile je zápis přijat smíšeným výborem, podepíše jej předseda a tajemníci.

               2.Návrh zápisu ze zasedání je vypracován nejpozději do 21 kalendářních dnů po zasedání a předložen ke schválení smíšenému výboru buď písemně nebo na následujícím zasedání smíšeného výboru.

               Článek 10

               Ochrana důvěrných informací

               Pokud strana smíšenému výboru předloží informace označené za důvěrné, nakládá s nimi druhá strana jako s takovými.

               Článek 11

               Výdaje

               1.Každá strana nese veškeré náklady, které vzniknou v souvislosti s její účastí na zasedáních smíšeného výboru a schůzích pracovních skupin a skupin odborníků.

               2.Smíšený výbor se dohodne na rozdělení výdajů týkajících se služebních cest uložených odborníkům.

               3. Výdaje související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů hradí smluvní strana, která zasedání pořádá.

               4. Výdaje spojené s tlumočením na jednáních a překlady dokumentů do nebo z angličtiny, francouzštiny a němčiny nese hostitelská strana.

               Článek 12

               Korespondence

               Veškerá korespondence předsedy smíšeného výboru nebo jemu určená se zašle sekretariátu smíšeného výboru.

               Článek 13

               Jazyky

               Jednacími jazyky smíšeného výboru jsou angličtina, francouzština a němčina. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 5 tohoto jednacího řádu, může smíšený výbor ve svých rozhodnutích a při své činnosti vycházet z podkladů vyhotovených v jednom z těchto jazyků, nerozhodnou-li strany jinak.

               Článek 14

               Změna jednacího řádu

               Tento jednací řád může být změněn v souladu s článkem 8 tohoto jednacího řádu.


|

52010PC0730

Návrh ROZHODNUTÍ RADY o poskytnutí finanční pomoci Unie Irsku  /* KOM/2010/0730 konecném znení  - NLE 2010/0351*/

