				|

		52011PC0752

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o obecných ustanoveních ohledně Azylového a migračního fondu a ohledně nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí /* KOM/2011/0752 v konečném znění - 2011/0367 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.
SOUVISLOSTI NÁVRHU

Politika v oblasti vnitřních
věcí nabývá v posledních letech na významu. Stojí v centru evropského
projektu vytvořit prostor bez vnitřních hranic, kam mohou občané
EU a státní příslušníci třetích zemí vstupovat a v němž se
mohou volně pohybovat, žít, pracovat a přinášet s sebou nové
nápady, kapitál, znalosti a inovace či zaplňovat úzký profil na trhu
práce členských států, s důvěrou, že jejich práva budou
plně respektována a jejich bezpečnost zaručena. Tato politika,
jejíž rostoucí význam stvrdil Stockholmský program, patří rovněž
k oblastem, jež po přijetí Lisabonské smlouvy prošly výraznou
změnou.
Komise dne 29. června 2011 přijala
návrh víceletého finančního rámce na nadcházející období 2014–2020[1], s jehož pomocí má být
naplněna strategie Evropa 2020. V oblasti vnitřních věcí,
do níž spadají témata bezpečnosti, migrace a řízení vnějších
hranic, Komise navrhuje zjednodušit strukturu financování
z prostředků EU a za tímto účelem zredukovat stávající
programy na strukturu tvořenou dvěma fondy: Azylovým a migračním
fondem a Fondem pro vnitřní bezpečnost.
Zjednodušení bylo určeno za hlavní cíl
jednak ve sdělení o přezkumu rozpočtu EU[2], jednak v agendě
inteligentní regulace[3]
a dále ve výše uvedeném sdělení o příštím víceletém finančním
rámci. Jak ukazují zkušenosti, jsou rozmanitost a roztříštěnost
pravidel pro výdajové programy ve stávajícím programovém období
nezřídka vnímány jako zbytečně komplikované a obtížné
z hlediska realizace i kontroly. Jak příjemci, tak Komise a členské
státy proto čelí velké administrativní zátěži, která může
nechtěným způsobem odrazovat od účasti na programech, zvyšovat
chybovost a zpožďovat realizaci. Potenciální výhody unijních programů
tak nejsou plně využívány.
Předkládané nařízení patří do souboru
čtyř nařízení, které společně tvoří rámec pro
financování politiky vnitřních věcí z prostředků EU
prostřednictvím uvedených dvou fondů. Předmětem úpravy
tohoto nařízení jsou programování, řízení a kontrola, finanční
řízení, schvalování účetních závěrek, uzavírání programů,
podávání zpráv a hodnocení. Tento akt tedy upravuje realizační mechanismy,
zatímco účel a působnost obou fondů, jejich zdroje
a způsoby čerpání vymezují jejich příslušná zvláštní
nařízení. Předkládaný horizontální dokument zajistí jednak
společný přístup k čerpání obou fondů, jednak jednotný
přístup k příjemcům při poskytování unijní podpory
v oblasti vnitřních věcí obecně.
Tato struktura čtyř nařízení
byla zvolena na základě povinností plynoucích ze Smlouvy. Pro hlasování
v Radě v této oblasti jsou stanovena různá pravidla, která
jsou dána proměnnou geometrií upravenou v protokolu č. 19 (o
schengenském acquis) a 21 (o postavení Spojeného království a Irska
s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva). Z právního
hlediska tedy nelze vypracovat jediný souborný legislativní návrh, který by
upravoval Fond pro vnitřní bezpečnost, a to navzdory vzájemné
provázanosti sledovaných politických cílů. Navíc bylo pokládáno za
důležité, aby v souladu s obecným cílem zjednodušování a
začleňování priorit do konkrétních nástrojů politiky měly
oba fondy (Fond pro vnitřní bezpečnost a Azylový a migrační
fond) co možná totožné realizační mechanismy. Zavedením horizontálního
nařízení, jež stanoví obecnou úpravu, se v neposlední řadě
výrazně zredukuje celkový počet ustanovení oproti stavu, kdy by
jednotlivé právní akty obsahovaly zčásti totožnou úpravu.
Předkládané nařízení stanoví pouze
povinnosti finanční a technické povahy a ponechává prostor pro to, aby
definici politických cílů, opatření způsobilá k financování
z fondů, vyčleňování zdrojů a rozsah intervencí v
jednotlivých politických oblastech vymezoval příslušný právní základ (tj.
zvláštní nařízení).
Mechanismy, které toto nařízení upravuje,
mají být hlavním zdrojem financování vnitřních věcí
z prostředků EU. Toto nařízení by tak mělo
následně nahradit bezpočet různě podrobných a složitých
předpisů, které jsou v současnosti obsaženy v právních
základech stávajících nástrojů financování vnitřních věcí. Jedná
se o všechny čtyři nástroje obecného programu „Solidarita a
řízení migračních toků“ – Fond pro vnější hranice, Evropský
uprchlický fond, Evropský fond pro integraci státních příslušníků
třetích zemí a Evropský návratový fond – a o oba zvláštní programy obecného
programu „Bezpečnost a ochrana svobod“, tj. zvláštní program ISEC
(„Předcházení trestné činnosti a boj proti ní“) a CIPS („Prevence,
připravenost a zvládání následků teroristických útoků a jiných
rizik spojených s bezpečností“).

2.
VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI
A POSOUZENÍ DOPADŮ

V souladu s větším důrazem
na hodnocení, z nějž tvorba politiky čerpá informace, vycházel
tento návrh jednak z výsledků hodnocení, jednak z konzultací se
zúčastněnými stranami a z posouzení dopadů.
Přípravy těchto budoucích
finančních nástrojů v oblasti vnitřních věcí
započaly v roce 2010 a pokračovaly do roku následujícího.
V jejich rámci byla v prosinci 2010 zahájena studie, jež měla
provést zhodnocení a posoudit dopady a na níž se podílel jeden externí
dodavatel. Tato studie, jež byla dokončena v červenci 2011,
shromáždila dostupné výsledky hodnocení stávajících finančních
nástrojů a osvětlila problémy, cíle a politické možnosti
včetně jejich pravděpodobného dopadu, které byly
předmětem posouzení dopadů. Komise na základě této studie
vypracovala zprávu o posouzení dopadů, k němuž dne 9. září
2011 vydal stanovisko Výbor pro posouzení dopadů.
V posouzení dopadů byly
identifikovány problémy jednak v souvislosti s oblastí
působnosti a prioritami stávajících výdajových programů na poli
vnitřních věcí, jednak v souvislosti s realizací
financování. Pokud jde o druhou uvedenou oblast, byly v posouzení dopadů
prostudovány možnosti sdíleného, resp. centralizovaného řízení a rychlé
reakce na mimořádné situace.
·
Pokud jde o sdílené řízení, dospělo
posouzení dopadů k závěru, že přednost by měla být
dána vyhlášení víceletého programu, jemuž by předcházel politický dialog.
Na rozdíl od stávajícího stavu, který kombinuje roční programy
s víceletým rámcem, by popsaná možnost znamenala výrazné snížení
administrativy. Přestože by samotný přechod na víceleté programování
přinášel větší flexibilitu, neřešil by nutnost soustavně
reagovat na změny situace v členských státech a třetích
zemích, které jsou pro oblast vnitřních věcí typické. Naopak víceleté
programování ve spojení s pravidelným politickým dialogem by tuto
potřebu naplňovalo a umožnilo by sledovat více výstupově
orientovaný přístup.
·
Z hlediska dosahování cíle, aby financování
v rámci centralizovaného řízení probíhalo uspokojivějším
způsobem, byl stávající stav zavržen, neboť nabízí jen málo či
žádné vyhlídky na zjednodušení či snížení administrativy. Zavržen byl
i případný přechod na financování výlučně
prostřednictvím veřejných zakázek, neboť by zcela vylučoval
možnost podporovat politicky motivovaná opatření, mezinárodní spolupráci a
občanskou společnost prostřednictvím grantů. Preferovanou
možností je v tomto případě cílenější, zdrojově
efektivnější a diverzifikované centralizované řízení, neboť se
očekává, že zlepší vztahy s hlavními zúčastněnými stranami
a celkově sníží pracovní zátěž.
·
Pokud jde o mechanismus reakcí na mimořádné
situace, dospělo posouzení dopadů k závěru, že stávající
mechanismus jednoznačně nedostačuje nutnosti reagovat na
migrační a bezpečnostní krize rychleji a efektivněji. Preference
tak byla přisouzena možnosti, jež spočívá ve vytvoření
kvalitnějšího mechanismu, používaného k řešení jak vícero
druhů migračních krizí, tak krizí bezpečnostních.
Posouzení dopadů přihlíží
k výsledkům zvláštní veřejné konzultace, jež byla věnována
budoucnosti financování vnitřních věcí. Tato konzultace probíhala
online ve dnech 5. ledna – 20. března 2011 a přispívat do ní mohly
všechny zúčastněné strany. Jednotlivci a organizace předložili
celkem 115 odpovědí, z toho osm pozičních dokumentů.
Konzultace se zúčastnili respondenti ze všech členských států a
některých třetích zemí.
V dubnu 2011 se konala konference pod
názvem „The future of EU funding for Home Affairs: A fresh look“ („Budoucnost
financování vnitřních věcí z prostředků EU – Aktuální
pohled“). Hlavní zúčastněné strany (zástupci členských
států, mezinárodních organizací, organizací občanské společnosti
atd.) zde měly možnost projednat budoucnost financování uvedené oblasti
z unijních prostředků. Konference byla rovněž
příležitostí ke schválení výsledku proběhlého hodnocení a
veřejné konzultace.
Téma budoucnosti financování vnitřních
věcí na úrovni EU bylo předmětem diskuse se
zúčastněnými stranami na mezinárodní scéně při
řadě příležitostí. Patřil k nim neformální oběd během
zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci dne 21. ledna 2011,
neformální snídaně s politickými koordinátory z Evropského
parlamentu dne 26. ledna 2011, slyšení komisařky C. Malmströmové před
parlamentním výborem SURE dne 10. března 2011 a výměna
stanovisek mezi generálním ředitelem GŘ pro vnitřní věci a
členy parlamentního výboru LIBE dne 17. března 2011. Konkrétní
odborná doporučení vzešla i z jednání s experty z členských
států v rámci společného řídícího výboru obecného programu
„Solidarita a řízení migračních toků“.
Jak uvedené konzultace, konference a expertní
jednání potvrdily, panuje mezi hlavními zúčastněnými stranami obecná
shoda v tom, že je nutno realizační mechanismy zjednodušit a že je
zapotřebí větší flexibility, zejména v mimořádných situacích.
Zúčastněné strany podpořily myšlenku zredukovat finanční
nástroje na dvoufondovou strukturu, a to za podmínky, že tato změna povede
ke skutečnému zjednodušení. Shodly se i na tom, že je zapotřebí mít
k dispozici pružný mechanismus reakcí na mimořádné situace, který by
Unii umožňoval rychle a efektivně reagovat na migrační a
bezpečnostní krize. Jako vhodná metoda řízení všech výdajů na
poli vnitřních věcí bylo obecně shledáno řízení sdílené
v kombinaci s přechodem na víceleté programování a vymezením
společných cílů na úrovni Unie. Nevládní organizace byly nicméně
toho názoru, že by pokračovat mělo i přímé řízení.
V neposlední řadě podpořily zúčastněné strany
myšlenku posílit v zájmu intenzivnější spolupráce a větší synergie
úlohu agentur, jež v oblasti vnitřních věcí působí.

3.
PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

Právo konat je odvozeno z čl. 3 odst. 2
Smlouvy o Evropské unii, který stanoví, že „Unie poskytuje svým
občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních
hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob ve spojení s vhodnými opatřeními
týkajícími se ochrany vnějších hranic, azylu, přistěhovalectví a
předcházení a potírání zločinnosti“.
Při paralelním sledování několika
vzájemně neoddělitelných cílů, z nichž ani jeden není
vůči ostatním podružný či nepřímý, vychází předkládané
nařízení z několika hmotněprávních základů, jež jsou
obsaženy v hlavě V Smlouvy, upravující oblast svobody,
bezpečnosti a práva. Jmenovitě se jedná o čl. 78 odst. 2,
čl. 79 odst. 2 a 4, čl. 82 odst. 1, článek 84 a čl. 87
odst. 2. Tato ustanovení tvoří právní základy pro činnost Unie
v těchto oblastech: azyl, přistěhovalectví, řízení
migračních toků, spravedlivé zacházení se státními příslušníky
třetích zemí, kteří legálně pobývají v členských
státech, boj proti nedovolenému přistěhovalectví, dále
vyhošťování a vracení osob s neoprávněným pobytem, boj proti obchodu
s lidmi, justiční spolupráce v trestních věcech, předcházení
trestné činnosti a boj proti ní (včetně terorismu, korupce a
organizovaného zločinu) a policejní spolupráce.
Vyjmenovaná ustanovení tvoří právní
základy, jež jsou co do předmětu své úpravy slučitelné při
zohlednění postavení Spojeného království, Irska [a Dánska], a o tomto
návrhu tak může hlasovat Rada. Jelikož se řádný legislativní proces
uplatní na všechna tato ustanovení, respektuje jejich zvolená kombinace
v plném rozsahu výsady Evropského parlamentu.
Zmínit je nutno dále článek 80 SFEU,
který zdůrazňuje, že některé z těchto politik Unie
a jejich provádění se řídí zásadou solidarity a spravedlivého
rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy, a to i na
finanční úrovni.
Vzhledem k výše uvedenému postupu rozhodování
stanoví předkládané nařízení horizontální obecnou úpravu, kterou se
bude řídit čerpání Azylového a migračního fondu a jedné složky
Fondu pro vnitřní bezpečnost (jmenovitě nástroje pro
finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné
činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí).
Na oblasti politiky vnitřních věcí,
které spadají do působnosti Fondu pro vnitřní bezpečnost
a jejichž právní základy nejsou slučitelné s výše uvedenými
postupy hlasování, by mělo být předkládané nařízení použitelné
na základě zvláštního ustanovení v jednom ze zvláštních
nařízení. Konkrétně by se jednalo o nástroj pro finanční podporu
řízení vnějších hranic a víz, který vychází z čl. 77
odst. 2 SFEU. Prostřednictvím těchto oblastí politiky je totiž
rozvíjeno schengenské acquis, jehož se neúčastní Spojené království
a Irsko.
Společným přijetím
předkládaného nařízení a nařízení zvláštních tak bude
předkládané nařízení stejnou měrou použitelné na veškeré
financování vnitřních věcí z unijních prostředků.
Vnitřní věci jsou celkově
doménou, kde je uvolnění prostředků z unijního
rozpočtu přínosné.
Činnost Unie
je odůvodněna cíli, které vymezuje článek 67 Smlouvy o fungování
Evropské unie (SFEU). Toto ustanovení upravuje způsoby, jakými je
vytvářen prostor svobody, bezpečnosti a práva. Významným prvkem
financování politiky vnitřních věcí na unijní úrovni je realizace
finanční pomoci v partnerství s členskými státy v rámci
sdíleného řízení. Tato metoda řízení je pokládána za vhodnou
v případě všech politických oblastí vnitřních věcí,
a byla tedy rozšířena i na oblast vnitřní bezpečnosti, kde
dosud aplikována nebyla. Centralizované řízení je zachováno v
případě činností s těsnou vazbou na konkrétní
politiku.
V rámci
sdíleného řízení zajistí zmíněný přechod z ročních
programů na víceleté programování, které bude vycházet z politického
dialogu ve strategickém rámci na úrovni EU, aby opatření financovaná
z unijního rozpočtu plnila potřeby jednotlivých členských
států a současně směřovala k dosažení
unijních priorit. Předkládaný návrh stanoví obecná pravidla pro
programování, podávání zpráv, finanční řízení, kontrolní
opatření a hodnocení, která jsou v zájmu řádného financování
vnitřních věcí na unijní úrovni zapotřebí. Návrh však
současně v rámci možností ponechává členským státům i
svobodu rozhodnout o tom, jak tato pravidla provést na vnitrostátní úrovni.
Například způsobilost výdajů bude určována podle
vnitrostátní úpravy, s výhradou několika společných jednoduchých
zásad, které upravuje toto nařízení.
Zásahy jsou tedy
prováděny na náležité úrovni a úloha Unie nepřekračuje nezbytný
rozsah. Jak zdůraznil přezkum rozpočtu, měl by se
„rozpočet EU využívat k financování veřejných statků EU
a opatření, která členské státy a regiony nemohou
financovat samy a u nichž dokáže EU zajistit lepší výsledky“[4].
Podrobné
odůvodnění činnosti Unie, která se týká jednotlivých politických
oblastí upravených v tomto nařízení, je uvedeno v důvodových
zprávách ke zvláštním nařízením.

4.
ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh víceletého finančního rámce, který
Komise předložila, počítá s vyčleněním
3 869 milionů EUR na Azylový a migrační fond a 4 648
milionů EUR na Fond pro vnitřní bezpečnost (v běžných
cenách).

5.
HLAVNÍ PRVKY

Jakožto nový obecný rámec, o nějž se má
opírat financování politiky vnitřních věcí
z prostředků Unie, stanoví předkládané nařízení
obecnou úpravu financování výdajů. Její součástí je úprava
partnerství, programování, podávání zpráv, monitorování a hodnocení, dále úprava
systémů řízení a kontroly, jež musí ustavit členské státy, a
úprava schvalování účetních závěrek:
–
Úprava partnerství, programování, monitorování a
hodnocení byla vypracována na základě zkušeností se stávajícími
čtyřmi fondy, z nichž je financován obecný program „Solidarita
a řízení migračních toků“,
–      Úprava systémů řízení a kontroly, finančního
řízení, schvalování účetních závěrek, podávání zpráv a uzavírání
programů se inspiruje dvěma návrhy Komise: návrhem nařízení o
společných ustanoveních ohledně fondů, jež spadají do
společného strategického rámce (dále jen „nařízení o fondech SSR“)[5], jmenovitě částí II
tohoto návrhu, a dále návrhem nařízení o financování, řízení a
sledování společné zemědělské politiky[6]. V případech, kdy to
bylo užitečné, byla v zájmu kontinuity zachována úprava platná pro
stávající čtyři fondy.
Dalším záměrem tohoto nařízení je
upravit podmínky pro
(1)
financování, které má těsnější vazbu
na konkrétní politiku a je více orientováno na výstupy; prostředkem
k tomu má být mj. posílené strategické programování;
(2)
výrazné zjednodušení realizačních
mechanismů oproti stávajícímu stavu;
(3)
pružnější finanční řízení a
realizaci, a to vzhledem k potřebě reagovat na nové,
nepředvídané okolnosti, jež jsou pro oblast vnitřních věcí
typické;
(4)
kvalitnější monitorovací a hodnotící rámec,
který zajistí odpovědnost, transparentnost a fakty podloženou reflexi o
budoucí podpoře vnitřních věcí.