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 3.12.2010KOM(2010) 730 v konečném znění2010/0351 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo poskytnutí finanční pomoci Unie IrskuSEK(2010) 1516 v konečném zněníDŮVODOVÁ ZPRÁVAIrsko se v nedávné době ocitlo pod zvyšujícím se tlakem na finančních trzích, který je dán narůstajícími obavami o udržitelnost irských veřejných financí. Současná krize má dramatický dopad také na irské veřejné finance. Podpůrná opatření pro bankovní sektor včetně významných kapitálových injekcí značně přispěly ke zhoršení stavu veřejných financí způsobenému recesí. Současné obavy na trhu odrážejí zejména skutečnost, že platební schopnost irského státu a bankovního systému jsou nyní během krize neoddělitelně spjaty; vedly k prudkému nárůstu výnosů irských státních dluhopisů, zatímco domácí bankovní systém je prakticky odříznutý od mezinárodního tržního financování a čím dál více závisí na financování z Eurosystému.Z důvodu tohoto vážného hospodářského a finančního narušení Irsko dne 21. listopadu 2010 oficiálně požádalo o finanční pomoc od Evropské unie, členských států eurozóny a Mezinárodního měnového fondu za účelem podpory politického programu znovunastolení důvěry, umožnění navrácení hospodářství k udržitelnému růstu a zabezpečení finanční stability v Irsku, eurozóně a EU. Návrh hospodářského a finančního ozdravného programu předložený Komisi a Radě usiluje o znovuobnovení důvěry finančních trhů v irský bankovní sektor a veřejné finance. Obsahuje tři hlavní prvky. Zaprvé, strategii pro finanční sektor, která zahrnuje zásadní zredukování, oddlužení a reorganizaci bankovního sektoru, doplněné o přiměřenou rekapitalizaci. Zadruhé, ambiciózní strategii fiskální konsolidace, která stanoví podrobná opatření k fiskální konsolidaci zaměřená na stabilní snižování hrubého veřejného dluhu ve střednědobém horizontu. Zatřetí, ambiciózní program strukturální reformy, která se má týkat zejména trhu práce, s cílem usnadnit korekci a posílit růstový potenciál hospodářství.Program se vztahuje na období let 2010–2013. Finanční balíček programu bude pokrývat finanční potřeby do výše 85 miliard EUR, v nichž je zahrnuta částka až 35 miliard EUR na podporu bankovního systému a až 50 miliard EUR na pokrytí případných fiskálních finančních potřeb. Polovina opatření na podporu bankovního sektoru (17½ miliardy EUR) bude financována z příspěvku Irska pomocí hotovostní finanční rezervy ministerstva financí a investic národního důchodového rezervního fondu. Irsko požádalo Unii o pomoc ve výši 22,5 miliardy EUR v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace zavedeného nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010. Tato pomoc bude součástí celkové podpory, kterou Irsku poskytnou jeho evropští partneři a jejíž výše spolu s půjčkou od Mezinárodního měnového fondu ve výši 19,5 miliardy SDR (přibližně 22,5 miliardy EUR) v rámci rozšířené finanční facility dosáhne až 45 miliard EUR. Poskytnutí pomoci Unie Irsku ve výši až 22,5 miliardy EUR v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace zavedeného nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 by v těchto souvislostech umožnilo podpořit návrat hospodářství k udržitelnému růstu, zajistit řádné fungování bankovního systému a zabezpečit finanční stabilitu v Unii a v eurozóně. Pomoc Unie bude vyplacena nejvýše ve třinácti splátkách a bude spojena s podmínkami hospodářské politiky. Musí být dodána za podobných podmínek, jako jsou podmínky Mezinárodního měnového fondu.2010/0351 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo poskytnutí finanční pomoci Unie IrskuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 122 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace[1],vzhledem k těmto důvodům:1.  Irsko se v nedávné době ocitlo pod zvyšujícím se tlakem na finančních trzích, který je dán narůstajícími obavami o udržitelnost irských veřejných financí s ohledem na komplexní opatření veřejné podpory pro oslabený finanční sektor. Domácí bankovní systém byl do příliš vysoké míry zapojen do realitních a stavebních projektů a v důsledku kolapsu těchto odvětví utrpěl značné ztráty. Současná hospodářská a bankovní krize má dramatické dopady i na irské veřejné finance, což ještě znásobuje dopad recese. Pokles daňových příjmů a nárůst cyklických výdajů, zejména v důsledku zvyšující se nezaměstnanosti, přispěly k vysokému schodku veřejných financí a prudkému nárůstu dluhu ve srovnání s jejich příznivým stavem před krizí a navzdory provedení pěti významných balíčků pro fiskální konsolidaci od poloviny roku 2008. Podpůrná opatření pro bankovní sektor, včetně významných kapitálových injekcí, značně přispěly ke zhoršení stavu veřejných financí. Současné obavy na trhu odrážejí zejména skutečnost, že platební schopnost irského státu a bankovního systému jsou nyní během krize neoddělitelně spjaty; vedly k prudkému nárůstu výnosů irských státních dluhopisů, zatímco domácí bankovní systém je prakticky odříznutý od mezinárodního tržního financování a čím dál více závisí na financování z Eurosystému.2.  Z důvodu tohoto vážného hospodářského a finančního narušení způsobeného mimořádnými událostmi, na něž neměla vláda vliv, irské orgány dne 21. listopadu 2010 oficiálně požádaly o finanční pomoc od Evropské unie, členských států eurozóny a Mezinárodního měnového fondu, která by umožnila návrat hospodářství k udržitelnému růstu, zajištění řádného fungování bankovního systému a zabezpečení finanční stability v Unii a v eurozóně. Dne 28. listopadu 2010 bylo ve věci balíčku komplexních politických opatření na období let 2010–2013 dosaženo dohody na technické úrovni.3.  