5.1.
Agenda těsně provázaná s konkrétní
politikou a orientovaná na výstupy

Sdílené řízení
·
Na počátku období, v němž bude
platit nový víceletý finanční rámec, proběhne s jednotlivými
členskými státy jednotný politický dialog zastřešující celou
problematiku vnitřních věcí. Členské státy budou v jeho
rámci prezentovat, jak hodlají uvedených fondů využívat, tj. jak budou za
pomoci unijního rozpočtu přispívat k dosažení cílů
v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Komise před zahájením
těchto dialogů vydá sdělení, v němž popíše celková
očekávání a rámec dialogu a představí své záměry ohledně
opatření Unie a rámce pro jejich provádění (např. jednotlivé
metody řízení).
·
S ohledem na výstup tohoto politického dialogu
budou programy, jež Komise s členskými státy sjedná, popisovat
výchozí stav a stanoví jednak cíle, jichž budou muset členské státy
v této oblasti politiky dosáhnout, jednak cíle využití unijních
prostředků. Tyto národní programy pak stanoví cíle a u každého
z nich uvedou příklady možných opatření. Sedmiletý finanční
plán pak určí, jak mají být vyčleněné zdroje přidělovány
na závazky a vynakládány při dodržení stávajících stropů.
V případě opatření, jež budou prováděna
ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, by se nemělo
jednat o opatření bezprostředně orientovaná na hospodářský
rozvoj a prosperitu rozvojových zemí (opatření orientovaná na rozvoj);
politický dialog by měl usilovat o maximální provázanost zamýšlených
opatření se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a
zahraniční politiky Unie, která se váže k dané zemi či regionu.
·
Jakkoli bude vynaloženo maximální úsilí o to, aby
byly národní programy přijaty v roce 2014, nelze vyloučit, že se
to u některých podaří až v roce 2015. K tomu, aby národní
programy nepřišly o související prostředky na závazky
vyčleněné na rok 2014, pozmění Komise svůj návrh
nařízení Rady, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období
2014–2020 [KOM(2011) 398 ze dne 29. června 2011].
Působnost článku 7 tohoto nařízení bude rozšířena i na
programy Azylového a migračního fondu a Fondu pro vnitřní
bezpečnost, jež budou realizovány v režimu sdíleného řízení.
·
Členské státy budou každoročně
podávat zprávu o finančním řízení a o výsledcích, jichž bylo
v rámci těchto programů dosaženo.
·
V roce 2017 proběhne přezkum
v polovině období, který situaci v členských státech
opětovně posoudí. U této příležitosti bude možno vyčlenit
na období 2018–2020 nové zdroje.
Přímé a nepřímé řízení
·
Cíle, které si vytknou národní programy, budou
doplněny „opatřeními Unie“ a mechanismem rychlé reakce na
mimořádné situace. Opatření Unie budou podporovat naplňování
unijní politiky za pomoci grantů a veřejných zakázek
a patřit k nim budou opatření ve třetích zemích
či ve vztahu k těmto zemím, o nichž hovoří sdělení o
víceletém finančním rámci[7].
Tato opatření, jež nebudou bezprostředně orientována na rozvoj,
budou sloužit jako případný doplněk finanční pomoci poskytované
prostřednictvím nástrojů vnější pomoci EU, které zůstanou
hlavním zdrojem financování pomoci třetím zemím při budování
příslušných kapacit. Při realizaci této podpory se bude dbát na to,
aby byly plně dodrženy zásady a obecné cíle vnější činnosti a zahraniční
politiky EU, která se váže k dané zemi či regionu. Komplementární
charakter opatření Unie bude zajištěn tím způsobem, že bude
posílena koordinace s ESVČ a příslušnými útvary Komise.
·
Opatření Unie a mimořádnou pomoc
budou moci realizovat i unijní agentury v oblasti vnitřních věcí
(CEPOL, Europol, Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, Frontex a
Agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů
v prostoru svobody, bezpečnosti a práva). Bude se tak dít
v případě opatření, jež budou v zájmu EU, budou mít
charakter ad hoc a jejichž úspěšná realizace bude vyžadovat
praktické a odborné know-how příslušné agentury. Tato opatření budou
prováděna v rámci úlohy a v souladu s právními základy
uvedených agentur a budou doplňovat jejich pracovní programy; těmito
opatřeními zůstane nedotčeno celkové plánované snížení stavu
pracovníků.
·
Z podnětu Komise bude poskytována
technická pomoc, která bude podporovat členské státy a příjemce,
napomáhat vzájemnému učení a zlepšovat komunikaci (mj. včetně
institucionální komunikace) a proces hodnocení. Dále bude z těchto
prostředků podporována náležitá kontrola financovaných opatření,
která bude probíhat v Unii i v třetích zemích. Financován z nich bude
rovněž provoz systému IT, jenž bude sloužit komunikaci mezi členskými
státy a Komisí v rámci sdíleného řízení.

5.2.
Zjednodušení realizačních mechanismů

Sdílené řízení
·
Po všech členských státech bude vyžadováno,
aby pro každý fond zpracovaly jediný národní program. Díky tomu se do
těchto programů promítnou různé oblasti politiky, a podpory
z unijního rozpočtu se tak dostane jak integrované migrační
politice (včetně integrace, azylu a navracení osob)
prostřednictvím Azylového a migračního fondu, tak komplexní
strategii vnitřní bezpečnosti (včetně policejní spolupráce,
bezpečnosti na hranicích, boje proti závažné přeshraniční
trestné činnosti, podvodů s doklady atd.)
prostřednictvím Fondu pro vnitřní bezpečnost.
·
Ve srovnání se stávajícími čtyřmi fondy,
které pracují s víceletou strategií i ročními programy, přináší
tento nový rámec přináší významné zjednodušení a snížení administrativy.
Maximální počet programů bude v případě Azylového a
migračního fondu činit 26 (s výjimkou Dánska, pokud se
k jejich realizaci připojí Spojené království a Irsko) a v
případě Fondu pro vnitřní bezpečnost pak 27 (všechny
členské státy). Země přidružené k schengenskému acquis se
budou účastnit i práce Fondu pro vnitřní bezpečnost,
jmenovitě pokud půjde o složku pro oblast vnějších hranic a víz
a o složku policejní spolupráce.
·
Očekává se, že národní programy budou
přepracovávány jen málo, neboť se budou soustředit na cíle,
nikoli na to, podat vyčerpávající výčet opatření. Smyslem tohoto
požadavku je, aby bylo v rámci možností a s výhradou nových či nepředvídaných
okolností vydáváno jen jedno rozhodnutí na členský stát a fond – jedno
rozhodnutí o schválení víceletého programu a případně jedno
rozhodnutí o nutnosti program přepracovat v návaznosti na
přezkum v polovině období.
·
Stejně jako v případě
fondů SSR by měla být za pomoci monitorovacího výboru
uplatňována zásada partnerství.
·
Všechny členské státy zřídí pro každý
fond jediný systém řízení a kontroly s tím, že bude možno ustavit
jediný takový systém pro oba fondy. V zájmu zohlednění
institucionálních specifik vlastní veřejné správy budou moci členské
státy ustavit pověřené orgány, na něž budou moci odpovědné
orgány delegovat výkon konkrétních funkcí (při programování a realizaci).
·
Způsobilost výdajů bude určována
podle vnitrostátní právní úpravy, s výjimkou několika společných
jednoduchých zásad. Tento přístup by měl podstatně zjednodušit
řízení projektů na úrovni příjemců. Možnosti, jak
zjednodušit financování nákladů (např. za použití paušálních sazeb a
jednorázových částek), představují způsob, jakým mohou
členské státy zavést výkonově orientované řízení na úrovni
příjemců.
Přímé a nepřímé řízení
·
V případě mimořádných situací
ve smyslu definice ve zvláštních nařízeních bude poskytována finanční
pomoc. Příslušný mechanismus bude využíván z podnětu Komise a
někdy též z podnětu členských států, Stálého výboru
pro operativní spolupráci v oblasti vnitřní bezpečnosti (COSI), jenž
bude zastoupen příslušnou předsednickou zemí Unie, či
z podnětu dalších zúčastněných stran, např.
mezinárodních organizací (Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, Mezinárodní
organizace pro migraci atd.), a unijních agentur v oblasti vnitřních
věcí.
·
Budou využity všechny dostupné prostředky
k tomu, aby nedocházelo k tříštění úsilí; zdroje budou proto
soustředěny na dosažení vybraných cílů EU a na využití know-how
hlavních zúčastněných stran. Tento postup se bude případně
opírat o partnerské a rámcové dohody.
·
Pokud jde o finanční podporu vývoje nových
systémů IT (soubor opatření pro účely „inteligentních hranic“ –
„smart borders package“), budou stávající každoroční finanční
rozhodnutí, která Komisi zmocňují vyvíjet ústřední části
těchto systémů, nahrazena víceletým rámcem.

5.3.
Flexibilita

Sdílené řízení
·
Výstup z přezkumu v polovině
období bude záviset na situaci v členských státech. Pouze ty z nich,
u nichž bude spatřováno více rizik nebo které získají další zdroje
k realizaci konkrétních unijních priorit, budou vyzvány, aby ve svém
finančním plánu zrevidovaly příslušné částky a program
případně doplnily.
·
Finanční flexibilita je nedílnou součástí
stávající interinstitucionální dohody o rozpočtové kázni a návrhu
nařízení o víceletém finančním rámci na období 2014–2020, který
Komise předložila. Tato zásada se promítá i v návrhu přezkumu
finančního nařízení a jeho prováděcích pravidel. Bude proto
naplňována zejména za pomoci jednotlivých mechanismů, které
předkládané návrhy upravují; přihlíženo přitom bude
k víceletému finančnímu programování a jeho pravidelnou roční
aktualizaci, ke každoročnímu přidělování rozpočtových
prostředků a k plnění rozpočtu na daný rok, které
tvoří ústřední fázi provádění těchto návrhů.
·
Částky, které budou na národní programy,
opatření Unie a další činnosti vyčleněny, stanoví zvláštní
nařízení. V souboru předkládaného nařízení a nařízení
zvláštních se však předpokládá, že Komise bude moci na základě
aktů v přenesené pravomoci určité částky měnit,
tak aby zajistila optimální využití unijního rozpočtu.
Přímé a nepřímé řízení
·
Prostředky přidělené na daný rok na
opatření Unie, mimořádnou pomoc a s výhradou ročních stropů
i na technickou pomoc poskytovanou z podnětu Komise jsou pokládány za
jednu finanční „obálku“, tj. jediné finanční krytí. Rozhodování
o alokaci těchto zdrojů z jednoho rozpočtového roku na
druhý tak bude moci být v závislosti na konkrétních požadavcích
maximálně flexibilní.
·
Opatření Unie jsou vymezena velmi široce, tak
aby měla Komise v rukou všechny nezbytné nástroje ke splnění své
normotvorné a koordinační funkce.
–
Tato opatření se zaměřují na
nadnárodní aspekty (spolupráci, srovnávací analýzy, sítě), které vyžadují
koordinaci kroků ve všech členských státech a aktivně podporují
kolektivní a vzájemně podpůrná opatření členských
států a dalších aktérů v zájmu upevnění spolupráce v EU,
vzájemného učení a inovací.
–
Umožňují rovněž provádět
opatření, která nejsou svou povahou nadnárodní, ale na nichž má Unie jako
celek zvláštní zájem z hlediska vývoje politiky v těchto
oblastech.
–
Může se jednat o opatření
ve třetích zemích či ve vztahu k těmto zemím.
–
Zvláštní nařízení upravují nejen opatření
v souvislosti se všemi dílčími politickými oblastmi a cíli, jejichž
naplňování fondy podporují, ale i financování relevantních aspektů
činnosti těchto fondů. V případě hraniční a
vízové složky Fondu pro vnitřní bezpečnost by se mohlo jednat
např. o uplatňování schengenského hodnotícího a monitorovacího
mechanismu.
·
Zvláštní nařízení proto předpokládají
podporu vývoje občanské společnosti a nadnárodních sítí (to
platí zejména v případě Azylového a migračního fondu).
Předpokládají dále podporu testování a validace výzkumu, např.
projekty aplikovaného výzkumu, jež mají vytvořit přechodový
můstek mezi rámcovým programem pro výzkum a inovace Horizont 2020 a
praktickým využitím (to se týká zejména Fondu pro vnitřní
bezpečnost).

5.4.
Jednotný a efektivní rámec pro podávání zpráv,
monitorování a hodnocení

Sdílené řízení
·
Členské státy budou každoročně
podávat zprávu o realizaci víceletých programů. Tento postup bude nedílnou
součástí schvalování účetní závěrky. Členské státy budou
v roce 2017 požádány, aby k pokroku při dosahování stanovených
cílů předložily další údaje, jež budou využity při přezkumu
v polovině období. Podobný postup proběhne v roce 2019,
který umožní provést v posledním rozpočtovém roce (2020)
případné modifikace.
·
Díky činnosti fondů bude v oblasti
vnitřních věcí rozvíjena zásada opírat se o vyhodnocená fakta.
Fondy budou používat společný hodnotící a monitorovací rámec, který bude
pracovat s obecnými politickými ukazateli, jež budou zdůrazňovat
orientaci na výstup a význam úlohy, kterou by fondy mohly sehrávat
v kombinaci různých strategií při dosahování cílů
utváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Tyto ukazatele budou
sledovat dopad, který by fondy mohly mít: i) rozvoj společné kultury
bezpečnosti hranic, policejní spolupráce a řešení krizí, ii)
účelnost řízení migračních toků směřujících do
Unie, iii) spravedlivé a rovné zacházení se státními příslušníky
třetích zemí, iv) solidaritu a spolupráci mezi členskými státy
při řešení otázek migrace a vnitřní bezpečnosti a v)
společný unijní přístup v otázkách migrace a bezpečnosti
vůči třetím zemím.
·
V zájmu náležitého uplatňování zásad pro
hodnocení a s ohledem na související praktické zkušenosti, které
členské státy získaly s financováním vnitřních věcí na unijní
úrovni podle stávající úpravy, bude Komise s členskými státy spolupracovat
na vývoji společného hodnotícího a monitorovacího rámce. K tomu jim
budou sloužit mj. prováděcí opatření, vytvoření šablon a
vymezení společných výstupových a výsledkových ukazatelů.
·
Všechna opatření budou určena na
počátku programového období, takže členské státy budou moci nastavit
své systémy pro podávání zpráv a hodnocení na základě dohodnutých zásad a
požadavků.
·
V zájmu omezení administrativy a posílení
synergií mezi podáváním zpráv a hodnocením budou údaje požadované v
hodnotících zprávách vycházet z údajů, které budou členské státy
předkládat ve svých každoročních zprávách o realizaci svých národních
programů, a budou tyto údaje doplňovat.
·
V roce 2018 pak bude zpracována
průběžná hodnotící zpráva, od níž by se měly odvíjet úvahy o
příštím programovém období.
2011/0367 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o obecných ustanoveních ohledně
Azylového a migračního fondu a ohledně nástroje pro finanční
podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje
proti trestné činnosti a řešení krizí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 78 odst. 2, čl. 79 odst. 2, čl. 79 odst.
4, čl. 82 odst. 1, článek 84 a čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[8],

s ohledem na stanovisko Výboru regionů[9],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Evropské unie v oblasti
vnitřních věcí směřuje k vytvoření prostoru
svobody, bezpečnosti a práva, prostoru bez vnitřních hranic, do
nějž mohou lidé vstupovat a v němž se mohou pohybovat, žít
a pracovat volně a s důvěrou, že jejich práva jsou plně
respektována a jejich bezpečnost zaručena, avšak bere v potaz
společné výzvy, k nimž kromě vývoje komplexní unijní
přistěhovalecké politiky s cílem posílit konkurenceschopnost a
sociální soudržnost Unie patří např. rovněž vytvoření
společného evropského azylového systému a předcházení hrozbám závažné
a organizované trestné činnosti, kyberkriminality a terorismu a boj
proti těmto hrozbám.
(2)
Vynakládání prostředků Unie v zájmu
rozvoje tohoto prostoru by mělo být hmatatelným výrazem solidarity a
sdílené odpovědnosti, jež jsou pro reakce na společné výzvy
nepostradatelné.
(3)
Společný rámec by měl při tomto
vynakládání prostředků zajistit potřebnou vzájemnou provázanost,
zjednodušení a jednotnost ve všech příslušných oblastech politiky.
(4)
Tento společný rámec by měl upravit
zásady poskytování pomoci a stanovit povinnosti členských států a
Komise při zajišťování toho, aby byly tyto zásady uplatňovány.
(5)
Efektivnosti a zacílení tohoto financování
z unijních prostředků by prospělo, pokud by
spolufinancování způsobilých opatření vycházelo ze strategických
víceletých programů, jež by jednotlivé členské státy vypracovávaly na
základě dialogu s Komisí.
(6)
Opatření ve třetích zemích či ve
vztahu k těmto zemím, jež budou podporována na základě zvláštních
nařízení, by měla být přijímána tak, aby vázala na ostatní
opatření mimo Unii, která jsou podporována z unijních geograficky i
tematicky zaměřených nástrojů vnější pomoci, a aby byla
s těmito opatřeními v souladu. Při provádění
těchto opatření by se mělo úsilí zaměřovat zejména na
to, aby byly plně dodrženy zásady a obecné cíle vnější
činnosti a zahraniční politiky Unie, která se k dané zemi
či regionu váže. Tato opatření, jejichž záměrem by nemělo
být podporovat opatření přímo orientovaná na rozvoj, by měla být
komplementární vůči případné finanční pomoci poskytované
prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Zajištěna bude
rovněž provázanost s unijní humanitární politikou, zejména
v případě mimořádné pomoci.
(7)
Vnější činnost by měla být soudržná
a jednotná v souladu s čl. 18 odst. 4 Smlouvy o EU.
(8)
Přípravě těchto víceletých
programů, jež by sloužily cílům tohoto financování z unijních
prostředků, by měl předcházet politický dialog mezi
členskými státy a Komisí, při němž by byla pro jednotlivé
členské státy vytyčena ucelená strategie.
(9)
K tomu, aby bylo v období let 2018–2020
zajištěno náležité financování, by měla být uvedená strategie
podrobena přezkumu v polovině období.
(10)
Členské státy by měly
s příslušnými orgány a subjekty ustavit partnerství, s jehož
pomocí své národní programy připraví a budou je realizovat a po celé
víceleté období monitorovat. Členské státy by měly ustavit
monitorovací výbory, které budou na národní programy dohlížet a členským
státům napomáhat při posuzování realizace a pokroku při
dosahování vytyčených cílů.
(11)
Způsobilost výdajů v rámci národních
programů by měly určovat vnitrostátní právní předpisy,
s výhradou společných zásad. Počátek a konec období
způsobilosti výdajů by měly být vymezeny tak, aby poskytly
jednotná a spravedlivá pravidla platná pro národní programy.
(12)
Podporu členským státům při
realizaci jejich národních programů a podporu příjemcům při
plnění jejich závazků a dodržování práva Unie by měla
zajišťovat technická pomoc.
(13)
V zájmu toho, aby bylo v mimořádných
situacích možno poskytovat rychlou pomoc, která by se opírala o náležitý rámec,
by mělo toto nařízení umožnit i podporu opatření, na něž
byly výdaje vynaloženy ještě před podáním žádosti o takovou pomoc,
v souladu s finančním nařízením[10], jež tuto flexibilitu
v řádně odůvodněných mimořádných případech
umožňuje.
(14)
Finanční zájmy Evropské unie by měly být
chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém
cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí,
zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo
nesprávně použitých finančních prostředků a případných
sankcí.
(15)
Členské státy by měly přijmout
náležitá opatření k zajištění řádného fungování systému
řízení a kontroly a kvalitní realizace. K tomuto účelu je třeba
stanovit obecné zásady a nezbytné funkce, které by měly tyto systémy
plnit.
(16)
Pro zajištění efektivní a řádné realizace
národních programů je nezbytné upřesnit povinnosti členských
států, pokud jde o systémy řízení a kontroly a prevenci, odhalování a
nápravu nesrovnalostí a porušování práva Unie.
(17)
V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality
by za realizaci a kontrolu národních programů měly v prvé
řadě zodpovídat členské státy, jež k tomuto účelu
používají systémy řízení a kontroly.
(18)
Přiměřenou jistotu o tom, že
před poskytnutím podpory příjemcům z unijního rozpočtu
proběhla potřebná kontrola, poskytují pouze odpovědné orgány
akreditované členskými státy. Mělo by být tedy výslovně
stanoveno, že z unijního rozpočtu lze proplácet pouze výdaje, jež
vynaložily akreditované odpovědné orgány.
(19)
K tomu, aby mohla Komise ověřovat
účelnost fungování systémů řízení a kontroly a požadovat
zásah ze strany členského státu, by měly být stanoveny její pravomoci
a povinnosti.
(20)
Rozpočtové závazky Unie by měly být
přijímány každý rok. Aby bylo zajištěno účelné řízení
programů, je nutno stanovit společná pravidla pro vyplácení
ročního a konečného zůstatku.
(21)
Platba předběžného financování na
počátku programů zajišťuje, že členský stát má
prostředky k tomu, aby poskytl podporu příjemcům při
realizaci programu. Proto by měla být přijata ustanovení o výši
počáteční platby předběžného financování. Tato platba by měla být v plné výši
zúčtována při uzavření programu.