Návrh hospodářského a finančního ozdravného programu (dále jen „program“) předložený Komisi a Radě usiluje o znovuobnovení důvěry finančních trhů v irský bankovní sektor a veřejné finance, což by hospodářství umožnilo návrat k udržitelnému růstu. Program obsahuje ke splnění těchto cílů tři hlavní prvky. Zaprvé, strategii pro finanční sektor, která zahrnuje zásadní zredukování, oddlužení a reorganizaci bankovního sektoru, doplněné o přiměřenou rekapitalizaci v rozsahu, jenž bude nutný. Zadruhé, ambiciózní strategii fiskální konsolidace založenou na národním plánu obnovy pro roky 2011–2014 zveřejněném orgány dne 24. listopadu 2010. Plán stanoví podrobná opatření k fiskální konsolidaci zaměřená na stabilní snižování hrubého veřejného dluhu ve střednědobém horizontu. Orgány se zavázaly snížit schodek pod 3 % HDP do roku 2015, což je prodloužená lhůta, kterou Rada stanovila dne [7.] prosince 2010. Zatřetí, program na základě národního plánu obnovy vytyčuje ambiciózní program strukturální reformy, která se má týkat zejména trhu práce, s cílem usnadnit korekci a posílit růstový potenciál hospodářství. Na podporu tohoto náročného balíčku politik žádají orgány finanční pomoc od Unie, členských států eurozóny, pomoc v rámci bilaterálních půjček od Spojeného království, Švédska a Dánska a od Mezinárodního měnového fondu.4.  Fiskální korekce uvedená v doporučení Rady Irsku ze dne [7.] prosince 2010 podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy je na základě současných projekcí Komise týkajících se růstu nominálního HDP (1,4 % v roce 2011, 2,7 % v roce 2012 a 3,8 % v roce 2013) konzistentní s úpravou poměru veřejného dluhu k HDP ve výši 98,9 % v roce 2010, 113,5 % v roce 2011, 120,0 % v roce 2012 a 121,8 % v roce 2013. Poměr veřejného dluhu k HDP by se tedy v roce 2013 měl stabilizovat a poté se začít snižovat, bude-li dále pokračovat snižování schodku. Na dynamiku dluhu mají vliv některé operace, které ovlivňují dluh, avšak nikoli schodek, a které by měly zvýšit poměr veřejného dluhu k HDP o 5,3 procentního bodu HDP v roce 2011 a 0,8 procentního bodu HDP v roce 2012 a v roce 2013 tento poměr o 1,3 procentního bodu HDP snížit. Tyto operace zahrnují navrhovanou kapitálovou injekci do bankovního sektoru v roce 2011, snižování hotovostních rezerv a rozdíly mezi časově rozlišenými a hotovostními platbami úroků.5.  Z posouzení Komise provedeného ve spolupráci s Evropskou centrální bankou vyplývá, že Irsko potřebuje v období od prosince 2010 do konce roku 2013 finanční prostředky v celkové výši 85 miliard EUR. Navzdory značné fiskální úpravě může část chybějících finančních prostředků státu během programového období dosáhnout až 50 miliard EUR. To předpokládá sazby za refinancování dlouhodobého úvěru, u něhož nastává doba splatnosti, ve výši 0 % do konce roku 2011, 20 % v roce 2012 a 80 % v roce 2013. Konzervativní předpoklady týkající se refinancování jsou provedeny rovněž s ohledem na krátkodobý dluh. Strategie pro finanční sektor obsažená v programu udržitelného znovunastolení důvěry v irský bankovní systém zahrnuje režim na podporu bankovního sektoru do výše 35 miliard EUR. Součástí tohoto režimu je okamžitá kapitálová injekce ve výši 10 miliard EUR pro vybrané banky, aby jejich kapitálový ukazatel core tier 1 dosáhl 12 %, jakož i financování včasných opatření na podporu oddlužení a zohlednění srážek dodatečných půjček, které mají být převedeny Agentuře pro správu národních aktiv (National Asset Management Agency, NAMA). Další případná kapitálová opatření ve výši 25 miliard EUR by měla zajistit, aby byly banky schopné uspokojit současné a budoucí kapitálové požadavky. Skutečné potřeby financování mohou být nicméně výrazně nižší, a to zejména v případě, že se tržní podmínky významně zlepší a během programového období nedojde k neočekávaným vážným bankovním ztrátám.6.  Program bude financován prostřednictvím příspěvků z externích zdrojů a finančních rezerv Irska. Pomoc Unie Irsku by v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace zavedeného nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 dosáhla výše 22,5 miliardy EUR. Tato pomoc bude součástí celkové podpory, kterou Irsku poskytnou jeho evropští partneři a jejíž výše dosáhne až 45 miliard EUR. Kromě podpory od evropského mechanismu finanční stabilizace budou půjčky od partnerských zemí Irska v EU zahrnovat příspěvky z evropského nástroje finanční stability (17,7 miliardy EUR) a bilaterální podporu od Spojeného království, Švédska a Dánska (celkem 4,8 miliardy EUR). Irsko navíc požádalo Mezinárodní měnový fond o půjčku ve výši 19,5 miliardy SDR (přibližně 22,5 miliardy EUR) v rámci rozšířené finanční facility. Příspěvek Irska bude činit 17,5 miliardy EUR a bude pocházet ze stávající hotovostní rezervy ministerstva financí a z příspěvků z národního důchodového rezervního fondu. Podpora evropského mechanismu finanční stabilizace musí být dodána za podobných podmínek, jako jsou podmínky Mezinárodního měnového fondu.7.  Rada by měla pravidelně přezkoumávat hospodářské politiky prováděné Irskem, a to zejména v souvislosti s ročními přezkumy aktualizace programu stability Irska a provádění národního programu reforem, jakož i v rámci postupu při nadměrném schodku.8.  Finanční pomoc Unie by měla řídit Komise. Zvláštní podmínky hospodářské politiky sjednané s Irskem by měly být stanoveny v memorandu o porozumění. Podrobné finanční podmínky by měly být stanoveny v dohodě o půjčce.9.  Komise by měla pravidelně ověřovat plnění podmínek hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána, prostřednictvím misí a pravidelného čtvrtletního podávání zpráv orgány Irska.10.  V průběhu provádění programu by Komise měla poskytovat další politické poradenství a technickou pomoc v konkrétních oblastech.11.  Operace, které finanční pomoc Unie pomáhá financovat, musí být slučitelné s politikami Unie a být v souladu s právními předpisy Unie. Intervence ve prospěch finančních institucí musí být vykonávány v souladu s pravidly Unie v oblasti hospodářské soutěže.12.  