(22)
V rámci tříletého přezkumu
finančního nařízení[11]
byly zavedeny změny v zásadách sdíleného řízení, jež je nutno
zohlednit.
(23)
K tomu, aby byla posílena odpovědnost za
výdaje spolufinancované v jednotlivých letech z unijního
rozpočtu, by měl být vytvořen vhodný rámec pro každoroční
schvalování účetních závěrek. Na základě tohoto rámce by
měl odpovědný orgán předkládat Komisi za daný národní program
prohlášení řídícího subjektu o věrohodnosti doplněné
roční účetní závěrkou, souhrnnou zprávou, výrokem nezávislého
auditora a kontrolní zprávou.
(24)
V zájmu posílení věrohodnosti, o niž se
roční schvalování účetních závěrek v celé Unii opírá, by
měla být zavedena společná úprava povahy a rozsahu kontrol, jež musí
provádět členské státy.
(25)
V zájmu řádného finančního
řízení unijních zdrojů může být nezbytné, aby Komise
prováděla finanční opravy. Aby se zajistila právní jistota pro
členské státy, je nezbytné vymezit okolnosti, za kterých může
porušení použitelného práva Unie nebo vnitrostátních právních
předpisů vést k finančním opravám ze strany Komise. Aby se
zajistilo, že finanční opravy, které Komise může uložit členským
státům, se budou týkat ochrany finančních zájmů Unie, měly
by být tyto opravy omezeny pouze na případy, kdy se porušení práva Unie
nebo vnitrostátních právních předpisů přímo nebo nepřímo
týká způsobilosti, správnosti, řízení nebo kontroly opatření a
souvisejících výdajů. Pro zajištění proporcionality je nutné, aby
Komise při rozhodování o výši finanční opravy zvážila povahu a
závažnost dotčeného porušení. V této souvislosti je vhodné stanovit
kritéria, podle nichž bude Komise finanční opravy uplatňovat,
a postup, jehož výsledkem může být rozhodnutí o finanční opravě.

(26)
Pro účely zjištění finančního vztahu
mezi odpovědnými orgány a unijním rozpočtem by měla Komise
každým rokem schvalovat účetní závěrky těchto orgánů.
Předmětem rozhodnutí o schválení účetní závěrky by
měla být úplnost, přesnost a pravdivost účetní závěrky,
nikoli však soulad uskutečněných výdajů s právními
předpisy Unie.
(27)
O tom, zda členské státy vynaložily výdaje
v souladu s právními předpisy Unie, by měla rozhodovat
Komise, která podle článku 17 Smlouvy o Evropské unii odpovídá za
řádné uplatňování práva Unie. Členské státy by měly být
oprávněny svá rozhodnutí o platbách odůvodnit. K tomu, aby
se členským státům dostalo právních a finančních záruk
ohledně výdajů, jež vynaložily v minulosti, měla by být
Komisi stanovena maximální lhůta, v níž by měla rozhodnout o
finančních důsledcích nesouladu vynaložených výdajů
s právními předpisy Unie.
(28)
Za účelem posílení finanční disciplíny je
vhodné stanovit opatření ke zrušení části rozpočtového závazku v
rámci národního programu, zejména pokud může být ze zrušení závazku
vyňata určitá částka a pokud prodlevy při realizaci
vyplývají ze soudního řízení nebo řízení o správním opravném
prostředku s odkladným účinkem nebo z důvodů vyšší
moci.
(29)
Aby se zajistilo vhodné používání obecných pravidel
o rušení závazků, měla by stanovená pravidla podrobně
uvádět, jak se určují lhůty pro rušení závazků a jakým
způsobem se vypočítávají příslušné částky.
(30)
Je důležité upozorňovat na úspěchy
financování z unijních prostředků širokou veřejnost.
Občané mají právo vědět, jak jsou finanční zdroje Unie
vynakládány. Povinnost zajistit vhodné informování veřejnosti by měly
mít jak odpovědné orgány, tak příjemci. Aby se zajistila větší
efektivnost při komunikaci s veřejností a lepší součinnost mezi
jednotlivými komunikačními činnostmi z iniciativy Komise, musí
rozpočet přidělený na komunikační činnosti
v souvislosti s tímto financováním pokrývat rovněž institucionální
komunikaci, jejímž předmětem jsou politické priority Evropské unie,
pokud tyto priority souvisejí s obecnými cíli vynakládání unijních
prostředků.
(31)
Aby bylo zajištěno šíření informací o
vynakládání unijních prostředků a aby byli potenciální příjemci
informováni o možnostech financování, měla by být na základě tohoto
nařízení vymezena podrobná pravidla ohledně informačních a komunikačních
opatření, jakož i určité technické vlastnosti takových opatření
a všechny členské státy by měly zřídit internetovou stránku
či internetový portál s potřebnými informacemi.
(32)
Účelnost podporovaných opatření závisí
rovněž na jejich hodnocení a na šíření jejich výsledků. V
této souvislosti by měly být výslovně upraveny povinnosti
členských států a Komise, jakož i postupy zajišťující
spolehlivost hodnocení a kvalitu souvisejících informací.
(33)
Za účelem změn ustanovení tohoto
nařízení, která upravují společné zásady pro určování
způsobilosti výdajů, by měla být Komise zmocněna
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu
s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Je obzvláště
důležité, aby Komise během přípravné práce prováděla
náležité konzultace, včetně konzultací s odborníky. Při
přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by
Komise měla zajistit souběžné, včasné a soustavné předávání
příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(34)
Aby byly zajištěny jednotné podmínky pro
provádění tohoto nařízení, měly by být prováděcí pravomoci
svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány
v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a
obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při
výkonu prováděcích pravomocí[12].
(35)
Na prováděcí akty, jež budou členským
státům ukládat společné povinnosti, zejména informační povinnost
vůči Komisi, by měl být uplatněn přezkumný postup a na
přijímání prováděcích aktů, jež stanoví vzory
k předkládání informací Komisi, by měl být vzhledem
k jejich čistě technické povaze uplatněn postup poradní.
(36)
Jelikož cíle tohoto nařízení, tj. stanovit
obecnou úpravu, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských
států, nýbrž jich lze lépe dosáhnout na úrovni Unie, je Unie
oprávněna přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity
stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou
proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje
toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle. V souladu
s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska,
připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení
Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného
protokolu, se tyto členské státy nepodílejí na přijímání tohoto
nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
[NEBO] [V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného
království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke
Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámily Spojené
království a Irsko, že se chtějí účastnit přijímání a používání
tohoto nařízení.]
(37)
V souladu s články 1 a 2
Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě
o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se
Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto
nařízení pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast
působnosti
Toto nařízení stanoví obecnou úpravu pro
provádění zvláštních nařízení, pokud jde o:
(a)
financování výdajů;
(b)
partnerství, programování, podávání zpráv,
monitorování a hodnocení;
(c)
systémy řízení a kontroly, jež musí zavést
členské státy;
(d)
schvalování účetních závěrek.
Článek 2
Definice

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

(a)
„zvláštními nařízeními“
–
nařízení ../2012/EU, [kterým se zřizuje
Azylový a migrační fond na období 2014–2020],
–
nařízení…/2012/EU, [kterým se jako
součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro
finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti,
boje proti trestné činnosti a řešení krizí, a
–
další nařízení, která upravují používání
tohoto nařízení;
(b)
„programováním“ vícefázový proces organizace,
rozhodování a financování s cílem provést během několika let
společné opatření Unie a členských států za účelem
dosažení cílů zvláštních nařízení;
(c)
„opatřením“ projekt či skupina
projektů, které vybral orgán odpovědný za příslušný národní
program či které byly vybrány v rámci jeho odpovědnosti a které
přispívají k obecným a zvláštním cílům zvláštních nařízení;

(d)
„opatřením Unie“ nadnárodní opatření
či opatření, na nichž má Unie zvláštní zájem, ve smyslu definice ve
zvláštních nařízeních;
(e)
„projektem“ konkrétní, praktický prostředek
použitý k provedení opatření či jeho části ze strany
příjemce příspěvku Unie;
(f)
„mimořádnou pomocí“ projekt či skupina
projektů, které řeší mimořádnou situaci ve smyslu definice ve
zvláštních nařízeních;
(g)
„příjemcem“ příjemce příspěvku
Unie v rámci určitého projektu, ať již se jedná
o veřejnoprávní či soukromý subjekt, mezinárodní organizaci
či Červený kříž (Mezinárodní výbor Červeného kříže)
nebo Mezinárodní federaci společností Červeného kříže a
Červeného půlměsíce.
KAPITOLA II
ZÁSADY POMOCI
Článek 3
Obecné zásady
1.
Na základě zvláštních nařízení je
prostřednictvím národních programů, opatření Unie a
mimořádné pomoci poskytována podpora, která doplňuje intervence na
vnitrostátní, regionální a místní úrovni a slouží cílům, jež Unie sleduje.
2.
Komise a členské státy zajistí, aby byla
podpora poskytovaná na základě zvláštních nařízení a ze strany
členských států v souladu s činnostmi, politikou a
prioritami Evropské unie a vzájemně se doplňovala s dalšími nástroji
Evropské unie.
3.
Podpora poskytovaná na základě zvláštních
nařízení je realizována v těsné spolupráci Komise a
členských států.
4.
Komise a členské státy – případně
spolu s ESVČ, pokud půjde o opatření ve třetích zemích
či ve vztahu k těmto zemím – v souladu se svými povinnostmi
zajišťují koordinaci jednak mezi tímto nařízením a zvláštními
nařízeními, jednak mezi těmito nařízeními a dalšími oblastmi
politiky a nástroji Unie, a to včetně těch, jež jsou
předmětem vnější činnosti Unie.
5.
Komise a členské státy uplatňují zásadu
řádného finančního řízení v souladu
s článkem [26] finančního nařízení.
6.
Komise a členské státy zajistí účelnost
podpory poskytované na základě zvláštních nařízení, zejména
prostřednictvím monitorování, podávání zpráv a hodnocení.
7.
Komise a členské státy plní své úlohy v
souvislosti s tímto nařízením a zvláštními nařízeními s cílem
snížit administrativní zátěž pro příjemce.
Článek 4
Soulad
s právem Unie a vnitrostátními právními předpisy
Opatření financovaná na základě
zvláštních nařízení musí být v souladu s platným právem Unie
i vnitrostátními právními předpisy.
Článek 5
Ochrana
finančních zájmů Evropské unie
1.
Komise přijme vhodná opatření k
zajištění toho, aby byly při provádění opatření
financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Evropské unie
chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání,
účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti,
zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek
a případně účinnými, přiměřenými a
odrazujícími sankcemi.
2.
Členské státy předcházejí nesrovnalostem,
odhalují je a zajišťují jejich nápravu a získávají zpět
neoprávněně vyplacené částky spolu s případnými úroky z
prodlení. Oznamují tyto nesrovnalosti Komisi a průběžně ji
informují o postupu souvisejících správních a soudních řízení.
3.
Nelze-li částky neoprávněně
vyplacené příjemci získat zpět v důsledku pochybení nebo
nedbalosti členského státu, zodpovídá za uhrazení dotčených
částek zpět do souhrnného rozpočtu Unie tento členský stát.
4.
Členské státy zajistí účelné
předcházení podvodům, které bude mít odrazující účinek, a to
zejména v oblastech zatížených vyšším rizikem; přihlédnou přitom
k výhodám i k přiměřenosti přijatých
opatření.
5.
Komise je zmocněna přijímat postupem
podle článku 54 akty v přenesené pravomoci, které stanoví povinnosti
členských států uvedené v odstavci 4.
6.
Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr
mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce
na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů,
dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří podle
zvláštních nařízení obdrželi finanční prostředky Unie .
Evropský úřad pro boj proti podvodům
(OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u
hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo
nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č.
2185/96 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou,
rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu,
korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy
Evropské unie.
Aniž jsou dotčeny první a druhý pododstavec,
musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními
organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z
provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF
k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě
výslovně zmocňovat.
Článek 6
Programování

Cíle zvláštních nařízení jsou sledovány
v rámci víceletého programového období 2014–2020 a v polovině období
jsou podrobeny přezkumu podle článku 15.
KAPITOLA III
FINANČNÍ RÁMEC PRO OPATŘENÍ UNIE
A MIMOŘÁDNOU A TECHNICKOU POMOC
Článek 7
Realizační rámec
1.
Komise určí celkovou částku, jež bude
z jejího podnětu uvolněna z prostředků
přidělených v unijním rozpočtu na daný rok pro účely
opatření Unie a mimořádné a technické pomoci.
2.
Formou prováděcího aktu přijme Komise pro
opatření Unie a mimořádnou pomoc pracovní program. Tento
prováděcí akt bude přijat přezkumným postupem podle čl. 55
odst. 3.
3.
V zájmu včasného zajištění
potřebných zdrojů je Komise oprávněna přijmout pracovní
program mimořádné pomoci zvlášť.
4.
Opatření Unie a mimořádnou a technickou
pomoc z podnětu Komise lze realizovat
–
přímo, tj. ze strany Komise či
prostřednictvím výkonných agentur,
–
nepřímo, tj. ze strany jiných subjektů a
osob než členských států v souladu s článkem [57]
finančního nařízení.
Článek 8
Mimořádná pomoc
1.
V reakci na mimořádnou situaci ve smyslu
definice ve zvláštních nařízeních je Komise oprávněna rozhodnout o
poskytnutí mimořádné pomoci.
2.
V mezích dostupných zdrojů může tato
mimořádná pomoc činit až 100 % způsobilých
výdajů.
3.
Tato pomoc může být poskytována
v členských státech a třetích zemích v souladu s cíli
a opatřeními, jež jsou vymezeny ve zvláštních nařízeních.
4.
Z mimořádné pomoci lze hradit výdaje, jež
byly vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant či pomoc, je-li to
nezbytné k provedení daného opatření.
Článek 9
Opatření Unie a mimořádná
pomoc ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím
1.
Komise je oprávněna rozhodnout o financování
opatření Unie a mimořádné pomoci ve třetích zemích a ve vztahu k
těmto zemím v souladu s cíli a opatřeními, jež jsou
vymezeny ve zvláštních nařízeních.
2.
Jsou-li tato opatření prováděna
přímo, mohou o financování požádat tyto subjekty:
(a)
členské státy;
(b)
třetí země;
(c)
společné subjekty třetích zemí a Unie
či společné subjekty členských států;
(d)
mezinárodní organizace včetně organizací
regionálních, orgány, útvary a mise OSN, mezinárodní finanční instituce a
rozvojové banky a instituce s mezinárodní jurisdikcí, pokud tyto
organizace přispívají k cílům příslušného zvláštního
nařízení;
(e)
Mezinárodní výbor Červeného kříže
(MVČK) a Mezinárodní federace společností Červeného kříže a
Červeného půlměsíce;
(f)
nevládní organizace založené a registrované
v Unii a v zemích, jež jsou přidruženy k schengenskému acquis
a jsou zapojeny do jeho provádění, uplatňování a vývoje.
Článek 10
Technická pomoc z podnětu Komise
1.
Z podnětu nebo jménem Komise lze na
základě zvláštních nařízení podporovat přípravná opatření,
monitorování, administrativní a technickou pomoc, hodnocení, audit
a kontrolní opatření, jež jsou nezbytné k provedení tohoto a
zvláštních nařízení.
2.
Mezi tato opatření může mimo jiné
patřit:
(a)
pomoc při přípravě a posuzování projektů;