Pomoc by měla být poskytnuta za účelem podpory úspěšného provedení programu,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 113.  Unie poskytne Irsku půjčku ve výši maximálně 22,5 miliardy EUR s průměrnou splatností maximálně 7,5 roku.14.  Finanční pomoc bude k dispozici po dobu tří let, a to od prvního dne po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.15.  Komise poskytne Irsku finanční pomoc Unie v nejvýše třinácti splátkách. Splátka může být vyplacena v jedné tranši nebo v několika tranších. Splatnost tranší v rámci první splátky může být delší, než maximální průměrná splatnost uvedená v odstavci 1. V takových případech se splatnost dalších tranší stanoví tak, aby bylo po vyplacení všech splátek dosaženo maximální průměrné splatnosti uvedené v odstavci 1.16.  První splátka bude uvolněna v závislosti na vstupu dohody o půjčce a memoranda o porozumění v platnost.17.  Irsko uhradí skutečné náklady Unie na financování za každou tranši plus marži ve výši 292,5 bazického bodu; výsledkem budou podmínky odpovídající podmínkám Mezinárodního měnového fondu.18.  Kromě toho budou Irsku účtovány náklady uvedené v článku 7 nařízení č. 407/2010.19.  Pokud je to k financování půjčky nutné, povoluje se obezřetné použití úrokových swapů s protistranami s nejvyšší úvěrovou kvalitou.20.  Komise rozhodne o výši a vyplacení dalších splátek. Komise rovněž rozhodne o výši tranší.Článek 221.  Pomoc řídí Komise v souladu se závazky Irska a doporučeními Rady, zejména s doporučeními určenými Irsku v souvislosti s prováděním jeho národního programu reforem a prováděním Paktu o stabilitě a růstu.22.  Komise se s irskými orgány dohodne na zvláštních podmínkách hospodářské politiky, na něž je finanční pomoc vázána a jež jsou stanoveny v článku 3. Tyto podmínky se stanoví v memorandu o porozumění v souladu se závazky a doporučeními uvedenými v odstavci 1 tohoto článku. Podrobné finanční podmínky budou stanoveny v dohodě o půjčce, která bude uzavřena s Komisí.23.  Komise v pravidelných intervalech ověřuje plnění podmínek hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána. Za tímto účelem poskytnou irské orgány Komisi všechny potřebné informace a plně s ní spolupracují. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor o případném refinancování výpůjček nebo změně finančních podmínek.24.  Irsko přijme a provede doplňková konsolidační opatření za účelem zajištění makrofinanční stability, jsou-li během programu pomoci taková opatření nezbytná. Před přijetím veškerých těchto doplňkových opatření orgány Irska konzultují Komisi.Článek 325.  Ozdravný program vypracovaný irskými orgány se schvaluje.26.  Každá další splátka se vyplatí na základě uspokojivého plnění ozdravného programu irské vlády, který bude zahrnut do programu stability Irska, do národního programu reforem, a zejména specifických podmínek hospodářské politiky stanovených v memorandu o porozumění. Tyto podmínky zahrnují mimo jiné opatření stanovená v odstavcích 4 až 11 tohoto článku.27.  Aby mohlo Irsko do roku 2015 snížit schodek pod 3 % HDP, nesmí schodek veřejných financí překročit 10,6 % předpokládaného HDP v roce 2011, 8,6 % HDP v roce 2012 a 7,5 % HDP v roce 2013. Plánovaný trend ročních schodků nezahrnuje možný přímý vliv případných opatření na podporu bank v rámci vládní strategie pro finanční sektor stanovené v memorandu o hospodářské a finanční politice (MEFP) a upřesněné v memorandu o porozumění, které má být podepsáno Komisí a irskými orgány. Tento postup je v souladu s předběžným stanoviskem Eurostatu k účetní evidenci úhrady úroků ze směnek splatných bance Anglo Irish Bank podle metodiky ESA95[2], a dojde-li ke změně stanoviska Eurostatu, byl by postup korekce schodku revidován.28.  Opatření stanovená níže v odstavcích 7 až 9 Irsko přijme před koncem uvedeného roku, přičemž přesné lhůty pro roky 2011–2013 budou stanoveny v memorandu o porozumění, které podepíše Komise a irské orgány. V případě, že se objeví ohrožení cílových hodnot schodku uvedených v odstavci 3, musí být Irsko připraveno přijmout doplňková konsolidační opatření ke snížení deficitu do roku 2015 pod 3 % HDP.29.  Jak se uvádí v memorandu o porozumění, Irsko za účelem znovunastolení důvěry ve finanční sektor odpovídajícím způsobem rekapitalizuje, urychleně oddluží a řádně restrukturalizuje bankovní systém. Irsko provede zejména tato opatření:a) zajistí případnou rekapitalizaci bank Allied Irish Banks, Bank of Ireland, Educational Building Society a Irish Life and Permanent prostřednictvím vlastního kapitálu, a tak zabezpečí udržení požadavku na minimální kapitálový ukazatel core tier 1 ve výši 10,5 % v závislosti na výsledcích Obezřetnostního přezkumu kapitálové přiměřenosti (Prudential Capital Adequacy Review) na rok 2011;b) v co nejkratším možném časovém rámci ukončí své majetkové účasti v bankách, které nabylo během krize, s ohledem na finanční stabilitu a veřejné finance;c) provede zvláštní plán pro řešení problémů bank Anglo Irish Bank a Irish Nationwide Building Society s cílem minimalizovat kapitálové ztráty plynoucí z výsledného řešení situace těchto neživotaschopných úvěrových institucí.30.  