(b)
podpora při posilování institucí a budování
administrativních kapacit v zájmu účelného uplatňování tohoto a
zvláštních nařízení;
(c)
opatření zaměřená na analýzu,
řízení, monitorování, výměnu informací a provádění tohoto a
zvláštních nařízení, jakož i opatření zaměřená na
zavádění systémů kontroly a technickou a administrativní pomoc;
(d)
hodnocení, znalecké zprávy, statistiky a studie
(včetně těch, které mají obecnou povahu) týkající se
provádění zvláštních nařízení;
(e)
opatření k šíření informací, podpoře
navazování a udržování kontaktů, provádění komunikačních
činností, zvyšování povědomí a podpoře spolupráce a výměny
zkušeností, mimo jiné i s třetími zeměmi. Ve snaze zajistit
větší efektivitu při sdělování informací široké veřejnosti
a větší provázanost mezi komunikačními činnostmi z podnětu
Komise přispějí zdroje, které byly v rámci tohoto nařízení
vyčleněny na komunikaci, rovněž k institucionální komunikaci,
jejímž předmětem jsou politické priority Evropské unie, pokud tyto
priority souvisejí s obecnými cíli tohoto a zvláštních nařízení;
(f)
 instalace, provoz a propojení
počítačových systémů pro řízení, monitorování, audit,
kontrolu a hodnocení;
(g)
navržení společného hodnotícího a
monitorovacího rámce, jakož i systému ukazatelů, který případně
zohlední i ukazatele vnitrostátní;
(h)
 opatření ke zdokonalování metod hodnocení a
výměny informací o postupech hodnocení;
(i)
konference, semináře, workshopy a další
společné informační a školicí akce pro určené orgány a
příjemce, jež jsou věnovány provádění tohoto a zvláštních
nařízení;
(j)
opatření týkající se auditu.
3.
Tato opatření se mohou týkat předchozích
i následujících finančních rámců.
KAPITOLA IV
NÁRODNÍ PROGRAMY
ODDÍL 1
Programovací a realizační rámec
Článek 11
Subsidiární
a proporcionální intervence
1.
Členské státy a subjekty určené
členskými státy pro tento účel („určené orgány“) zodpovídají za
realizaci programů a plnění svých úkolů podle tohoto a
zvláštních nařízení na příslušné úrovni v souladu s institucionálním,
právním a finančním rámcem dotyčného členského státu, pokud jsou
v souladu s tímto nařízením a se zvláštními nařízeními.
2.
Opatření k realizaci a využívání podpory
poskytované na základě zvláštních nařízení, a zejména finanční
a správní zdroje potřebné k podávání zpráv, hodnocení, řízení
a kontrole, musí, pokud jde o míru poskytované podpory, zohledňovat
zásadu proporcionality.
Článek 12
Partnerství
1.           Každý členský stát
v souladu s vnitrostátními pravidly a postupy ustaví partnerství
s příslušnými orgány a subjekty za účelem vypracování a
realizace národních programů.
K těmto orgánům a subjektům
patří příslušné regionální, místní, městské nebo jiné orgány
veřejné moci, případně mezinárodní organizace a subjekty
zastupující občanskou společnost, např. nevládní organizace nebo
sociální partneři.
2.           Toto partnerství je rozvíjeno
v plném souladu s institucionální, zákonnou a finanční pravomocí
každé skupiny partnerů.
3.
Partneři se účastní přípravy,
realizace, monitorování a hodnocení národních programů.
4.
Každý členský stát ustaví monitorovací výbor,
který bude nápomocen při realizaci daného národního programu.
5.
Komise se může činnosti monitorovacího
výboru účastnit jako poradce.
Článek 13
Politický
dialog
1.
Před zahájením programového období
uspořádá Komise s jednotlivými členskými státy politický dialog o
požadavcích těchto států a o příspěvku, který by bylo možno
na jejich splnění poskytnout z unijního rozpočtu, s
přihlédnutím k výchozí situaci v daném členském státě a k
cílům zvláštních nařízení. Výstupem tohoto politického dialogu bude
odsouhlasený zápis nebo výměna dopisů, v nichž budou uvedeny
konkrétní potřeby a priority daného členského státu a které budou
sloužit jako rámec pro přípravu národních programů.
V případě opatření, jež budou
prováděna v třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, se
nesmí jednat o opatření bezprostředně orientovaná na rozvoj;
politický dialog musí usilovat o maximální provázanost zamýšlených
opatření se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a
zahraniční politiky Unie, která se k dané zemi či regionu váže.
2.
K těmto závěrům politického
dialogu bude přihlíženo při posuzování žádosti o platbu podle
článku 39 a realizační zprávy podle článku 49, kdy budou
příslušné členské státy a Komise zkoumat pokrok, jehož bylo při
realizaci národního programu dosaženo.
Článek 14
Příprava
a schvalování národních programů
1.
Na základě závěrů politického
dialogu podle čl. 13 odst. 1 předloží jednotlivé členské
státy návrhy národních programů v souladu se zvláštními
nařízeními.
2.
Tyto návrhy národního programu musí být zpracovány
na všechny rozpočtové roky období od 1. ledna 2014 do 31. prosince
2020 a musí obsahovat:
(a)
popis výchozí situace v daném členském
státě;
(b)
analýzu požadavků, které daný členský
stát uplatňuje, a cíle tohoto státu vymezené tak, aby byly tyto požadavky
během programového období splněny;
(c)
náležitou strategii, která vymezí jednak cíle, jež
mají být za podpory z unijního rozpočtu sledovány, jednak zadání pro
jejich dosažení a orientační harmonogram a uvede příklady plánovaných
opatření k dosažení těchto cílů;
(d)
mechanismy koordinace mezi nástroji, které ustavují
zvláštní nařízení, a ostatními nástroji Unie a členských
států;
(e)
údaje k zaváděnému monitorovacímu a
hodnotícímu rámci a ukazatele, jimiž bude měřen pokrok při
plnění sledovaných cílů oproti výchozí situaci v daném
členském státě;
(f)
opatření, která zajistí účelnost a
efektivnost podpory z unijního rozpočtu, včetně plánovaného
využití technické pomoci, a dále zvolený přístup k naplňování
zásady partnerství podle článku 12;
(g)
návrh plánu financování rozepsaný na jednotlivé
rozpočtové roky daného období;
(h)
mechanismy a metody, jakými bude o národním
programu informována veřejnost;
(i)
prováděcí ustanovení národního programu spolu
s identifikačními údaji určených orgánů.
3.
Návrhy národních programů předloží
členské státy Komisi nejpozději tři měsíce od ukončení
politického dialogu podle čl. 13 odst. 1.
4.
Národní programy budou vypracovány podle vzoru,
který přijme Komise. Tento prováděcí akt bude přijat poradním
postupem podle čl. 55 odst. 2.
5.
Před schválením návrhu národního programu
Komise posoudí:
(a)
 soulad programu s cíli zvláštních nařízení a
se závěry politického dialogu podle čl. 13 odst. 1;
(b)
 relevantnost cílů, zadání, ukazatelů,
harmonogramu a příkladů opatření zamýšlených v návrhu
národního programu z hlediska navržené strategie;
(c)
 relevantnost prováděcích ustanovení podle
odst. 2 písm. i) z hlediska plánovaných opatření;
(d)
 soulad navrženého programu s právem Unie;
(e)
komplementární vztah vůči podpoře,
která je poskytována z ostatních unijních fondů včetně
Evropského sociálního fondu;
(f)
v případě cílů a
příkladů opatření ve třetích zemích a ve vztahu
k těmto zemím jejich provázanost se zásadami a obecnými cíli
vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, která se váže
k dané zemi či regionu, pokud se jedná o cíle a příklady
opatření podle zvláštních nařízení.
6.
Komise vyjádří své připomínky do tří
měsíců od předložení návrhu národního programu. Dojde-li Komise
k závěru, že návrh národního programu neodpovídá cílům zvláštních
nařízení nebo je s ohledem na strategii nedostatečný nebo není
v souladu s právem Unie, vyzve dotyčný členský stát, aby poskytl
veškeré potřebné doplňující informace, a případně aby návrh
národního programu přepracoval. Členský stát poskytne Komisi veškeré
potřebné doplňující informace a návrh národního programu
případně přepracuje.
7.
Jsou-li případné připomínky Komise
uspokojivě zohledněny, Komise formou prováděcího aktu národní
program schválí nejpozději šest měsíců poté, co jej členský
stát formálně předložil.
8.
Nastanou-li nové či nepředvídané
okolnosti, lze schválený národní program z podnětu Komise či
daného členského státu přezkoumat a v případě potřeby
pro zbytek programového období přepracovat.
Článek 15
Přezkum v polovině
období
1.
V roce 2017 provedou Komise a jednotlivé
členské státy přezkum situace s ohledem na vývoj unijní politiky a
vývoj v těchto členských státech.
2.
Členské státy mohou v návaznosti na tento
přezkum své národní programy přepracovat. Tento krok se bude týkat
těch členských států, jimž budou v souladu se zvláštními
nařízeními přiděleny nové prostředky.
3.
Pravidla stanovená v článku 14 pro
přípravu a schvalování národních programů se obdobně použijí i
na přípravu a schvalování těchto přepracovaných národních
programů.
4.
Formou prováděcích aktů přidělí
Komise členským státům zdroje na národní programy, jež jsou budou dispozici
v rámci přezkumu v polovině období podle zvláštních nařízení.
Poté, co bude přezkum v polovině období dokončen,
předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému
hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o tomto
přezkumu provedeném v souladu s tímto nařízením a zvláštními
nařízeními.
Článek 16
Struktura
financování
1.
Finanční příspěvky v rámci
národních programů jsou poskytovány formou grantů.
2.
Opatření podporovaná v rámci národních
programů jsou spolufinancována z veřejných nebo soukromých
zdrojů, jsou neziskové povahy a nejsou předmětem
financování z jiných zdrojů zahrnutých v unijním rozpočtu.
3.
Příspěvek z unijního rozpočtu
nesmí překročit 75 % celkových způsobilých výdajů na
daný projekt.
4.
Příspěvek z unijního rozpočtu
může být zvýšen na 90 % v případě specifických
opatření či strategických priorit ve smyslu definice ve zvláštních
nařízeních.
5.
Příspěvek z unijního rozpočtu
může být zvýšen na 90 % rovněž v řádně
odůvodněných případech, zejména kdyby nebylo možno projekt jinak
realizovat nebo kdyby nebylo dosaženo cílů národního programu.
Článek 17
Obecné zásady
způsobilosti
1.
S výjimkou případů, kdy toto nebo
zvláštní nařízení stanoví zvláštní pravidla, se způsobilost
výdajů určuje podle vnitrostátních právních předpisů.
2.
V souladu se zvláštními nařízeními musí
způsobilé výdaje splňovat následující podmínky:
(a)
spadat do oblasti působnosti zvláštních
nařízení a jejich cílů;
(b)
být potřebné k provedení činností, jež
jsou předmětem daného projektu;
(c)
být přiměřené a splňovat zásady
řádného finančního řízení, zejména pokud jde o poměr mezi
kvalitou a vynaloženými prostředky a o efektivitu nákladů.
3.
Výdaje jsou podle zvláštních nařízení
způsobilé, jestliže
–
je příjemce vynaložil a uhradil v období mezi
1. lednem 2014 a 31. prosincem 2022; a
–
akreditovaný odpovědný organ je
skutečně uhradil v období mezi 1. lednem 2014 a 30. červnem
2023.
4.
Výdaje uvedené v žádosti o platbu, kterou
příjemce odpovědnému orgánu předloží, musí být doloženy
fakturami či účetními doklady rovnocenné důkazní hodnoty, s výjimkou
forem podpory podle čl. 18 odst. 1 písm. b), c) a d). V případě
těchto forem podpory se u částek uvedených v žádosti o platbu musí
odchylně od odstavce 3 jednat o náklady, jež příjemci proplatil
odpovědný organ.
5.
Čisté příjmy přímo vytvořené
projektem během jeho provádění, které nebyly zohledněny při
schvalování projektu, se v žádosti příjemce o vyplacení konečného
zůstatku odečtou od způsobilých výdajů na projekt.
Článek 18
Způsobilé
výdaje
1.
Způsobilé výdaje lze proplácet tímto
způsobem:
(a)
proplacením způsobilých, skutečně
vynaložených a zaplacených nákladů, které případně zahrnují i
odpisy;
(b)
za pomoci standardní stupnice jednotkových
nákladů;
(c)
jednorázovými částkami;
(d)
paušálním financováním ve výši určitého
procentního podílu stanoveného pro jednu či více nákladových kategorií.
2.
Možnosti uvedené v odstavci 1 lze kombinovat,
pokud je každá z nich použita na jinou kategorii nákladů nebo na
různé projekty, které tvoří součást jednoho opatření, nebo
na jednotlivé po sobě jdoucí fáze jednoho opatření.
3.
Je-li projekt prováděn výhradně
prostřednictvím zadávání veřejných zakázek na stavební práce, zboží
nebo služby, použije se pouze odst. 1 písm. a).
4.
Částky podle odst. 1 písm. b), c)
a d) se určují předem jedním z těchto
způsobů:
(a)
za pomoci přiměřené, spravedlivé a
ověřitelné metody výpočtu založené na:
i)        statistických údajích nebo jiných
objektivních informacích nebo
ii)       ověřených historických
údajích jednotlivých příjemců nebo na použití jejich obvyklých
postupů účtování nákladů;
(b)
za pomoci metod a odpovídajících stupnic
jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálního financování,
jež jsou v rámci unijní politiky uplatňovány na podobný druh opatření
či projektů a podobné příjemce;
(c)
za pomoci metod a odpovídajících stupnic
jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálního financování,
jež jsou v rámci grantových režimů financovaných výhradně
členským státem uplatňovány na podobný druh opatření či
projektu a podobné příjemce.
5.
Dokument, který stanoví podmínky podpory pro
jednotlivé projekty či opatření, stanoví rovněž metodu, která má
být použita k určení nákladů na dané opatření, a podmínky
pro vyplacení grantu.
6.
Vznikají-li při provádění určitého
projektu nepřímé náklady, lze tyto náklady vypočítat jedním
z níže uvedených způsobů jako paušální částku, která
činí:
(a)
až 20 % způsobilých přímých
nákladů, přičemž tato sazba se vypočte na základě
přiměřené, spravedlivé a ověřitelné metody
výpočtu nebo metody, která je v rámci grantových režimů financovaných
výhradně členským státem uplatňována na podobný druh
opatření či projektu a podobné příjemce;
(b)
až 15 % způsobilých přímých
nákladů na zaměstnance; nebo
(c)
určitý podíl způsobilých přímých
nákladů vypočtený na základě stávajících metod
a odpovídajících sazeb, jež jsou v rámci unijní politiky
uplatňovány na podobný druh opatření či projektu a podobné
příjemce.
7.
Granty, v jejichž případě
nepřesahuje podpora z unijního rozpočtu částku
50 000 EUR, jsou vypláceny formou jednorázových částek nebo
standardních stupnic jednotkových nákladů.
8.
Paušální financování, standardní stupnice
jednotkových nákladů a jednorázové částky podle odstavce 4 lze
vypočíst u jednotlivých projektů individuálně na základě
návrhu rozpočtu, který odpovědný orgán předem schválí pro
granty, na něž příspěvek z unijního rozpočtu
nepřesahuje 100 000 EUR.
9.
Odpisy lze za způsobilé náklady považovat za
těchto podmínek:
(a)
tento výdaj splňuje pravidla způsobilosti
podle daného národního programu;
(b)
výše tohoto výdaje je v případě
proplácení podle odst. 1 písm. a) řádně doložena doklady,
jejichž důkazní hodnota je rovnocenná fakturám;
(c)
náklady se vztahují výhradně k období, ve
kterém je daný projekt podporován;
(d)
podpora z unijního rozpočtu
nepřispěla k pořízení odpisovaného majetku.
Článek 19
Nezpůsobilé
výdaje
Pro získání příspěvku
z unijního rozpočtu na základě zvláštních nařízení nejsou
způsobilé tyto výdaje:
(a)
úroky z dlužných částek;
(b)
nákup nezastavěných pozemků;
(c)
výdaje na nákup zastavěných pozemků
potřebných k provedení projektu, a to ve výši přesahující 10 %
celkových způsobilých výdajů na tento projekt;
(d)
daň z přidané hodnoty. DPH je
nicméně způsobilým výdajem, pokud vnitrostátní právní předpisy
nepřiznávají nárok na její odpočet a pokud ji uhradil jiný
příjemce než osoba nepovinná k dani podle prvního pododstavce čl. 13
odst. 1 směrnice 2006/112/ES za předpokladu, že tato DPH nebyla
zaplacena v souvislosti s poskytováním infrastruktury.
Článek 20
Technická pomoc z podnětu
členských států
1.
V případě všech národních programů
lze z podnětu členského státu podpořit na základě
zvláštních nařízení opatření za účelem přípravy,
řízení, monitorování, hodnocení, šíření informací, komunikace,
navazování a udržování kontaktů, kontroly a auditu, jakož i opatření
k posílení administrativní kapacity pro provádění tohoto a zvláštních
nařízení.
2.
Tato opatření mohou zahrnovat:
(a)
výdaje na přípravu, výběr, posuzování,
řízení a monitorování opatření a projektů;
(b)
výdaje na audity a kontroly opatření a
projektů na místě;
(c)
výdaje na hodnocení opatření a projektů;
(d)
výdaje na poskytování a šíření informací a
zaručení transparentnosti opatření a projektů;
(e)
výdaje na pořízení, instalaci a údržbu
počítačových systémů pro řízení, monitorování a hodnocení
způsobu provádění tohoto a zvláštních nařízení;
(f)
výdaje na jednání monitorovacích výborů a
podvýborů v souvislosti s prováděním opatření; tyto výdaje
mohou rovněž zahrnovat náklady na účast odborníků a jiných
účastníků na jednáních těchto výborů, včetně
účastníků z třetích zemí, pokud se jejich přítomnost
považuje v souvislosti s účelným prováděním opatření a
projektů za zásadní;
(g)
výdaje na posílení administrativní kapacity pro
provádění tohoto a zvláštních nařízení.
3.
Členské státy mohou tyto prostředky
použít na opatření ke snížení administrativní zátěže pro
příjemce, a to i prostřednictvím systémů pro elektronickou
výměnu dat, a opatření ke zvýšení kapacity orgánů
členských států a příjemců spravovat a využívat
podporu poskytovanou podle zvláštních nařízení.
4.
Tato opatření se mohou týkat předchozích
i následujících finančních rámců.
ODDÍL 2
Řízení a kontrola
Článek 21
Obecné zásady systémů
řízení a kontroly
Systémy řízení a kontroly musí zajišťovat:
(a)
popis funkcí, které jednotlivé příslušné
subjekty plní při řízení a kontrole, a rozdělení funkcí v rámci
jednotlivých subjektů;
(b)
dodržování zásady oddělení funkcí mezi
takovými subjekty a v rámci takových subjektů;
(c)
postupy pro zajištění správnosti a
řádnosti vykazovaných výdajů;
(d)
počítačové systémy pro účetnictví,
ukládání a přenos finančních údajů a údajů
o ukazatelích, jakož i pro monitorování a podávání zpráv;
(e)
systémy pro podávání zpráv a monitorování, pokud
odpovědný orgán pověří jiný subjekt plněním určitých
funkcí;
(f)
opatření pro audit fungování systémů
řízení a kontroly;
(g)
systémy a postupy pro zabezpečení odpovídající
auditní stopy;
(h)
prevenci, odhalování a nápravu nesrovnalostí,
včetně podvodů, a zpětné získávání
neoprávněně vyplacených částek spolu s případnými úroky.
Článek 22
Povinnosti členských
států
1.
Členské státy plní povinnosti v oblasti
řízení, kontroly a auditu a nesou z toho vyplývající odpovědnost,
kterou stanoví pravidla sdíleného řízení obsažená ve finančním a v
tomto nařízení. Členské státy nesou odpovědnost za řízení a
kontrolu národních programů v souladu se zásadou sdíleného řízení.
2.
Členské státy zajistí, aby systémy řízení
a kontroly programů byly nastaveny v souladu s tímto nařízením
a aby účelně fungovaly.
3.
Členské státy vyčlení jednotlivým
subjektům přiměřené zdroje, jež těmto subjektům
umožní vykonávat jejich funkce po celé programové období.
4.
Členské státy stanoví pravidla a postupy
výběru a provádění projektů v souladu s tímto
nařízením.
5.
Všechny úřední výměny informací mezi
členskými státy a Komisí probíhají za použití systému pro elektronickou
výměnu údajů zřízeného Komisí.
Článek 23
Určené orgány
1.
Pro účely realizace svého národního programu
určí každý členský stát tyto subjekty:
(a)     akreditační orgán ve smyslu
článku [56] finančního nařízení;
(b)     akreditovaný odpovědný orgán: orgán
veřejného sektoru daného členského státu, který ponese výlučnou
odpovědnost za řádné řízení a kontrolu národního programu a bude
vyřizovat veškerou komunikaci s Komisí;
c)      auditní orgán: vnitrostátní orgán
veřejné moci nebo veřejnoprávní subjekt funkčně nezávislý
na odpovědném i akreditačním orgánu, který bude odpovídat za
ověřování účelného fungování systému řízení a kontroly;
(d)     případně pověřený
orgán: veřejnoprávní nebo soukromý subjekt, jenž plní určité funkce
odpovědného orgánu v rámci jeho odpovědnosti.
2.
Členské státy stanoví pravidla, jimiž se budou
řídit jejich vztahy s orgány podle odstavce 1 a vztahy těchto
orgánů s Komisí.
Článek 24
Akreditace
odpovědných orgánů
1.
V souladu s čl. [56 odst. 3] finančního
nařízení musí být každý odpovědný orgán, který podle tohoto
nařízení odpovídá za hospodaření s výdaji a za jejich kontrolu,
akreditován na základě oficiálního rozhodnutí akreditačního orgánu na
ministerské úrovni.
2.
Podmínkou pro udělení akreditace uvedenému
subjektu je splnění akreditačních kritérií pro vnitřní
prostředí, kontrolní činnosti, informace a komunikaci
a monitorování, jež jsou stanoveny v tomto nařízení či na
jeho základě.
3.
Akreditace je založena na stanovisku nezávislého
auditorského subjektu, který posuzuje, zda odpovědný orgán splňuje
akreditační kritéria. Tento nezávislý auditorský subjekt vykonává svou
činnost v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy.
4.
Akreditační orgán dohlíží na akreditovaný
odpovědný orgán a akreditaci mu na základě oficiálního rozhodnutí
zruší, pokud tento orgán již nesplňuje jedno nebo více akreditačních
kritérií a neučiní-li nezbytná nápravná opatření ve zkušební
době, kterou akreditační orgán určí podle závažnosti problému. O
stanovení zkušební doby akreditovanému odpovědnému orgánu a o rozhodnutí
akreditaci zrušit uvědomí akreditační subjekt neprodleně Komisi.

5.
Pro účely řádného fungování tohoto
systému je Komise zmocněna přijímat postupem podle článku 54
akty v přenesené pravomoci, jejichž předmětem jsou:
(a)
minimální požadavky na akreditaci odpovědných
orgánů, pokud jde o vnitřní prostředí, kontrolní činnosti,
informace, komunikaci a monitorování, jakož i pravidla pro udělování
a rušení akreditace;
(b)
pravidla dohledu nad akreditací odpovědných
orgánů a přezkum této akreditace;
(c)
povinnosti odpovědných orgánů, pokud jde
o veřejné intervence, jakož i náplň jejich řídících a
kontrolních povinností.
Článek 25
Obecné zásady kontrol, jež
provádějí odpovědné orgány
1.
Odpovědné orgány podrobují systematickým
administrativním kontrolám všechny žádosti příjemců o platby; nad
rámec těchto kontrol pak za účelem získání dostatečné jistoty
kontrolují na místě výdaje, jež jsou předmětem žádostí
příjemců o vyplacení konečného zůstatku a jsou vykázány
v roční účetní závěrce.
2.
Pokud jde o kontroly na místě, vybere
odpovědný orgán z celkového souboru příjemců kontrolní vzorek,
který se případně skládá z namátkové části a z rizikové
části, s cílem získat reprezentativní míru chybovosti a minimální míru
důvěry a současně se zaměřit na
největší chyby.
3.
Z každé kontroly na místě vypracuje
odpovědný orgán kontrolní zprávu.
4.
Mají-li odhalené problémy systémový charakter, a
mohou-li tedy představovat riziko pro ostatní projekty, je odpovědný
orgán povinen zajistit další přezkum včetně případných
dalších kontrol, který určí, jaký je rozsah těchto problémů a
zdali míra chybovosti překračuje práh významnosti. Odpovědný
orgán přijme nezbytná preventivní a nápravná opatření a
v souhrnné zprávě podle čl. 39 odst. 1 písm. c) je oznámí
Komisi.
5.
Za účelem jednotného uplatňování tohoto
článku přijme Komise formou prováděcích aktů potřebná
pravidla. Jejich předmětem mohou být zejména:
(a)
pravidla administrativních kontrol a kontrol na
místě, jež budou členské státy provádět ke
splnění povinností, závazků a pravidel způsobilosti, které
plynou z uplatňování tohoto a zvláštních nařízení;
(b)
pravidla pro minimální rozsah kontrol na
místě, jenž je potřebný k účelnému řízení rizik, jakož
i podmínky, za nichž musí členské státy tyto kontroly zintenzivnit,
či – v případě, že systémy řízení a kontroly fungují
řádně a míra chybovosti dosahuje přijatelné výše – omezit;
(c)
pravidla a metody podávání zpráv o proběhlých
kontrolách a ověřování a o jejich výsledcích.
Tyto prováděcí akty přijme Komise
přezkumným postupem podle čl. 55 odst. 3.
Článek 26
Vyplácení
příspěvků příjemcům
Odpovědné orgány zajistí, aby
příjemci obdrželi celkovou částku podpory z veřejných
zdrojů co nejrychleji a v plné výši. Žádná částka se neodečítá
ani nezadržuje a nejsou vybírány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky
s rovnocenným účinkem, které by tyto částky určené
příjemcům snižovaly.
Článek
27
Funkce auditního orgánu
1.
Auditní orgán zajišťuje, aby byly
prováděny audity systémů řízení a kontroly za použití vhodného
vzorku výdajů vykázaných v roční účetní závěrce.
Komise je zmocněna přijímat postupem
podle článku 54 akty v přenesené pravomoci, jimiž upraví
postavení auditních orgánů a podmínky, jež mají jimi prováděné audity
splňovat.
2.         Provádí-li audity jiný subjekt než
auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl tento subjekt nezbytnou
funkční nezávislost.
3.         Auditní orgán zajišťuje, aby
byly při auditní činnosti zohledňovány mezinárodně uznávané
auditorské standardy.
Článek 28
Spolupráce s auditními orgány
1.           Komise spolupracuje s
auditními orgány za účelem koordinace jejich plánů
a způsobů auditu a neprodleně sděluje výsledky
auditů zaměřených na systémy řízení a kontroly.
2.           Komise a auditní orgány se scházejí pravidelně nejméně jednou
za rok, není-li dohodnuto jinak, aby posoudily výroční kontrolní zprávu a
výrok auditora a vyměnily si názory na otázky týkající se zlepšení
systémů řízení a kontroly.
Článek 29
Kontroly a audity
prováděné Komisí
1.
Při posuzování systémů řízení a
kontroly členských států z hlediska souladu s tímto
nařízením a jejich účelného fungování během realizace národních
programů vychází Komise z dostupných informací, včetně akreditačního
řízení, výročních prohlášení řídících subjektů,
výročních kontrolních zpráv, výročních výroků auditora,
výročních realizačních zpráv a z auditů provedených subjekty
členských států a subjekty Unie.
2.
Aniž jsou dotčeny audity prováděné
členskými státy, mohou úředníci nebo pověření zástupci
Komise provádět audity nebo kontroly na místě, které předem
náležitě oznámí. Těchto auditů nebo kontrol se mohou
účastnit úředníci nebo pověření zástupci členského
státu.
3.
Předmětem těchto auditů nebo
kontrol může být zejména:
(a)
ověření účelného fungování
systémů řízení a kontroly v rámci národního programu či jeho
části;
(b)
soulad administrativních postupů
s unijními pravidly;
(c)
existence požadovaných dokladů a jejich
souvislost s opatřeními, jež jsou z národních programů
podporována;
(d)
podmínky, za nichž byla tato opatření
provedena a zkontrolována;
(e)
posouzení řádného finančního řízení
daného opatření či národního programu.
4.
Úředníci nebo pověření zástupci
Komise řádně zplnomocnění k provádění auditů na
místě mají přístup ke všem záznamům, dokladům a
metadatům, které se týkají výdajů nebo systémů řízení a
kontroly, a to bez ohledu na nosič, na němž jsou uvedené
informace uloženy. Kopie těchto záznamů, dokladů a metadat
poskytnou členské státy na vyžádání Komisi.
Pravomocemi podle tohoto odstavce není
dotčeno uplatňování vnitrostátních ustanovení, jež vyhrazují
některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními
právními předpisy. Úředníci a pověření zástupci Komise se
neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob
podle vnitrostátních právních předpisů. Mají však přístup k
takto získaným informacím.
5.
Příslušné orgány členského státu
podrobují opatření podle tohoto nařízení na žádost Komise a se
souhlasem tohoto členského státu dodatečným kontrolám nebo
šetřením. Zástupci Komise nebo osoby pověřené Komisí se mohou
těchto kontrol či šetření zúčastnit.
Za účelem účinnějšího
provádění kontrol může Komise se souhlasem příslušného
členského státu požádat orgány tohoto členského státu o pomoc
při určitých kontrolách nebo šetřeních.
6.
Komise může požádat členský stát, aby
přijal opatření nezbytná k zajištění účelného fungování
systémů řízení a kontroly nebo správnosti výdajů v souladu
s platnými předpisy.
ODDÍL 3
Finanční řízení
Článek
30
Rozpočtové závazky
1.
Rozpočtové závazky Unie týkající se
jednotlivých národních programů jsou přijímány v ročních
splátkách v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2.
Rozhodnutí Komise o schválení národního programu
představuje rozhodnutí o financování ve smyslu čl. [81
odst. 2] finančního nařízení, a jakmile je oznámeno
dotčenému členskému státu, je právním závazkem ve smyslu uvedeného
nařízení.
3.
Poté, co Komise schválí národní program, je
přijat rozpočtový závazek pro první splátku.
4.
S výjimkou případů, kdy je použit
článek [13] finančního nařízení, přijímá Komise
rozpočtové závazky na další splátky na základě rozhodnutí podle
odstavce 2 před 1. květnem každého roku.
Článek 31
Společná pravidla pro
platby
1.
Platby příspěvků z unijního
rozpočtu na jednotlivé národní programy provádí Komise v souladu s
rozpočtovými prostředky a v závislosti na dostupných finančních
zdrojích. Každá platba se přiřazuje vždy k nejstaršímu
otevřenému rozpočtovému závazku.
2.
Platby probíhají formou počáteční platby
předběžného financování, platby ročního zůstatku či
platby konečného zůstatku.
3.
Použije se článek
[87] finančního nařízení.
Článek 32
Akumulace počáteční
platby předběžného financování a ročních zůstatků
1.
Kumulativní součet počáteční platby
předběžného financování a plateb ročního zůstatku nesmí
přesáhnout 95 % příspěvku z unijního rozpočtu na daný
národní program.
2.
Po dosažení 95% limitu členský stát i nadále
předkládá Komisi žádosti o platby.
Článek 33
Počáteční platba
předběžného financování
1.
V návaznosti na své rozhodnutí o schválení
národního programu vyplatí Komise pro celé programové období
počáteční platbu předběžného financování. Výše této platby
činí 4 % příspěvku z unijního rozpočtu na daný
národní program. V závislosti na dostupnosti prostředků v
rozpočtu lze tuto platbu rozdělit do dvou splátek.
2.
Je-li národní program schválen v roce 2015
nebo později, jsou tyto splátky vyplaceny v roce, kdy byl program
schválen.
3.
Předběžné financování lze použít pouze na
platby příjemcům, kteří se podílejí na realizaci národního
programu. Za tímto účelem musí být toto financování neprodleně dáno
k dispozici odpovědnému orgánu.
4.
Celková částka převedená v rámci
předběžného financování musí být Komisi vrácena, jestliže jí není do
24 měsíců ode dne, kdy Komise vyplatila první splátku
počátečního předběžného financování, zaslána žádost o
platbu v souladu s článkem 39.
5.
Úroky
z počáteční platby předběžného financování jsou
zaúčtovávány ve prospěch daného národního programu a odečítány z
částky veřejných výdajů, jež je uvedena v žádosti o
vyplacení konečného zůstatku.
6.
Nejpozději při uzavření programu
Komise počáteční platbu předběžného financování v plné výši
zúčtuje podle článku 36.
Článek 34
Definice rozpočtového
roku
Pro účely tohoto nařízení patří
do rozpočtového roku výdaje a příjmy, jež byly vyplaceny, resp.
získány a zaneseny v účetnictví odpovědného orgánu v období
od 16. října roku N-1 do 15. října roku N.
Článek 35

Platba ročního
zůstatku
1.
Jsou-li k dispozici potřebné zdroje,
vyplácí Komise roční zůstatek na základě platného
finančního plánu, roční účetní závěrky za příslušný
rozpočtový rok daného národního programu a příslušného rozhodnutí o
schválení této účetní závěrky.
2.
V roční účetní závěrce jsou
uvedeny platby, které odpovědný orgán provedl během rozpočtového
roku a u nichž byly splněny kontrolní požadavky podle článku 25.
3.
Roční zůstatek je vyplacen
nejpozději šest měsíců ode dne, kdy Komise posoudí údaje a
dokumenty uvedené v čl. 39 odst. 1 a v článku 49 jako řádné a
kdy byla schválena poslední roční účetní závěrka.
Článek 36
Uzavření programu
1.
Členské státy předloží nejpozději do
31. prosince 2023 tyto dokumenty:
(a)
údaje požadované pro poslední roční
účetní závěrku podle čl. 39 odst. 1;
(b)
žádost o vyplacení konečného zůstatku; a
(c)
závěrečnou zprávu o realizaci národního
programu podle čl. 49 odst. 1.
2.
Do poslední
roční účetní závěrky jsou zahrnuty platby, jež odpovědný
orgán provedl v období od 16. října 2022 do 30. června 2023.
3.
Jsou-li k dispozici potřebné zdroje, vyplatí
Komise po doručení dokumentů podle odstavce 1 konečný
zůstatek, a to na základě platného finančního plánu, poslední
roční účetní závěrky a rozhodnutí o jejím schválení.
4.
Konečný zůstatek je vyplacen do tří
měsíců ode dne schválení účetní závěrky za poslední
rozpočtový rok nebo do jednoho měsíce od data schválení závěrečné
realizační zprávy, podle toho, která událost nastane později. U
částek, jež budou po vyplacení zůstatku nadále přiděleny na
závazky, Komise tyto závazky ve lhůtě šesti měsíců zruší;
tím není dotčen článek 47.
Článek 37
Přerušení platební
lhůty
1.
Pověřená schvalující osoba ve smyslu
finančního nařízení může na dobu nejvýše devíti měsíců
přerušit u žádosti o platbu platební lhůtu, je-li splněna
alespoň jedna z těchto podmínek:
(a)
informace, jež poskytl auditorský subjekt
členského státu nebo Unie, naznačují možnost významných
nedostatků ve fungování systému řízení a kontroly;
(b)
pověřená schvalující osoba musí provést
dodatečná ověření poté, co se dozví, že určitý výdaj
uvedený v žádosti o platbu je spojen s nesrovnalostí, která má vážné
finanční následky;
(c)
nebyl předložen jeden či více
dokladů podle čl. 39 odst. 1.
2.
Pověřená schvalující osoba může
přerušení platební lhůty omezit pouze na tu část výdajů,
jež jsou předmětem žádosti o platbu, na niž se vztahují případy
uvedené v odstavci 1. Pověřená schvalující osoba neprodleně
informuje členský stát a odpovědný orgán o důvodu
přerušení platební lhůty a vyzve je k nápravě situace.
Pověřená schvalující osoba přerušení platební lhůty
ukončí, jakmile jsou přijata nezbytná opatření.
Článek 37a
Pozastavení plateb
1.
Komise může pozastavit výplatu ročního
zůstatku nebo jeho části, jestliže:
(a)
systém řízení a kontroly daného programu
vykazuje závažné nedostatky, jež negativně ovlivňují spolehlivost
postupu certifikace plateb a proti nimž nebyla přijata nápravná
opatření; nebo
(b)
určitý výdaj uvedený v certifikovaném
výkazu výdajů je spojen se závažnou nesrovnalostí, která nebyla napravena;
nebo
(c)
členský stát závažným způsobem porušil
své povinnosti podle čl. 22 odst. 1 a 2.
2.
Komise může o pozastavení výplaty ročního
zůstatku nebo jeho části rozhodnout poté, co dá členskému státu
možnost předložit do dvou měsíců připomínky.
3.
Komise pozastavení výplaty ročního
zůstatku nebo jeho části ukončí, pokud členský stát
přijme nezbytná opatření, která umožňují toto pozastavení
zrušit. Pokud členský stát požadovaná opatření nepřijme,
může Komise rozhodnout o zrušení unijního příspěvku na
operační program nebo jeho části v souladu s článkem 42.
Článek 38
Používání eura
1.
Částky uváděné v programech
předložených členskými státy, v odhadech výdajů, výkazech
výdajů, žádostech o platby a ročních účetních závěrkách a
výdaje uváděné ve výročních a závěrečných realizačních
zprávách se vyjadřují v eurech.
2.
Členské státy, které ke dni podání žádosti o
platbu nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají na eura
výši výdajů uskutečněných v národní měně. Tato
částka se přepočítá na eura tak, že se použije měsíční
účetní směnný kurs Komise platný v měsíci, v němž
výdaj zaúčtuje orgán odpovědný za příslušný národní program.
Tento kurs Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
3.
Jakmile členský stát přijme euro jako
svou měnu, je postup pro přepočet podle odstavce 2 používán
i nadále na veškeré výdaje, jež odpovědný orgán zaúčtoval před
dnem, kdy vstoupil v platnost pevný přepočítací koeficient mezi
národní měnou a eurem.
ODDÍL 4
Schvalování účetní závěrky a finanční opravy
Článek 39
Předkládání informací
1.
Do 1. února roku následujícího po příslušném
rozpočtovém roce předá členský stát Komisi následující dokumenty
a informace v souladu s článkem [56] finančního nařízení:
(a)
roční účetní závěrku
odpovědného orgánu;
(b)
prohlášení řídícího subjektu o
věrohodnosti ohledně úplnosti, přesnosti a pravdivosti
roční účetní závěrky, řádného fungování systémů
vnitřní kontroly, legality a správnosti uskutečněných operací a
dodržování zásady řádného finančního řízení;
(c)
souhrnnou zprávu o všech provedených auditech a
kontrolách, včetně rozboru systémových nebo opakovaně se
vyskytujících nedostatků a přijatých či plánovaných
nápravných opatření;
(d)
výrok auditora, kterým se auditní orgán vyjadřuje
ke všem údajům v prohlášení řídícího subjektu o věrohodnosti, a
dále doprovodnou kontrolní zprávu obsahující zjištění provedených
auditů za rozpočtový rok, jehož se výrok auditora týká.
2.
Členský stát poskytne Komisi na vyžádání další
informace. Pokud členský stát neposkytne požadované informace v
příslušné lhůtě stanovené Komisí, může Komise přijmout
rozhodnutí o schválení účetní závěrky na základě informací,
které má k dispozici.
3.
Dokumenty podle odstavce 1 slouží jako žádost o
platbu ročního zůstatku.
4.
Dokumenty podle odstavce 1 jsou vypracovávány podle
vzorů, jež Komise přijme formou prováděcích aktů. Tyto
prováděcí akty přijme Komise poradním postupem
podle čl. 55 odst. 2.
Článek 40
Roční schvalování
účetní závěrky
1.
Do 30. dubna roku následujícího po příslušném
rozpočtovém roce Komise rozhodne o schválení roční účetní
závěrky daného národního programu. Rozhodnutí o schválení účetní
závěrky se týká úplnosti, přesnosti a pravdivosti předložené roční
účetní závěrky a nejsou jím dotčeny případné následné
finanční opravy.
2.
Bližší podmínky ročního schvalování
účetní závěrky, pokud jde o opatření v souvislosti
s přijímáním a prováděním příslušného rozhodnutí,
včetně výměny informací mezi Komisí a členskými státy a
příslušných lhůt, upraví Komise formou prováděcích aktů.
Tyto prováděcí akty budou přijaty přezkumným postupem
podle čl. 55 odst. 3.
Článek 41
Finanční opravy
prováděné členskými státy
Jsou-li v rámci národních programů
zjištěny nesrovnalosti či případy nedbalosti, provedou
členské státy finanční opravy tím způsobem, že příslušný
příspěvek z unijního rozpočtu nebo jeho část zruší.
Členské státy zohlední povahu a závažnost nesrovnalostí a
finanční ztrátu, která unijnímu rozpočtu vznikla, a uplatní
přiměřenou opravu.
Částky zrušené a získané zpět a úroky
z nich naběhlé jsou znovu vyčleňovány na příslušný
národní program, s výjimkou částek, jež byly předmětem
nesrovnalostí a jež odhalil Evropský účetní dvůr či útvary
Komise včetně úřadu OLAF.
Částky získané zpět vrátí
členský stát po uzavření národního programu do unijního
rozpočtu.
Článek 42
Schvalování souladu a
finanční opravy prováděné Komisí
1.
Komise provádí finanční opravy tím
způsobem, že příspěvek Unie na daný národní program nebo jeho
část zruší a tuto částku získá od členského státu zpět s cílem
vyloučit z financování Unie výdaje, které jsou v rozporu s platnými
vnitrostátními právními předpisy a právem Unie, a to i pokud jde o
nedostatky v systémech řízení a kontroly v členských
státech, které odhalila Komise nebo Evropský účetní dvůr.
2.
Porušení platných vnitrostátních právních
předpisů nebo práva Unie vede k finanční opravě pouze
v případě, že je splněna jedna z těchto podmínek:
(a)
porušení těchto předpisů ovlivnilo
nebo mohlo ovlivnit výběr konkrétních projektů v rámci daného
národního programu;
(b)
existuje riziko, že porušení těchto
předpisů ovlivnilo nebo mohlo ovlivnit výši výdajů, které mají
být proplaceny z unijního rozpočtu.
3.
Při rozhodování o výši finanční opravy
podle odstavce 1 zohlední Komise povahu a závažnost porušení platných
vnitrostátních právních předpisů nebo práva Unie a finanční
důsledky takového porušení pro unijní rozpočet.
4.
Před vydáním rozhodnutí o zamítnutí
financování budou písemně oznámena zjištění Komise a odpovědi
daného členského státu; poté se obě strany pokusí dosáhnout dohody o
opatřeních, která mají být přijata.
5.
Financování nelze zamítnout v případě:
(a)     výdajů, které odpovědný organ vynaložil více než 36
měsíců předtím, než Komise členskému státu písemně
oznámila svá zjištění;
(b)     výdajů na víceletá opatření,
jež spadají do působnosti národních programů, měl-li být
konečný závazek příjemce splněn více než 36 měsíců
předtím, než Komise členskému státu písemně oznámila svá
zjištění;
c)      výdajů na opatření podle národních programů, kromě
opatření uvedených v písm. b) tohoto odstavce, v jejichž
případě provedl odpovědný orgán platbu, příp. platbu
konečného zůstatku více než 36 měsíců předtím, než
Komise členskému státu písemně oznámila svá zjištění.
6.
Bližší podmínky schvalování souladu, pokud jde
o opatření v souvislosti s přijímáním a prováděním
příslušného rozhodnutí, včetně výměny informací mezi Komisí
a členskými státy a příslušných lhůt, upraví Komise formou
prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty budou přijaty přezkumným
postupem podle čl. 55 odst. 3.