Irsko přijme do konce roku 2010 tato opatření:Schválí rozpočet na rok 2011 zahrnující opatření k fiskální konsolidaci v celkové výši 6 miliard EUR s cílem snížit schodek veřejných financí v časovém rámci uvedeném v čl. 3 odst. 3. Rozpočet musí zahrnovat příjmová opatření za účelem získání alespoň 1 400 milionů EUR v roce 2011, která zahrnují snížení daňových pásem a úlev na dani z příjmu fyzických osob, nebo rovnocenná opatření, která by v roce 2011 přinesla 945 milionů EUR; snížení úlev na důchodové dani a srážek souvisejících s důchody za účelem získání 155 milionů EUR v roce 2011; omezení celkových daňových výdajů, což v roce 2011 přinese 220 milionů EUR; zvýšení spotřebních daní a různá daňová opatření za účelem získání 80 milionů EUR v roce 2011. Kromě toho bude v rozpočtu uvedeno, že vláda navrhne jednorázová a jiná opatření, pomocí nichž získá v roce 2011 alespoň 700 milionů EUR. Rozpočet bude rovněž zahrnovat snížení běžných výdajů v roce 2011 alespoň o 2 090 milionu EUR, včetně: omezení výdajů na sociální ochranu, snížení počtu zaměstnanců ve státní správě, progresivní snížení stávajících důchodů státních zaměstnanců v průměru o 4 %, další úspory na výdajích včetně snížení výdajů na zboží a služby a jiných transferových plateb, snížení o alespoň 1 800 milionů EUR v oblasti veřejných kapitálových výdajů oproti stávajícím plánům na rok 2011. Za výjimečných okolností mohou být v úzké spolupráci s Komisí zvážena jiná opatření přinášející srovnatelné úspory jako opatření uvedená výše.31.  Irsko přijme do konce roku 2011 tato opatření:a) Provede 10% snížení platů pro začínající pracovníky ve veřejné správě. Vláda by měla rovněž zvážit vhodnou úpravu, a to i v souvislosti s mzdovými náklady ve veřejné správě, která by kompenzovala potenciální nedostatek prostředků plynoucí z plánovaných úspor získaných zefektivněním státní správy a snížením počtu zaměstnanců ve veřejné správě.b) Schválí rozpočet na rok 2012 zahrnující opatření k fiskální konsolidaci v celkové výši alespoň 3,6 miliardy EUR s cílem snížit schodek veřejných financí v časovém rámci uvedeném v čl. 1 odst. 3. Návrh rozpočtu bude zahrnovat zejména příjmová opatření k získání 1,5 miliardy EUR za celý rok, mimo jiné pomocí snížení daňových pásem a úlev na dani z příjmu fyzických osob, snížení daňových úlev u důchodů ze soukromých penzijních systémů, omezení celkových daňových výdajů, nové majetkové daně, reformy daně z kapitálových příjmů a kapitálových investic a zvýšení uhlíkové daně. Rozpočet zajistí snížení výdajů v roce 2012 ve výši 2,1 miliardy EUR, včetně omezení sociálních výdajů, snížení počtu zaměstnanců ve veřejném sektoru, úpravy důchodů státních zaměstnanců a dalších programových výdajů a snížení kapitálových výdajů.c) Dokončí nezávislé posouzení přenesení odpovědnosti za poskytování vodohospodářských služeb z místních orgánů na vodárenské podniky a přípraví prováděcí návrhy s cílem zahájení plnění v letech 2012/2013.d) Přijme právní předpisy k zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu na 66 let v roce 2014, na 67 let v roce 2021 a na 68 let v roce 2028 za účelem zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Důchodové nároky pro nové zaměstnance veřejné správy budou reformovány s účinností od roku 2011. Reforma bude zahrnovat přezkoumání předčasného odchodu do důchodu v případě určitých kategorií státních zaměstnanců a indexaci důchodů ve vztahu ke spotřebitelským cenám. Výše důchodů bude vycházet z průměrných příjmů během celé doby zaměstnání. Důchodový věk nových zaměstnanců bude vázán na důchodový věk pro pobírání státního důchodu.e) Přijme opatření na posílení důvěryhodnosti rozpočtové strategie a rozpočtového rámce. Irsko by mělo přijmout a uplatňovat fiskální pravidlo, že jakékoli další neplánované příjmy v letech 2011–2015 budou určeny na snížení schodku a dluhu. Irsko by mělo zřídit radu pro rozpočet podle návrhu v národním plánu obnovy na období 2011–2014, která by poskytovala nezávislé hodnocení rozpočtové situace a vládních prognóz. Irsko by také mělo přijmout zákon o fiskální odpovědnosti, který by zavedl střednědobý výdajový rámec se závaznými víceletými stropy v každé výdajové oblasti. Mělo by se při tom přihlížet k případným revizím reforem správy ekonomických záležitostí na úrovni EU a stavět na již prováděných reformách.f) Irsko by mělo přijmout legislativní změny za účelem odstranění překážek obchodu a hospodářské soutěže v chráněných odvětvích, včetně právnické profese, lékařských služeb a lékárnictví.g) Provede rekapitalizaci irských domácích bank na původní úroveň kapitálového ukazatele core tier 1 ve výši 12 % se zohledněním srážek dodatečných půjček, které mají být převedeny agentuře NAMA, a financování včasného oddlužení uvolněním 10 miliard EUR do systému. Rekapitalizace proběhne pomocí vlastního kapitálu (nebo odpovídajících nástrojů pro Educational Building Society).h) Zavede právní předpisy na reformu minimální mzdy takovým způsobem, který podpoří tvorbu nových pracovních příležitostí a zamezí deformacím způsobeným minimálními mzdami v jednotlivých odvětvích, a po dohodě s Komisí provede nezávislé přezkoumání rámcových dohod o registrovaném zaměstnání a předpisů o zaměstnanosti.i) Provede reformu systému dávek v nezaměstnanosti za účelem zvýšení pobídek pro rychlý nástup do zaměstnání. Posílí aktivační opatření lepším určováním potřeb osob hledajících zaměstnání, zvýšením povinností a zavedením sankcí pro zajištění toho, aby příjemci hledali zaměstnání nebo se školili. To vše by mělo být účinněji sledováno. Bude zaveden mechanismus sankcí, který způsobí účinné snížení příjmů, aniž by byl příliš penalizační.j) Zveřejní důkladný přezkum režimu osobního zadlužení a začne pracovat na reformě právních předpisů, která uvede do rovnováhy zájmy věřitelů a dlužníků.k) Připraví zprávu o nezávislém posouzení odvětví elektřiny a plynu, která by mohla vypomoci s veřejným financováním a zlepšit hospodářskou soutěž. Výsledky tohoto posouzení orgány zkonzultují s Komisí, aby mohly stanovit vhodné cíle.l) Za účelem posílení hospodářské soutěže na otevřených trzích se uskuteční reforma legislativy, jejíž výsledkem bude vytvoření přesvědčivějších odstrašujících opatření s možností ukládání pokut a dalších sankcí v případech porušení hospodářské soutěže. Orgány pro hospodářskou soutěž budou kromě toho vyzvány, aby určily sektory, které jsou mimo oblast působnosti právních předpisů o hospodářské soutěži, a stanovily postupy pro řešení takových případů.m) Na podporu růstu odvětví maloobchodu provede vláda studii o prozkoumání ekonomického dopadu odstranění současného omezení velikosti maloobchodních zařízení s cílem podpořit hospodářskou soutěž a snížit spotřebitelské ceny. Realizace politiky, která vyplyne ze studie, bude zkonzultována s Komisí.32.  Irsko přijme do konce roku 2012 tato opatření:a) Schválí rozpočet na rok 2013 zahrnující opatření k fiskální konsolidaci v celkové výši alespoň 3,1 miliardy EUR s cílem snížit schodek veřejných financí v časovém rámci uvedeném v čl. 1 odst. 3. Rozpočet bude zahrnovat zejména opatření na straně příjmů, které by se měly zvýšit alespoň o 1,1 miliardy EUR (se zahrnutím prostředků převedených z roku 2012), včetně: snížení daňových pásem a úlev na dani z příjmu fyzických osob, snížení daňových úlev u důchodů ze soukromých penzijních systémů, omezení celkových daňových výdajů a zavedení majetkové daně. Rozpočet rovněž stanoví snížení výdajů v roce 2013 alespoň o 2 miliardy EUR, včetně omezení sociálních výdajů, snížení počtu zaměstnanců ve státní správě, úpravy důchodů státních zaměstnanců, zredukování ostatních programových výdajů a snížení kapitálových výdajů.b) Předloží parlamentu právní předpisy na reformu režimu osobního zadlužení za účelem lepší rovnováhy zájmů věřitelů a dlužníků.33.  S cílem zajistit bezproblémové zavádění podmínek programu a napomoci udržitelné nápravě nerovnováhy bude Komise průběžně poskytovat poradenství a pomoc v oblasti fiskálních reforem, reforem finančního trhu a strukturálních reforem; v rámci programu pomoci bude spolu s Mezinárodním měnovým fondem a ve spolupráci s Evropskou centrální bankou periodicky přezkoumávat účinnost a ekonomický a sociální dopad dohodnutých opatření a doporučovat potřebné korekce s cílem podpořit růst a tvorbu pracovních příležitostí, zajistit nezbytnou fiskální konsolidaci a minimalizovat škodlivé sociální dopady, a to zejména pokud jde o nejzranitelnější členy irské společnosti.Článek 4Irsko otevře pro řízení finanční pomoci Unie zvláštní účet u irské centrální banky.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno Irsku.Článek 6Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dneZa RadupředsedaVÝKAZ ROZPOČTOVÉHO DOPADU(srov. článek 16 vnitřních předpisů)OBLAST POLITIKY: HLAVA 01 – HOSPODÁŘSKÉ A FINANČNÍ ZÁLEŽITOSTIAKTIVITA: FINANČNÍ OPERACE A NÁSTROJENÁZEV OPATŘENÍ: EVROPSKÝ MECHANISMUS FINANČNÍ STABILIZACE – FINANČNÍ POMOC IRSKU1. NÁZEV NÁVRHU: PŘÍSLUŠNÝ ROZPOČTOVÝ OKRUH A NÁZEV01 04 01 03 Záruka Evropské unie za půjčky EU získané za účelem finanční pomoci v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace2. PRÁVNÍ ZÁKLAD:Čl. 122 odst. 2 Smlouvy; nařízení Rady č. 407/210.3. SOUHRNNÉ ÚDAJE PRO ROZPOČTOVÝ ROK (V EURECH)Tento bod tvoří strukturu pro záruky poskytované Evropskou unií. Komise díky němu bude moci obsluhovat dluh (jistina, úroky a další náklady), pokud by dlužník (Irsko) nesplácel.Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno zaplacení záruky. Předpokládá se, že za normálních okolností nebude zaplacení rozpočtové záruky požadováno.3a – Běžný rokNevztahuje se na tento návrh.CA |Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) |Převody |Dodatečné prostředky |Celkové prostředky |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření |3b – Převody do dalšího obdobíNevztahuje se na tento návrh.CA |Převody do dalšího období |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření |3c – Následující rozpočtový rokNevztahuje se na tento návrh.CA |Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) | p.m. |Převody |Dodatečné prostředky |Celkové prostředky |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření | p.m. |4. POPIS OPATŘENÍNavrhovanou střednědobou finanční pomoc Irsku tvoří půjčka Unie (která se bude financovat z výpůjček Unie na mezinárodních kapitálových trzích) ve výši 22,5 miliardy EUR. Pomoc se poskytne v rámci mezinárodního finančního balíčku. Půjčky od partnerských zemí Irska v EU budou zahrnovat zejména příspěvky z evropského nástroje finanční stability (17,7 miliardy EUR) a bilaterální podporu od Spojeného království, Švédska a Dánska (4,8 miliardy EUR). Irsko navíc požádalo Mezinárodní měnový fond o půjčku ve výši 19,5 miliardy SDR (přibližně 22,5 miliardy EUR) v rámci rozšířené finanční facility. Příspěvek Irska bude činit 17,5 miliardy EUR a bude pocházet ze stávající hotovostní rezervy ministerstva financí a z příspěvků z národního důchodového rezervního fondu. Finanční pomoc Unie je Irsku poskytována za účelem podpory navrácení hospodářství k udržitelnému růstu a zajištění řádného fungování bankovního systému. Pomoc má zároveň přispět k zabezpečení finanční stability v EU a v eurozóně tím, že znovunastolí důvěru.Na výpůjčky Unie získané na kapitálových trzích nebo od finančních institucí za účelem poskytnutí půjčky Irsku se vztahuje rozpočet Unie. Výše jistiny půjček poskytnutých Irsku dosahuje 22,5 miliardy EUR.Struktura záruky poskytnuté rozpočtem Evropské unie umožní Komisi obsluhovat dluh, pokud by Irsko nesplácelo.Za účelem splnění svých závazků může Komise pro obsluhu dluhu dočasně čerpat z hotovostních zdrojů. V tomto případě se použije článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1).5. POUŽITÁ METODA VÝPOČTUNevztahuje se na tento návrh.6. ROZPIS PLATEB (V EURECH)Nevztahuje se na tento návrh.Okruh | Prostředky | Platby |Rok n | Rok n + 1 | Rok n + 2 | Rok n + 3 | Následující rozpočtové roky |Rok n |Rok n+1 |Rok n |Rok n + 1 |Celkem |[1] Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1.[2] Viz http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_member_states.