Článek 43
Povinnosti
členských států
Finanční opravou ze strany Komise není
dotčena povinnost členského státu získat zpět vyplacené
částky podle čl. 21 písm. h) tohoto nařízení a státní podporu ve
smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a podle článku 14
nařízení Rady (ES) č. 659/1999[13].
Článek 44
Vrácení platby
1.           Částku, která má být
vrácena do souhrnného rozpočtu Unie, je nutno uhradit přede dnem
splatnosti, jenž je uveden v příkazu k úhradě vydaném v souladu
s článkem [77] finančního nařízení. Dnem splatnosti je
poslední den druhého měsíce po vydání příkazu.
2.           Prodlením při navracení
částky vzniká nárok na úrok z prodlení ode dne splatnosti až do dne
uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o jeden a
půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou
při jejích hlavních refinančních operacích v první pracovní den
měsíce, do kterého spadá den splatnosti.
ODDÍL 5
Zrušení závazku
Článek 45
Zásady
1.
U národních programů bude provedeno
zrušení závazku, jestliže v případě částek vyhrazených na tento
závazek nebude do 31. prosince druhého roku po roce přijetí
rozpočtového závazku vyplacena počáteční platba
předběžného financování podle článku 33 nebo vystavena žádost o
platbu podle článku 39.
2.
Závazek týkající se posledního roku tohoto období
bude zrušen podle pravidel platných pro uzavírání programů.
3.
Zrušeny budou automaticky všechny závazky, jež
zůstanou otevřeny v poslední den způsobilosti výdajů
podle čl. 17 odst. 3, pokud odpovědný orgán nepožádá
o proplacení těchto výdajů ve lhůtě šesti
měsíců od uvedeného dne.
Článek 46
Výjimky ze zrušení závazku
1.
Částka, k níž je závazek rušen, se snižuje o
částky, které odpovědný orgán nebyl schopen vykázat Komisi:
(a)     v důsledku toho, že opatření
byla pozastavena soudním řízením nebo řízením o správním
opravném prostředku s odkladným účinkem; nebo
(b)     z důvodů vyšší moci, které
vážně ovlivnily realizaci národního programu nebo jeho části.
Odpovědné orgány, které se na vyšší moc odvolávají, musí prokázat její
přímé důsledky pro realizaci národního programu nebo jeho části.
O toto snížení lze požádat jednou, pokud
pozastavení opatření nebo vyšší moc trvaly nejdéle jeden rok, nebo
několikrát podle trvání vyšší moci nebo počtu let, které uběhnou
mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění daného
opatření a dnem nabytí právní moci konečného soudního nebo správního
rozhodnutí.
2.
Do 31. ledna zašle členský stát Komisi
informace o výjimkách podle odstavce 1 v souvislosti s částkou,
která se má vykázat do konce předcházejícího roku.
3.
Při výpočtu automaticky rušeného závazku
se nepřihlíží k té části rozpočtových závazků, u níž
byla podána žádost o platbu, ale jejíž proplácenou výši Komise
k 31. prosinci roku N+2 snížila nebo jejíž proplácení pozastavila.
Článek 47
Postup
1.           Komise uvědomí
členský stát s dostatečným předstihem vždy, hrozí-li zrušení
závazku podle článku 42.
2.           Komise na základě
informací, které má k dispozici ke dni 31. ledna, informuje
odpovědný orgán o výši zrušeného závazku.
3.           Členský stát ve
lhůtě dvou měsíců odsouhlasí částku, která má být
zrušena, nebo předloží své připomínky.
4.           Komise automaticky zruší
závazek nejpozději devět měsíců po uplynutí poslední ze
lhůt stanovených v odstavci 1 až 3.
5.           O částku automaticky
zrušeného závazku se snižuje příspěvek z unijního rozpočtu
na příslušný národní program pro daný rok. Nepředloží-li členský
stát přepracovaný plán financování, snižuje se unijní příspěvek
podle tohoto plánu v poměrné výši.
KAPITOLA V
INFORMACE, KOMUNIKACE, MONITOROVÁNÍ,
HODNOCENÍ A PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 48
Informační a
propagační činnosti
1.
Členské státy a odpovědné orgány
zodpovídají za:
(a)
vytvoření internetové stránky nebo
internetového portálu, jež poskytují informace o národních programech v daném
členském státu a přístup k těmto programům;
(b)
informování potenciálních příjemců o
možnostech financování v rámci národních programů;
(c)
informování občanů Unie o úloze a
úspěších uplatňování zvláštních nařízení prostřednictvím
informačních a komunikačních činností, jež občany seznamují
s výsledky a dopady národních programů.
2.
Při realizaci národních programů
zajišťují členské státy transparentnost a vedou seznam opatření
podporovaných v rámci jednotlivých národních programů, který je dostupný
prostřednictvím uvedené internetové stránky nebo internetového portálu.
3.
Komise je zmocněna přijímat postupem
podle článku 54 akty v přenesené pravomoci za účelem stanovení
pravidel, kterými se řídí informační a propagační činnost
vůči veřejnosti a informační činnost vůči
příjemcům.
4.
Technické charakteristiky této informační a
propagační činnosti vymezí Komise formou prováděcích aktů.
Tyto prováděcí akty přijme Komise přezkumným postupem
podle čl. 55 odst. 3.
Článek
49
Realizační
zprávy
1.
Do 31. března 2016 a do 31. března
každého následujícího roku až do roku 2022 včetně předkládá
členský stát Komisi výroční zprávu o realizaci národního programu
v předchozím rozpočtovém roce.
Zpráva předložená v roce 2016 pojednává o
rozpočtovém roce 2014 a 2015.
Závěrečnou zprávu o realizaci národních
programů předloží členské státy do 31. prosince 2023.
2.
Ve výročních realizačních zprávách jsou
uváděny informace o:
(a)
realizaci národního programu, co se týče
finančních údajů a ukazatelů;
(b)
veškerých otázkách, které ovlivňují výkonnost
národního programu.
3.
Na základě přezkumu v polovině
období budou ve výroční realizační zprávě předložené v roce
2017 uvedeny a posouzeny jednak informace podle odstavce 2, jednak:
(a)
pokrok při dosahování cílů, jež jsou za
pomoci příspěvku z unijního rozpočtu na národní program
sledovány;
(b)
zapojení partnerů do realizace, monitorování a
hodnocení národního programu.
4.
Výroční realizační zpráva předložená
v roce 2019 a závěrečná realizační zpráva musí kromě
informací a hodnocení uvedených v odstavcích 2 a 3 rovněž
popsat a vyhodnotit pokrok při dosahování cílů národního
programu.
5.
Výroční realizační zprávy uvedené v
odstavcích 1 až 4 jsou považovány za řádné, pokud obsahují
všechny informace požadované v uvedených odstavcích. Nelze-li určitou
výroční realizační zprávu považovat za řádnou, vyrozumí o tom
Komise členský stát do 15 pracovních dnů ode dne doručení
zprávy; pokud tak Komise neučiní, má se za to, že je zpráva považována za
řádnou.
6.
Do dvou měsíců od doručení
výroční realizační zprávy uvědomí Komise členský stát o
svých připomínkách. Pokud Komise své připomínky v této
lhůtě nesdělí, má se za to, že je zpráva schválena.
7.
Komise může vydat doporučení k
řešení záležitostí, které realizaci národního programu negativně
ovlivňují. Jsou-li taková doporučení vydána, vyrozumí odpovědný
orgán Komisi do tří měsíců o přijatých nápravných
opatřeních.
8.
Výroční realizační zprávy a
závěrečná realizační zpráva budou vypracovány podle vzoru, který
přijme Komise. Příslušné prováděcí akty budou přijaty
poradním postupem podle čl. 55 odst. 2.
Článek
50
Společný
monitorovací a hodnotící rámec
1.
Komise v případné spolupráci
s členskými státy pravidelně monitoruje stav provádění
tohoto a zvláštních nařízení.
2.
Komise v partnerství s členskými státy hodnotí
stav provádění zvláštních nařízení.
3.
Je zapotřebí zřídit společný
monitorovací a hodnotící rámec, jehož prostřednictvím bude s ohledem
na cíle tohoto a zvláštních nařízení měřena relevantnost,
účelnost, efektivnost, přínos a udržitelnost opatření, dále
zjednodušení a snížení administrativní zátěže, jakož i výkonnost tohoto a
zvláštních nařízení jakožto nástrojů, které přispívají
k rozvoji prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
4.
Komise je oprávněna přijímat postupem
podle článku 54 akty v přenesené pravomoci, které tento
společný monitorovací a hodnotící rámec rozpracují.
5.
Členské státy poskytnou Komisi všechny potřebné
informace, jež umožní monitorovat a hodnotit stav provádění tohoto a
zvláštních nařízení.
6.
Komise též posuzuje vzájemně komplementární
vztah mezi opatřeními, jež jsou prováděna v rámci zvláštních
nařízení, a opatřeními, jež jsou prováděna v rámci dalších
oblastí politiky, nástrojů a iniciativ Unie v dané oblasti.
Článek
51
Hodnocení
národních programů ze strany členských států
1.
Za účelem zkvalitnění koncepce a
realizace národních programů provádějí členské státy hodnocení
za pomoci společného monitorovacího a hodnotícího rámce.
2.
Členské státy zajistí zavedení postupů
pro tvorbu a sběr údajů potřebných pro tato hodnocení,
včetně údajů týkajících se společných ukazatelů a
ukazatelů specifických pro jednotlivé programy.
3.
Tato hodnocení provádějí odborníci v této
oblasti, kteří jsou funkčně nezávislí na odpovědných,
auditních a pověřených orgánech. Komise poskytne návod, jak hodnocení
provádět.
4.
Všechna hodnocení se v plném rozsahu
zveřejňují.
Článek
52
Hodnotící
zprávy členských států a Komise
1.
V souladu se společným monitorovacím
a hodnotícím rámcem předloží členské státy Komisi:
(a)     do 31. prosince 2017 průběžnou
hodnotící zprávu o provádění opatření v rámci národních
programů;
(b)     do 31. prosince 2023 následnou hodnotící
zprávu o účincích opatření v rámci národních programů.
2.
Na základě zpráv podle odstavce 1
předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému
hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů:
(a)
do 30. června 2018 průběžnou
hodnotící zprávu o provádění tohoto a zvláštních nařízení na
úrovni Unie;
(b)
do 30. června 2024 následnou hodnotící zprávu
o účincích provádění tohoto a zvláštních nařízení, jež bude
vypracována po uzavření národních programů.
3.
V tomto následném hodnocení posoudí Komise
rovněž dopad zvláštních nařízení na rozvoj prostoru svobody,
bezpečnosti a práva, pokud jde o příspěvek těchto
nařízení k dosažení následujících cílů:
(a)
rozvoj společné kultury bezpečnosti
hranic, spolupráce při prosazování práva a řešení krizí;
(b)
účelnost řízení migračních toků
směřujících do EU,
(c)
rozvoj společného evropského azylového
systému;
(d)
spravedlivé a rovné zacházení se
státními příslušníky třetích zemí;
(e)
solidarita a spolupráce mezi členskými státy
při řešení otázek migrace a vnitřní bezpečnosti;
(f)
společný přístup na úrovni Unie
vůči třetím zemím v otázkách migrace a bezpečnosti.
Článek
53
Zpráva
o přezkumu v polovině období
V roce 2018 předloží Komise Evropskému
parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a
Výboru regionů zprávu o přezkumu v polovině období, jenž
proběhne v souladu s tímto nařízením a zvláštními nařízeními.
KAPITOLA VI
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ
USTANOVENÍ
Článek 54
Výkon přenesené pravomoci
1.
Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto
článku.
2.
Přenesení pravomoci Komise podle tohoto
nařízení platí na dobu sedmi let od vstupu tohoto nařízení v
platnost. Toto přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o totéž
období, pokud proti němu nevznesou Evropský parlament nebo Rada
nejpozději tři měsíce před vypršením uvedeného období
námitky.
3.
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
pravomocí uvedených v tomto nařízení kdykoli zrušit. Rozhodnutím o
zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže
určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí
v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu
datu, které v něm bude upřesněno. Nedotýká se platnosti již
platných aktů v přenesené pravomoci.
4.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise
neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5.
Akt v přenesené pravomoci přijatý
v souladu s tímto nařízením vstoupí v platnost, jen pokud
proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve
lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení tohoto aktu
Evropskému parlamentu a Radě, nebo pokud Evropský parlament
i Rada před uplynutím uvedené lhůty uvědomí Komisi
o svém záměru námitky nevyslovit. Z podnětu Evropského
parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 55
Postup projednávání ve výboru
1.
Komisi je nápomocen společný Výbor pro azyl,
migraci a bezpečnost, zřízený tímto nařízením. Tento výbor je
výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 56
Přezkum
Na návrh Komise přezkoumají Evropský
parlament a Rada toto nařízení nejpozději do 30. června
2020.
Článek 57
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním
dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne .
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda / předsedkyně                                 předseda
/ předsedkyně
PŘÍLOHA
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ
VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název návrhu/podnětu
              1.2.    Příslušné
oblasti politik podle členění ABM/ABB
              1.3.    Povaha
návrhu/podnětu
              1.4.    Cíle

              1.5.    Odůvodnění
návrhu/podnětu
              1.6.    Doba
trvání akce a finanční dopad
              1.7.    Předpokládaný
způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
              2.1.    Pravidla
pro sledování a podávání zpráv
              2.2.    Systém
řízení a kontroly
              2.3.    Opatření
k zamezení podvodů a nesrovnalostí
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
              3.1.    Okruhy
víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
              3.2.    Odhadovaný
dopad na výdaje
              3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje
              3.2.2. Odhadovaný
dopad na operační prostředky
              3.2.3. Odhadovaný
dopad na prostředky správní povahy
              3.2.4. Soulad
se stávajícím víceletým finančním rámcem
              3.2.5. Příspěvky
třetích stran
              3.3.    Odhadovaný dopad na příjmy
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ

1.
RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.
Název návrhu/podnětu

Sdělení
„Budování otevřené a bezpečné Evropy: rozpočet pro oblast
vnitřních věcí na období 2014–2020“;
návrh
nařízení o obecných ustanoveních ohledně Azylového a migračního
fondu a ohledně nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce,
předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a
řešení krizí;
návrh
nařízení, kterým se zřizuje Azylový a migrační fond;
návrh
nařízení, kterým se zřizuje nástroj pro finanční podporu
policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti
trestné činnosti a řešení krizí;
návrh
nařízení, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní
bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti
vnějších hranic a víz.