				|

		52013PC0243

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se stanoví postoj, který se má přijmout jménem Evropské unie, pokud jde o některá usnesení, jež mají být předmětem hlasování v rámci Mezinárodní organizace pro révu a víno (OIV) /* COM/2013/0243 final - 2013/0129 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
              SOUVISLOSTI NÁVRHU
Mezinárodní organizace pro révu a víno (OIV) je
mezivládní vědecko-technická organizace, jež působí
v odvětví révy, vína, vinných nápojů, konzumního hroznového
vína, rozinek a ostatních výrobků z révy vinné. OIV má tyto cíle: i)
informovat prostřednictvím publikací a organizováním akcí a sympozií, ii)
asistovat jiným mezinárodním organizacím zapojeným do normalizačních
činností a iii) přispívat k mezinárodní harmonizaci stávajících
postupů a norem. Členy OIV je 44 států, z toho 20 členských
států Unie. EU členem OIV v současné době není.
Na úrovni EU mají podle nařízení Rady (ES)
č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná
organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro
některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o
společné organizaci trhů, Úř. věst. L 299, s. 1),
některá usnesení přijatá a zveřejněná organizací OIV vliv
na právní předpisy EU. Jednotné nařízení o společné organizaci
trhů obsahuje odkazy na usnesení OIV v ustanoveních o:
– analytických metodách týkajících se určení
složení produktů v odvětví vína a některých kritérií
čistoty a identity látek užívaných při enologických postupech, aby se
pravidla přijatá a zveřejněná za tímto účelem organizací
OIV stala v EU sama o sobě závaznými (článek 120g jednotného
nařízení o společné organizaci trhů a článek 9
nařízení Komise (ES) č. 606/2009 ze dne 10. července
2009, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla
k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o druhy
výrobků z révy vinné, enologické postupy a omezení, která se na ně
použijí, Úř. věst. L 193, s. 1);
– enologických postupech přijatých a
zveřejněných organizací OIV, z nichž Komise musí vycházet, když tyto
postupy povoluje (článek 120f jednotného nařízení o společné
organizaci trhů), a dále
– týchž enologických postupech, na jejichž
základě musí EU přijmout vína vyrobená ve třetích zemích a které
se samy o sobě tudíž stávají v EU závaznými (článek 158a
nařízení o jednotné organizaci trhů).
Obdobně se na právní předpisy EU
vztahují i některá usnesení přijatá a zveřejněná OIV v
souladu s nařízením Komise (ES) č. 2870/2000 ze dne 19. prosince
2000, kterým se stanoví referenční metody Společenství používané pro
rozbor lihovin (Úř. věst. L 333, s. 20). Článek 3
nařízení č. 2870/2000 odkazuje na usnesení OIV, nejsou-li pro
kvalitativní a kvantitativní stanovení látek obsažených v určitých
lihovinách stanoveny referenční metody Společenství používané pro
rozbor.
Na základě diskusí pořádaných v rámci
skupin odborníků, které se schází za účelem přípravy valné
hromady OIV, lze očekávat, že valná hromada bude projednávat přijetí
těchto usnesení, které mají v rámci acquis EU právní účinek:
– návrhy usnesení OENO-TECHNO 11-498 a 11-499, jež
stanoví nové enologické postupy. V souladu s články 120f a 158a
nařízení (ES) č. 1234/2007 nebudou mít tato usnesení dopad na acquis;
– návrhy usnesení OENO-SCMA 9-418, 10-440, 10-480,
11-477, 11-478, 12-510 a 12-511, jež stanoví metody analýzy. V souladu s
článkem 120g nařízení (ES) č. 1234/2007 nebudou mít tato
usnesení dopad na acquis;
– návrhy usnesení OENO-MICRO 11-496 a 11-497,
OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488 a 11-495, jež stanoví
kritéria čistoty a identity pro látky užívané v enologických postupech. V
souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 606/2009 nebudou mít
tato usnesení dopad na acquis;
– návrh usnesení OENO-SCMA 12-521, jež stanoví
metody pro rozbor některých lihovin. V souladu s článkem 3
nařízení (ES) č. 2870/2000 nebude mít toto usnesení dopad na
acquis.
Vědečtí a techničtí odborníci
z odvětví vína výše uvedená usnesení podrobně projednali. Tato
usnesení přispívají k mezinárodní harmonizaci norem v odvětví
vína a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou hospodářskou
soutěž v obchodu s vinařskými produkty. Je tudíž třeba je
podpořit.
Stejně jako v minulosti lze i nyní
předpokládat, že program jednání valné hromady OIV není zatím pevně
stanoven a že na pořad jednání budou zařazena i další usnesení, která
mají vliv na acquis. Za účelem účinnosti práce valné hromady
a dodržování pravidel Smluv Komise včas doplní a/nebo změní
tento návrh, aby Radě umožnila přijmout postoj i k těmto
usnesením.
2013/0129 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se stanoví postoj, který se má
přijmout jménem Evropské unie, pokud jde o některá usnesení, jež
mají být předmětem hlasování v rámci Mezinárodní organizace pro révu
a víno (OIV)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9
této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Mezinárodní organizace pro
révu a víno (OIV) je mezivládní vědecko-technická organizace, jež
působí v odvětví révy, vína, vinných nápojů, konzumního
hroznového vína, rozinek a ostatních výrobků z révy vinné. OIV má
tyto cíle: i) informovat prostřednictvím publikací a organizováním akcí a
sympozií, ii) asistovat jiným mezinárodním organizacím zapojeným do
normalizačních činností a iii) přispívat k mezinárodní
harmonizaci stávajících postupů a norem. Členy OIV je 44 států,
z toho 20 členských států Unie. EU členem OIV v současné
době není.
(2)       Na úrovni EU mají podle
nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se
stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní
ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení
o společné organizaci trhů, Úř. věst. L 299, s. 1),
některá usnesení přijatá a zveřejněná organizací OIV vliv
na právní předpisy EU. Jednotné nařízení o společné organizaci
trhů obsahuje odkazy na usnesení OIV v ustanoveních o:
– analytických metodách týkajících se určení
složení produktů v odvětví vína a některých kritérií
čistoty a identity látek užívaných při enologických postupech, aby se
pravidla přijatá a zveřejněná za tímto účelem organizací
OIV stala v EU sama o sobě závaznými (článek 120g jednotného
nařízení o společné organizaci trhů a článek 9
nařízení Komise (ES) č. 606/2009 ze dne 10. července
2009, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla
k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o druhy
výrobků z révy vinné, enologické postupy a omezení, která se na ně
použijí, Úř. věst. L 193, s. 1);
– enologických postupech přijatých a
zveřejněných organizací OIV, z nichž Komise musí vycházet, když tyto
postupy povoluje (článek 120f jednotného nařízení o společné
organizaci trhů), a dále
– týchž enologických postupech, na jejichž
základě musí EU přijmout vína vyrobená ve třetích zemích a které
se samy o sobě tudíž stávají v EU závaznými (článek 158a
nařízení o jednotné organizaci trhů).
(3)       Obdobně se na právní
předpisy EU vztahují i některá usnesení přijatá a
zveřejněná OIV v souladu s nařízením Komise (ES) č.
2870/2000 ze dne 19. prosince 2000, kterým se stanoví referenční metody
Společenství používané pro rozbor lihovin (Úř. věst. L 333,
s. 20). Článek 3 nařízení (ES) č. 2870/2000 odkazuje na usnesení
OIV, nejsou-li pro kvalitativní a kvantitativní stanovení látek obsažených v
určitých lihovinách stanoveny referenční metody Společenství
používané pro rozbor.
(4)       Příští zasedání valné
hromady OIV se bude konat dne 8. června 2013. Při té
příležitosti valná hromada přezkoumá a případně přijme
usnesení, která budou mít uvedené právní účinky.
(5)       Je proto nutné přijmout
před tímto zasedáním valné hromady OIV postoj, který by členské
státy, jež jsou členy OIV a jednají společně v zájmu EU,
měly na valné hromadě OIV v souvislosti s těmito usneseními
přijmout.
(6)       Návrhy usnesení OENO-TECHNO
11-498 a 11-499 stanoví nové enologické postupy. V souladu s články 120f
a 158a nařízení (ES) č. 1234/2007 nebudou mít tato usnesení
dopad na acquis.
(7)       Návrhy usnesení OENO-SCMA
9-418, 10-440, 10-480, 11-477, 11-478, 12-510 a 12-511 stanoví metody analýzy.
V souladu s článkem 120g nařízení (ES) č. 1234/2007 nebudou
mít tato usnesení dopad na acquis.
(8)       Návrhy usnesení OENO-MICRO
11-496 a 11-497, OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488 a 11-495
stanoví kritéria čistoty a identity pro látky užívané v enologických
postupech. V souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 606/2009
nebudou mít tato usnesení dopad na acquis.
(9)       Návrh usnesení OENO-SCMA
12-521 stanoví metody pro rozbor některých lihovin. V souladu s
článkem 3 nařízení (ES) č. 2870/2000 nebude mít toto
usnesení dopad na acquis.
(10)     Vědečtí a
techničtí odborníci z odvětví vína výše uvedená usnesení podrobně
projednali. Tato usnesení přispívají k mezinárodní harmonizaci norem
v odvětví vína a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou
hospodářskou soutěž v obchodu s vinařskými produkty. Je
tudíž třeba je podpořit.
(11)     V zájmu nezbytné flexibility
při jednáních před zasedáním valné hromady OIV by členské státy,
jež jsou členy této organizace, měly být zmocněny dohodnout se
na změnách těchto usnesení, pokud tyto změny nemění jejich
věcnou podstatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Postoj Unie na valné hromadě OIV
v roce 2013 je v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí
a vyjádří jej členské státy, jež jsou členy OIV a jednají
společně v zájmu Unie.
Článek 2
1.           Pokud by nové vědecké
nebo technické informace předložené na zasedáních OIV nebo během
těchto zasedání mohly ovlivnit postoj uvedený v článku 1, požádají
členské státy, jež jsou členy OIV, aby bylo hlasování na valné
hromadě OIV odloženo až do okamžiku, kdy bude stanoven postoj Unie na
základě nových prvků.
2.           Členské státy, jež jsou
členy OIV a jednají společně v zájmu Unie, se mohou na
základě společné dohody, zejména přímo na místě a bez
dalšího rozhodnutí Rady, kterým se stanoví postoj Unie, dohodnout na
změnách návrhů usnesení uvedených v příloze tohoto
rozhodnutí, jež nemění věcnou podstatu těchto usnesení.
Článek 3
Toto rozhodnutí
je určeno členským státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
PŘÍLOHA
S výhradou budoucího přezkumu
vycházejícího z nového vývoje podpoří členské státy jednající
společně v zájmu Unie níže uvedené návrhy usnesení, jež se nacházejí
na úrovni 7 a týkají se metod analýzy pro určení složení produktů
v odvětví vína, kritérií čistoty a identity látek užívaných
při enologických postupech a enologických postupů:
OENO-TECHNO 11-498, změna spisů
týkajících se enologických postupů s použitím enzymů,
OENO-TECHNO 11-499, řízení
rozpuštěných plynů ve víně s použitím membránových
kontaktorů,
OENO-SCMA 9-418, Praktická příručka
pro posuzování, kontrolu jakosti a analýzu neurčitosti v rámci metody
enologické analýzy,
OENO-SCMA 10-440, pokyny pro čichové a
chuťové hodnocení vad vína,
OENO-SCMA 10-480, určení methanolu pomocí
plynové chromatografie,
OENO-SCMA 11-477, zkouška a určení
přítomnosti ftalátů ve víně,
OENO-SCMA 11-478, analýza minerálních
prvků ve vínech a lihovinách s použitím metody ICP-AES (atomová emisní
spektrometrie s indukčně vázaným plazmatem),
OENO-SCMA 12-510, stanovení 13C/12C
kyseliny octové vinného octa pomocí hmotnostní spektrometrie izotopových
poměrů,
OENO-SCMA 12-511, metoda stanovení 18O/16O
vody ve vinném octu pomocí izotopových poměrů,
OENO-SCMA 12-521, zkouška a určení
přítomnosti ftalátů v lihovinách,
OENO-MICRO 11-496, monografie o autolýze
kvasnic,
OENO-MICRO 11-497, buněčné
stěny kvasinek – kodex,
OENO-SPECIF 10-459, monografie o
inaktivovaných kvasinkách,
OENO-SPECIF 11-481, monografie o membránách
pro ultrafiltraci,
OENO-SPECIF 11-482, monografie o membránách
pro nanofiltraci,
OENO-SPECIF 11-487, revize monografie o
měření aktivity cinnamoyl-esterázy v enzymatických přípravcích
(OIV-OENO 6-2007),
OENO-SPECIF 11-488, revize monografie o
určení aktivity ß-glukanázy (ß 1-3, ß 1-6) v enzymatických
přípravcích (OIV-OENO 340-2010),
OENO-SPECIF 11-495, monografie o bílkovinách
rostlinného původu – změna spisu.