1.2.
Příslušné oblasti politik podle
členění ABM/ABB[14]

Aktuálně
okruh 3, hlava 18 – Vnitřní věci
Budoucí
víceletý finanční rámec: okruh 3 (Bezpečnost a občanství) –
„Fond pro řízení migrace“ a „Vnitřní bezpečnost“
Povaha návrhu/podnětu
þ Návrh/podnět se
týká nové akce (financování politiky vnitřních věcí v období
2014–2020)
¨ Návrh/podnět se
týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[15]
¨ Návrh/podnět se
týká prodloužení stávající akce
¨ Návrh/podnět se
týká akce přesměrované na jinou akci

1.3.
Cíle
1.3.1.
Víceleté strategické cíle Komise sledované
návrhem/podnětem

Konečným
cílem politiky v oblasti vnitřních věcí je vytvořit prostor bez
vnitřních hranic, kam mohou občané EU a státní příslušníci
třetích zemí vstupovat a v němž se mohou volně pohybovat,
žít, pracovat a přinášet s sebou nové nápady, kapitál, znalosti a
inovace či zaplňovat úzký profil na trhu práce členských
států, s důvěrou, že jejich práva budou plně respektována a
jejich bezpečnost zaručena. Pro dosažení tohoto cíle má zcela zásadní
význam spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.
Tento rostoucí
význam politiky v oblasti vnitřních věcí potvrdil rovněž
Stockholmský program a jeho akční plán, jejichž realizace je pro Unii
strategickou prioritou. Tematicky sem spadají např. oblast migrace (legální
migrace a integrace, azyl, nelegální migrace a navracení osob), bezpečnost
(předcházení terorismu a organizované trestné činnosti a boj proti
nim, jakož i policejní spolupráce), řízení vnějších hranic
(včetně vízové politiky) a vnější rozměr uvedených
dílčích politických oblastí. Lisabonská smlouva Unii umožňuje, aby v
reakci na každodenní starosti občanů v prostoru svobody,
bezpečnosti a práva projevila větší ambice. Na priority politiky v
oblasti vnitřních věcí, zejména na integraci státních příslušníků
třetích zemí, by mělo být nahlíženo i v kontextu všech sedmi
stěžejních iniciativ, jež představila strategie Evropa 2020 a jež
mají EU pomoci překonat stávající finanční a ekonomickou krizi a
dosáhnout inteligentního a udržitelného růstu, který podporuje
začlenění.
Z Azylového a
migračního fondu a Fondu pro vnitřní bezpečnost bude plynout
finanční pomoc potřebná k tomu, aby byly cíle unijní politiky
vnitřních věcí naplněny do podoby hmatatelných výsledků.

1.3.2.
Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB

AZYLOVÝ
A MIGRAČNÍ FOND
a)         Posílení
a další rozvoj společného evropského azylového systému a jeho
vnějšího rozměru;
b)         podpora
legální migrace do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními
potřebami členských států a podpora účinné integrace
státních příslušníků třetích zemí, včetně
žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany;
c)         podpora
spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných
v členských státech s důrazem na udržitelnost návratů
a efektivitu zpětného přebírání osob v zemích původu;
d)         podpora
solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména
vůči těm státům, jež jsou migračním a azylovým
tokům vystaveny nejvíce.
Stávající
příslušné aktivity ABB: 18.03 (Evropský
uprchlický fond, mimořádná opatření a Evropský fond pro integraci
státních příslušníků třetích zemí) a 18.02 (pokud se týkají
Evropského návratového fondu).
FOND PRO
VNITŘNÍ BEZPEČNOST
Nástroj
pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné
činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí
V souladu s
prioritami stanovenými v příslušných unijních strategiích, programech,
posouzeních hrozeb a rizik bude tento nástroj přispívat k plnění
následujících konkrétních cílů:
a)         předcházení
přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti
včetně terorismu a boj proti nim, jakož i posílení koordinace a
spolupráce mezi donucovacími orgány členských států
a s příslušnými třetími zeměmi;
b)         posílení
kapacity členských států a Unie k účinnému zvládání
bezpečnostních rizik a krizí a připravenost na teroristické
útoky a jiné události související s bezpečností, jakož i ochrana
občanů a kritické infrastruktury před těmito útoky a
událostmi.
Stávající
příslušné aktivity ABB: 18.05
Nástroj
pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz
V souladu s
prioritami stanovenými v příslušných unijních strategiích, programech,
posouzeních hrozeb a rizik bude tento nástroj přispívat k plnění
následujících konkrétních cílů:
a)         podpora
společné vízové politiky na usnadnění legálního cestování,
zajišťování rovného zacházení se státními příslušníky třetích
zemí a řešení nelegální migrace;
b)         podpora
řízení hranic pro zajištění ochrany vnějších hranic na vysoké
úrovni na jedné straně a plynulého překračování
vnějších hranic v souladu s schengenským acquis na straně
druhé.
Stávající
příslušná aktivita ABB: 18.02 (co se týče
Fondu pro vnější hranice).

1.3.3.
Očekávané výsledky a dopady

Upřesněte
účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
Účinky,
jež bude návrh z pohledu příjemců / cílových skupin mít, jsou
podrobně popsány v oddílu 4.1.2 posouzení dopadů.
Obecně
lze konstatovat, že zamýšlené zjednodušení všech úrovní financování a
způsobů řízení bude mít výrazně příznivý dopad na
procesy řízení finanční podpory.
Azylový a
migrační fond:
Hlavními
příjemci finanční podpory v oblasti azylu a migrace budou útvary
členských států, jež jsou zodpovědné za provádění
příslušných acquis a politiky, jakož i mezinárodní a nevládní
organizace působící v oblasti azylu a migrace (řízení o přijetí,
integrační opatření a návratové operace).
Cílovými
skupinami těchto změn jsou žadatelé o azyl, osoby požívající
mezinárodní ochranu, znovuusídlení uprchlíci a další státní příslušníci
třetích zemí, kteří přijíždí do EU z různých
důvodů a kteří mají různé potřeby (např.
ekonomických důvodů, za účelem sloučení rodiny, nezletilé
osoby bez doprovodu atd.). Tím, že se různá opatření týkající se
řízení migrace sloučí do jednoho fondu, budou tyto cílové skupiny
lépe dosažitelné, neboť se zjednoduší přístup k finančním prostředkům
(jeden odpovědný orgán, lepší viditelnost a jasnější rozsah
intervencí) a umožní jejich pružnější podpora (např. tentýž druh
opatření se zaměří na různé cílové skupiny). Rozsah
intervence se rovněž rozšíří a bude pokrývat celý migrační
řetězec s jeho různými cílovými skupinami, včetně
rozšířených cílových skupin, tj. státních příslušníků
třetích zemí druhé generace (jejichž matka či otec jsou státními
příslušníky třetích zemí).
Fond pro
vnitřní bezpečnost:
Policejní
spolupráce, předcházení trestné činnosti, boj proti trestné
činnosti a řešení krizí
Hlavními
příjemci finanční podpory budou členské státy a jejich
donucovací orgány, jakož i další orgány, jež se specializují na ochranu
kritické infrastruktury a řešení krizí, a případně také
příslušné mezinárodní a nevládní organizace (například v oblasti
politiky týkající se předcházení trestné činnosti, boje proti
radikalizaci a boje proti obchodování s lidmi).
Cílovou
skupinou, jež bude ze změn profitovat, bude veškeré obyvatelstvo.
Jde zejména o dosažení 1) posílené administrativní a operativní kapacity
členských států k odhalování a úspěšnému stíhání
přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti
včetně terorismu s cílem oslabit bezpečnostní hrozby vyplývající
z této trestné činnosti a 2) silnější odolnosti EU vůči
krizím a katastrofám jednak díky soudržnější strategii EU v oblasti
řízení rizik, v níž je posuzování hrozeb a rizik propojeno s tvorbou
politiky, jednak díky efektivnější a koordinovanější reakci EU na
krize, v níž se pojí stávající kapacity s odborným know-how. Dalším
důležitým výstupem bude zlepšení kapacity členských států k
předcházení teroristickým útokům a jiným bezpečnostním hrozbám,
připravenosti na ně a k ochraně osob a kritické infrastruktury
proti těmto útokům a hrozbám.
Vnější
hranice a víza
Hlavními
příjemci finanční podpory v oblasti hranic a víz budou útvary
provádějící acquis EU, Schengenský hraniční kodex a vízový
kodex v členských státech: pohraniční stráž, policie a konzulární
služby. Cílovou skupinou, která bude moci využívat těchto změn, budou
všechny osoby cestující přes vnější hranice do EU. Mezi výsledky bude
patřit zlepšení kapacit těchto služeb: 1) ostraha hranic
a propojení s ostatními donucovacími orgány v rámci evropského systému
ostrahy hranic (EUROSUR); 2) řízení migračních toků na
konzulárních úřadech (žádosti o víza) a 3) zlepšování řízení
toků cestujících na hraničních přechodech s cílem zajistit
vysokou a jednotnou úroveň ochrany ve spolupráci s ostatními donucovacími
orgány na jedné straně a plynulé překračování hranic v souladu s
acquis a se zásadou zacházení založeného na vzájemné úctě a
důstojnosti na straně druhé. Důležitým konkrétním výsledkem bude
zřídit dva nové unijní systémy informačních technologií určené
pro řízení pohybu státních příslušníků třetích zemí
přes hranice (unijní systém vstupu/výstupu a program registrovaných
cestujících).

1.3.4.
Ukazatele výsledků a dopadů

Upřesněte
ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
sledovat.
Vzhledem k
tomu, že zpracování národních programů musí předcházet politický
dialog, nelze v této fázi vymezit konečný soubor ukazatelů, s jejichž
pomocí bude dosahování výše uvedených specifických cílů měřeno.
Pokud však jde o oblast azylu a migrace, k ukazatelům by
patřila mimo jiné úroveň zlepšení podmínek přijímání u
žadatelů o azyl, kvalita azylových řízení, konvergence míry uznání
napříč členskými státy, úsilí členských států
v oblasti znovuusídlení, úroveň zvýšení podílu státních
příslušníků třetích zemí na zaměstnanosti, vzdělávání
a na demokratických procesech, počet navrácených osob a míra posílení
vzájemné pomoci mezi členskými státy, včetně pomoci při
praktické spolupráci a přemisťování.
Pokud jde o policejní
spolupráci a předcházení trestné činnosti a boj proti ní, k
ukazatelům by patřil počet přeshraničních
společných operací, počet dokumentů popisujících
osvědčené postupy a počet pořádaných akcí. V
případě řešení krizí a ochrany kritické infrastruktury by
mezi příslušnými ukazateli byl počet nástrojů, jež byly zavedeny
a/nebo dále zdokonaleny k tomu, aby v členských státech přispěly
k ochraně kritické infrastruktury ve všech hospodářských
odvětvích, jakož i počet posouzení hrozeb a rizik vypracovaných na
úrovni Unie.
V oblasti hranic
a víz by mezi ukazatele patřil počet zajištěných a/nebo vylepšených
konzulárních úřadů pro účinné zpracovávání žádostí o víza a
poskytování kvalitních služeb žadatelům o víza a vývoj vybavení pro
ochranu hranic a zadržení státních příslušníků třetích zemí
vstupujících do země neoprávněně na vnějších hranicích v závislosti
na riziku příslušné části vnějších hranic. Podle ukazatelů
dopadů se bude hodnotit zlepšení bezpečnosti hranic, kapacita pro
vydávání víz a kapacita pro bezpečný a plynulý tok cestujících přes
hranice.

1.4.
Odůvodnění návrhu/podnětu
1.4.1.
Potřeby, které mají být uspokojeny v
krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu

V oblasti
vnitřních věcí se EU v období 2014–2020 bude i nadále potýkat se
značnými výzvami. Tváří v tvář demografickým změnám,
strukturální proměně trhů práce a způsobů, jakými se
státy snaží přilákat kvalifikovanou pracovní sílu, bude do budoucnosti
zaměřená politika legálního přistěhovalectví a integrace
rozhodujícím faktorem pro zvýšení konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti
EU, obohacení naší společnosti a vytváření příležitostí pro všechny.
EU potřebuje najít rovněž správná řešení v oblasti
nelegální migrace a boje proti obchodování s lidmi. Současně
musí EU i nadále vyjadřovat svou solidaritu se všemi, kteří
potřebují mezinárodní ochranu. Prioritou zůstává dokončení
bezpečnějšího a účinnějšího společného evropského
azylového systému, který odráží naše hodnoty.
Nezbytným
předpokladem i stimulujícím prvkem pro hospodářský, kulturní a
sociální růst EU je bezpečné a zabezpečené prostředí. Na EU
v této souvislosti připadá rozhodující úloha – ať už jde
o reakci na hrozby závažné a organizované trestné činnosti,
kyberkriminality a terorismu, zajištění řízení na vnějších
hranicích EU nebo pohotovou reakci na krize, jež nastanou v důsledku
přírodních nebo člověkem způsobených katastrof. V éře
globalizace, kdy hrozby jsou stále větší a stále více mají nadnárodní
rozměr, není žádný členský stát schopen účinně reagovat
sám. Je zapotřebí zaujmout soudržný a komplexní přístup na úrovni EU
a tímto způsobem zajistit účinnou spolupráci donucovacích orgánů
přes hranice a napříč jurisdikcemi.
Pro dosažení
tohoto cíle má zcela zásadní význam spolupráce s třetími zeměmi a
mezinárodními organizacemi. Nedávné události v severní Africe ukazují, jak je
důležité, aby EU disponovala komplexním a koordinovaným přístupem k
migraci, hranicím a bezpečnosti. Stále důležitější vnější
rozměr politik EU v oblasti vnitřních věcí se musí proto posílit
plně v souladu se zahraniční politikou Unie.

1.4.2.
Přidaná hodnota ze zapojení EU

Řízení
migračních toků a bezpečnostní hrozby představují problémy,
které nemohou členské státy řešit samostatně. Jde o oblasti, pro
které je jednoznačně přínosné využít rozpočet EU.
Některé
členské státy nesou vzhledem ke své zvláštní zeměpisné situaci a
délce vnějších hranic Unie, kterou musejí spravovat, větší
zátěž. Zrušení kontrol na vnitřních hranicích musí doprovázet
společná opatření pro účinnou kontrolu a ostrahu na
vnějších hranicích Unie. Proto v centru společných politik týkajících
se azylu, přistěhovalectví a vnějších hranic stojí zásada solidarity
a spravedlivého sdílení odpovědnosti mezi členskými státy.
Rozpočet EU má k dispozici prostředky na řešení finančních
důsledků této zásady. V oblasti bezpečnosti má závažná a
organizovaná trestná činnost, terorismus a jiné hrozby související
s bezpečností svou povahou stále více přeshraniční
charakter. Nadnárodní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány je
zásadní pro úspěšné předcházení těmto trestným činům a
pro boj s nimi, např. formou výměny informací, společného
vyšetřování, interoperabilních technologií a společného posouzení
hrozeb a rizik.
K řešení
otázky migračních toků, k řízení vnějších hranic EU a
bezpečnosti EU jsou nutné značné zdroje a kapacity členských
států. Zlepšená operativní spolupráce a koordinace, jejíž součástí je
shromažďování zdrojů v oblastech jako např. vzdělávání a
vybavení, vytváří úspory z rozsahu a synergie, a tím
zaručuje účinnější využívání veřejných prostředků
a posiluje solidaritu, vzájemnou důvěru a sdílení
odpovědnosti v oblasti společných politik EU mezi členskými
státy. To je mimořádně důležité v oblasti bezpečnosti, kde
je finanční podpora všech forem přeshraničních společných
operací zásadní pro zlepšení spolupráce mezi policií, celními úřady,
pohraniční stráží a soudními orgány.
V souvislosti
s vnějším rozměrem oblasti vnitřních věcí je jasné, že
pokud budou přijata opatření a sdruženy zdroje na úrovni EU,
zvýší se významně vliv EU nezbytný k přesvědčení
třetích zemí, aby s EU navázaly vztahy za účelem řešení
otázek spojených s migrací a bezpečností, které jsou v prvé řadě
v zájmu EU a členských států.
Právo EU
jednat v oblasti vnitřních věcí vyplývá z hlavy
V Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU”) nazvané „Prostor
svobody, bezpečnosti a práva“, a zejména z čl. 77 odst. 2, čl.
78 odst. 2, čl. 79 odst. 2 a 4, čl. 82 odst. 1, článku 84 a
čl. 87 odst. 2 SFEU. Na spolupráci s třetími zeměmi
a mezinárodními organizacemi se vztahuje čl. 212 odst. 3 SFEU. Návrhy
respektují zásadu subsidiarity, jelikož většina finančních
prostředků bude použita v souladu se zásadou sdíleného řízení s
ohledem na institucionální pravomoci členských států.

1.4.3.
Závěry vyvozené z podobných zkušeností v
minulosti

Přestože
se má o stávajících finančních nástrojích v oblasti vnitřních
věcí všeobecně za to, že plní své cíle a fungují účelně,
ukázal přezkum v polovině období a konzultace se
zúčastněnými stranami, že je zapotřebí:
–      budoucí nástroje v oblasti vnitřních věcí zjednodušit a
racionalizovat tím způsobem, že bude počet
finančních programů zredukován na dva, a to vytvořením Azylového
a migračního fondu a Fondu pro vnitřní bezpečnost. Tento krok
Unii umožní využívat svých nástrojů strategičtějším
způsobem, tak aby citlivěji reagovaly na politické priority a
potřeby EU;
–      posílit úlohu EU jakožto globálního hráče.
Za tímto účelem by měly budoucí fondy reflektovat vnější
rozměr, tak aby byl v souvislosti se zahraničněpolitickou
dimenzí politiky v oblasti vnitřních věcí posílen vliv EU;
–      sdílené řízení pokud možno preferovat
před řízením centralizovaným, aby odpadla zbytečná byrokratická
zátěž;
–      u sdíleného řízení prosazovat přístup, který více akcentuje
výsledky; související přechod na víceleté
programování v kombinaci s politickým dialogem na vysoké úrovni zajistí, aby
byly národní programy členských států v plném souladu s politickými
cíli a prioritami EU a byly orientovány na konkrétní výsledky;
–      zkvalitnit centralizované řízení, tak aby bylo při realizaci
činností vázaných na konkrétní politiku k dispozici celé spektrum
nástrojů; bude se přitom jednat mj. o
podporu mezinárodních opatření, zejména opatření inovativních a
opatření ve třetích zemích či ve vztahu k těmto zemím
(vnější rozměr), jakož i o podporu mimořádných opatření,
studií a akcí;
–      vytvořit společný regulační rámec, jehož součástí bude společná úprava programování, podávání
zpráv, finančního řízení a kontroly; tento rámec by se měl co
nejvíce podobat rámci, který upravuje ostatní fondy EU spravované v režimu
sdíleného řízení; cílem je, aby byly s touto úpravou všechny
zúčastněné strany lépe obeznámeny a aby byly oba rámce vzájemně
co nejlépe sladěny;
–      upravit rychlou a účelnou reakci na mimořádné situace a za tímto účelem koncipovat fondy tak, aby mohla EU
náležitě reagovat na rychlý vývoj událostí;
–      posílit úlohu agentur v oblasti vnitřních věcí s cílem podpořit praktickou spolupráci mezi členskými státy;
těmto agenturám by mělo být svěřeno provádění
specifických opatření s tím, že jejich činnost by měla
současně podléhat náležité politické kontrole.
Další
podrobnosti jsou uvedeny v posouzení dopadů a v důvodových zprávách k
jednotlivým nařízením.

1.4.4.
Provázanost a možná synergie s dalšími relevantními
nástroji

Z
několika dalších nástrojů EU budou podporovány činnosti, které
budou vůči činnostem financovaným z Azylového a migračního
fondu a z Fondu pro vnitřní bezpečnost komplementární.
V současnosti
se z Evropského sociálního fondu podporují integrační
opatření týkající se přístupu na trh práce, zatímco se z Fondu
pro integraci státních příslušníků třetích zemí financují
opatření, jako jsou kurzy zaměřené na občanskou orientaci,
účast na společenském a občanském životě, rovný
přístup ke službám atd. Finanční podpora integračních
opatření bude pokračovat stejným způsobem i v rámci
Azylového a migračního fondu a budoucího Evropského sociálního fondu.
Dělicí
čára mezi Fondem pro vnitřní bezpečnost a finančním
nástrojem pro civilní ochranu zůstává nadále vymezena tak, jak stanoví
článek 3 stávajícího programu CIPS: přírodní katastrofy, jakož
i katastrofy neúmyslně způsobené člověkem (havárie)
spadají do civilní ochrany, naopak katastrofy úmyslně způsobené
člověkem souvisejí s bezpečností, a bude se proto na ně
vztahovat Fond pro vnitřní bezpečnost.
Teroristické
útoky a jiné události související s bezpečností zůstanou i nadále
mimo oblast působnosti Fondu solidarity EU. Pevně dán není
zatím přesný rozsah, ve kterém by podle článku 222 SFEU (doložka
solidarity) mohly být podpořeny členské státy, jež jsou cílem
teroristického útoku nebo obětí přírodní nebo člověkem
způsobené pohromy. Je totiž třeba formálně přijmout
prováděcí ustanovení, jež nebyla zatím navržena. Prostředky na
mimořádnou pomoc v případě velkého teroristického útoku nebo
jiných událostí souvisejících s bezpečností bude proto možné čerpat z
Fondu pro vnitřní bezpečnost.
Mezera mezi
výzkumem v oblasti bezpečnosti v rámci programu Horizont 2020 a
praktickým uplatňováním výsledků tohoto výzkumu zmizí, jelikož Fond
pro vnitřní bezpečnost stanoví konkrétní cíle a způsobilá
opatření, jež umožní financování testování a validace výsledků
vědeckého výzkumu („prototypů“) s cílem jejich sériového použití v
praxi („zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi“).
S Fondem pro
vnitřní bezpečnost se bude vzájemně úzce doplňovat budoucí program
Spravedlnost, zejména jeho složka Trestní soudnictví. Uvedený program se
však více zaměřuje na justiční spolupráci, harmonizaci
postupů a vzájemné uznávání a v praxi tak nebude docházet k
významnějšímu překrývání obou nástrojů.
Ze složky
vnějšího rozměru Azylového a migračního fondu a Fondu pro
vnitřní bezpečnost půjde podpora na opatření ve třetích
zemích a ve vztahu k těmto zemím, jež slouží především
zájmům a cílům EU, mají přímý dopad v EU a jejích
členských státech a zajišťují kontinuitu s opatřeními
prováděnými na území EU. Financování bude navrženo a prováděno
v souladu s vnější činností a zahraniční politikou EU.
Nemělo by se zaměřovat na podporu opatření orientovaných na
rozvoj a mělo by se případně doplňovat
s finanční pomocí poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější
pomoci. V tomto smyslu bude mít nástupce tematického programu
v oblasti migrace a azylu a nástroje stability zvláštní význam pro
oblast vnitřních věcí. Zatímco se nástroje vnější pomoci
zaměřují buď na podporu rozvojových potřeb
přijímajících zemí nebo na podporu obecných politických zájmů EU
u jejích strategických partnerů, půjde podpora z fondů
v oblasti vnitřních věcí na ta konkrétní opatření ve
třetích zemích, jež jsou v zájmu migrační politiky EU a jejích
cílů v oblasti vnitřní bezpečnosti. Vyplní tak konkrétní
mezeru a doplní soubor nástrojů, jež má EU k dispozici.

1.5.
Doba trvání akce a finanční dopad

þ Časově omezený návrh/podnět
–
þ    Návrh/podnět v platnosti od 1. 1. 2014 do 31. 12. 2020
–
þ    Finanční dopad od roku 2014 do roku 2023
¨ Časově neomezený návrh/podnět
–
Provádění s obdobím rozběhu od roku RRRR
do roku RRRR,
–
poté plné fungování.

1.6.
Předpokládaný způsob řízení[16]

þ Přímé centralizované řízení Komisí
þ Nepřímé centralizované řízení,
při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu svěřeny:
–
þ    výkonným agenturám
–
þ    subjektům zřízeným Společenstvími[17]
–
þ    vnitrostátním veřejnoprávním subjektům / subjektům
pověřeným výkonem veřejné služby
–
¨    osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v
příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního
nařízení
þ Sdílené řízení s členskými
státy
þ Decentralizované řízení s třetími zeměmi
þ Společné řízení s mezinárodními
organizacemi (upřesněte)
Pokud vyberete více
způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“.
Poznámky:
Předkládané
návrhy budou prováděny především v režimu sdíleného řízení a za
pomoci víceletých národních programů.
Cíle, které si
tyto národní programy vytknou, budou doplněny „opatřeními Unie“ a
mechanismem rychlé reakce na mimořádné situace. Tato opatření budou
mít především podobu grantů a veřejných zakázek, jež budou
spravovány v režimu přímého centralizovaného řízení, a patřit k
nim budou i opatření ve třetích zemích či ve vztahu
k těmto zemím.
K tomu,
aby nedocházelo k tříštění úsilí, budou využity všechny dostupné
prostředky; zdroje tak budou soustředěny na dosažení vybraných
cílů EU a na využití odborného zázemí hlavních zúčastněných
stran. Tento postup se bude případně opírat o partnerské a rámcové
dohody.
Technická
pomoc poskytovaná z podnětu Komise bude realizována v režimu přímého
centralizovaného řízení.
Na používání
obou nástrojů Fondu pro vnitřní bezpečnost, jimiž je
rozpracováváno schengenské acquis (jedná se o nástroj v oblasti hranic a
víz a v oblasti policejní spolupráce), se budou podílet i země, jež jsou
do uplatňování, provádění a rozvoje schengenského acquis zapojeny.
Tyto země budou na základě schengenských dohod o přidružení
jednat, jako by byly v postavení členských států, a používání
těchto nástrojů se budou účastnit v souladu s předkládaným
nařízením: budou realizovat své vlastní víceleté národní programy, mít
možnost žádat o finanční podporu na opatření Unie atd. Jako
v případě Fondu pro vnější hranice budou za účelem
zapojení těchto zemí do aplikace obou nástrojů uzavřena zvláštní
ujednání o doplňující úpravě (odvozené z finančního
nařízení, jeho prováděcích pravidel a Smluv včetně
pravomoci Účetního dvora provádět audit). Vzhledem k tomu, že
budou tyto státy na činnost obou nástrojů do unijního rozpočtu
přispívat podle výše svého HDP, určí tato ujednání rovněž výši
těchto příspěvků. Tyto státy je budou odvádět
v rámci sdílené odpovědnosti za správu Schengenu, a to bez ohledu na
objem prostředků, jež jim budou v rámci obou nástrojů
přidělovány. K dnešnímu dni jsou těmito přidruženými státy
Norsko, Island, Švýcarsko a Lichtenštejnsko.

2.
SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.
Pravidla pro sledování a podávání zpráv

Upřesněte
četnost a podmínky.
U režimu sdíleného
řízení je navržen jednotný a efektivní rámec pro podávání zpráv,
monitorování a hodnocení. Pokud jde o národní programy, budou členské
státy povinny zřídit monitorovací výbor, jehož činnosti se bude moci
účastnit Komise.
O
provádění víceletých programů budou členské státy podávat
každoročně zprávu, která bude podmínkou pro úhradu roční platby.
V roce 2017 budou členské státy požádány, aby k pokroku při
dosahování stanovených cílů předložily další údaje, jež budou využity
při přezkumu v polovině období. Podobný postup
proběhne v roce 2019 s cílem umožnit v posledním
rozpočtovém roce (2020) případné modifikace.
Díky
fondům bude v oblasti vnitřních věcí rozvíjena zásada
opírat se o vyhodnocená fakta. Oba fondy budou používat společný hodnotící
a monitorovací rámec, který bude pracovat s obecnými politickými
ukazateli. Tyto ukazatele budou zdůrazňovat orientaci na výstup a
význam úlohy, kterou by fondy mohly sehrávat v kombinaci různých
strategií při dosahování cílů utváření prostoru svobody,
bezpečnosti a práva. Uvedené indikátory budou sledovat dopad, který by
fondy mohly mít: i) rozvoj společné kultury bezpečnosti hranic,
policejní spolupráce a řešení krizí, ii) účelnost řízení
migračních toků směřujících do EU, iii) spravedlivé a rovné
zacházení se státními příslušníky třetích zemí; iv) solidaritu a
spolupráci mezi členskými státy při řešení otázek migrace a
vnitřní bezpečnosti a dále společný přístup EU v otázkách
migrace a bezpečnosti vůči třetím zemím.
V zájmu
náležitého uplatňování zásad pro hodnocení a s ohledem na související
praktické zkušenosti, které členské státy získaly se stávajícím
financováním vnitřních věcí na úrovni EU, bude Komise na vývoji společného
hodnotícího a monitorovacího rámce s členskými státy spolupracovat. Za
tímto účelem budou mj. vytvořeny šablony a vymezeny společné
výstupové a výsledkové ukazatele.
Všechna
opatření budou vymezena na počátku programového období, tak aby mohly
členské státy nastavit své systémy pro podávání zpráv a hodnocení podle
dohodnutých zásad a požadavků.
V zájmu
omezení administrativy a posílení synergií mezi podáváním zpráv a hodnocením
budou údaje požadované v hodnotících zprávách vycházet z údajů, které budou
členské státy předkládat ve svých každoročních zprávách o
provádění národních programů, a budou tyto údaje doplňovat.
V roce 2018
Komise předloží zprávu o přezkumu národních programů v
polovině období.
Obecnější
záběr pak bude mít průběžná zpráva o
čerpání fondů, kterou Komise předloží do 30. června 2018, a
následná hodnotící zpráva o celkové realizaci (jejímž předmětem tak
nebudou jen národní programy spravované v režimu sdíleného řízení), kterou
Komise podá do 30. června 2024.

2.2.
Systém řízení a kontroly
2.2.1.
Zjištěná rizika

Výdajové
programy GŘ HOME nejsou zatíženy významným rizikem chyb. Potvrzením je
skutečnost, že o nich výroční zprávy Účetního dvora
nepřinášejí významná zjištění a že míra zbytkových chyb uváděná
ve výročních zprávách GŘ HOME (a dřívějšího GŘ JLS) o
činnosti nepřesáhla v uplynulých dvou letech 2 %.
V
případě sdíleného řízení spadají obecná rizika spojená s
prováděním stávajících programů zejména do tří kategorií:
–      riziko neefektivního či nedostatečně adresného využívání
finančních prostředků;
–      chyby dané složitostí pravidel a slabinami v systémech řízení a
kontroly;
–      neefektivní využívání administrativních zdrojů (menší
přiměřenost požadavků).
Za zmínku
stojí i specifické rysy čtyřfondového systému v rámci obecného
programu „Solidarita a řízení migračních toků“.
–      Systém ročních programů zajišťuje, aby byl konečný
zůstatek vyplácen pravidelně na základě certifikace a auditu
výdajů. Období způsobilosti těchto ročních programů
však není vázáno na rozpočtový rok EU, a postup získávání jistoty v jednotlivých
fázích tak není navzdory velmi přísnému systému zcela uspokojivý.
–      Tím, že podrobná pravidla způsobilosti stanoví Komise, jsou
financované výdaje v zásadě homogenní. Vnitrostátní orgány a Komise jsou
však těmito pravidly způsobilosti zbytečně zatěžovány
a v důsledku nesprávné interpretace unijních pravidel roste riziko
chyb na straně příjemců či členských států.
–      Stávající systémy řízení a kontroly se velmi blíží systémům,
jež se používají při čerpání strukturálních fondů. Vykazují však
mírné odlišnosti, zejména pokud jde o řetězec odpovědnosti
certifikačních a auditních orgánů. Tyto odlišnosti působí na
straně členských států matoucím dojmem (zejména pokud jejich
orgány pracují s oběma druhy fondů), zvyšují riziko chyb a vyžadují
intenzivnější monitorování.
Předkládaný
návrh vyjmenované skutečnosti výrazně mění:
–      Systémy řízení a kontroly budou splňovat obecné požadavky,
jež jsou stanoveny v případě fondů SSR, a budou plně
vyhovovat novým požadavkům novelizovaného finančního nařízení.
Dosavadní tři orgány budou nahrazeny orgány dvěma (orgánem
odpovědným a auditním), jejichž úloha byla v zájmu větší jistoty
upřesněna.
–      Víceleté programování v kombinaci s každoročním schvalováním
účetních závěrek, které bude vycházet z plateb, jež provedl
odpovědný orgán, sladí období způsobilosti s ročními
účetními závěrkami Komise, aniž by oproti stávajícímu stavu zvyšovalo
administrativní zátěž.
–      V rámci kontrol první úrovně bude odpovědný orgán
provádět kontroly na místě, z nichž bude vycházet ve svém
každoročním prohlášení řídícího subjektu o věrohodnosti.
–      Zpřesnění a zjednodušení pravidel způsobilosti a jejich
harmonizace s ostatními unijními nástroji finanční podpory omezí
výskyt chyb u příjemců, kteří využívají pomoc
z různých zdrojů. Tato pravidla způsobilosti budou
stanovena na úrovni členských států; výjimkou budou některé
obecné zásady podobné zásadám aplikovaným v případě fondů SSR.
–      Zejména v případě malých grantů budou podporovány
možnosti zjednodušeného financování nákladů.
V
případě centralizovaného řízení jsou hlavní rizika
následující:
–      riziko nedostatečné provázanosti projektů a politických
priorit GŘ HOME;
–      riziko horší kvality vybraných projektů a nedostatků v jejich
technické realizaci, které zeslabují dopad programů; nedostatek know-how
či nedostatečné monitorování v důsledku neadekvátních
výběrových postupů;
–      riziko neefektivního či nehospodárného využívání
přidělených finančních prostředků; toto riziko je dáno
jak v případě grantů (vlivem složitých pravidel proplácení
skutečných způsobilých nákladů a omezené možnosti tyto
náklady kontrolovat „od stolu“), tak v případě veřejných zakázek
(v důsledku někdy omezeného počtu dodavatelů,
kteří nabízejí požadované odborné znalosti, a z toho plynoucí
nedostatečné možnosti porovnat cenové nabídky);
–      riziko spojené se schopností (zejména) menších organizací
účelně kontrolovat výdaje a postarat se o transparentnost
prováděných operací;
–      riziko poškození pověsti Komise v případě odhalení
podvodu či trestné činnosti; skutečnost, že systémy vnitřní
kontroly u třetích stran nabízejí pouze dílčí jistotu, neboť
svůj vlastní, rozsahem nezřídka omezený systém kontroly provozuje
relativně mnoho nejrůznějších dodavatelů a
příjemců.
U většiny
těchto rizik se očekává, že budou omezena díky větší adresnosti
návrhu a díky využití možností ke zjednodušení, jež nabízí novelizované
finanční nařízení.

2.2.2.
Předpokládané metody kontroly

Sdílené
řízení:
Navrhovaná
architektura systémů řízení a kontroly na úrovni členských
států je výsledkem dalšího vývoje konceptu uplatňovaného
v období 2007–2013 a zachovává většinu funkcí prováděných
v současném období, včetně správy a ověřování na
místě, auditů systémů řízení a kontroly a auditů
projektů. Struktura těchto funkcí je však změněna, tak aby
kontroly na místě byly jednoznačnou povinností odpovědného
orgánu a nedílnou součástí přípravy na každoroční schvalování
účetní závěrky.
V zájmu
posílení odpovědnosti by odpovědnému orgánu uděloval akreditaci
národní akreditační orgán, který by byl pověřen i
průběžným dohledem nad ním. Očekává se, že snížení počtu
orgánů – zrušení certifikačního orgánu a omezení počtu
fondů – sníží administrativní zátěž, umožní posilovat administrativní
kapacitu a zpřehlední rozdělení kompetencí.
K
nákladům, které si vyžádá kontrola činnosti fondů v oblasti
vnitřních věcí v režimu sdíleného řízení, doposud nebyl proveden
spolehlivý odhad. Jediný dostupný odhad se týká EFRR a Fondu soudržnosti, podle
nějž mají náklady na kontrolní funkce (na vnitrostátní úrovni, bez
zahrnutí nákladů Komise) činit zhruba 2 % celkových
finančních prostředků spravovaných v období 2007–2013. Tyto
náklady jsou spojeny s těmito oblastmi kontroly: 1 %
nákladů vzniká v důsledku koordinace na vnitrostátní úrovni
a přípravy programu, 82 % v souvislosti s řízením
programu, 4 % s certifikací a 13 % s auditem.
Náklady na
kontrolu zvyšují tyto návrhy:
–      vznik a činnost akreditačního orgánu a změna systému
obecně;
–      předkládání prohlášení řídícího subjektu jako přílohy k
roční účetní závěrce;
–      kontroly na místě, jež bude provádět odpovědný organ;
–      další auditní funkce, jež bude vykonávat auditní orgán při auditu
prohlášení řídícího subjektu.
Jsou však i
návrhy, které náklady na kontrolu snižují:
–      Již nebude existovat certifikační orgán. Jeho funkce však budou
zčásti převedeny na odpovědný orgán, a členské státy tak budou
moci ušetřit značnou část svých nákladů na certifikaci,
neboť se zefektivní administrativa, nebude tolik nutné se koordinovat a
omezí se i rozsah auditů.
–      Kontroly, za něž bude odpovědný auditní orgán, budou více
spočívat v opakování administrativních kontrol a kontrol na místě
první úrovně, jež bude provádět odpovědný orgán (na stejném
kontrolním vzorku). Díky tomuto postupu se urychlí kontradiktorní řízení a
bude zajištěno, aby všechny potřebné kontroly proběhly před
předložením ročních účetních závěrek.
–      Díky využití zjednodušených možností financování nákladů klesnou
na všech úrovních jak u správních orgánů, tak u příjemců
správní náklady i administrativní zátěž.
–      Díky každoročním uzávěrkám a omezení lhůty pro schválení
souladu na 36 měsíců bude v případě příjemců a
veřejné správy limitována doba, po niž bude možno zadržovat doklady pro
kontrolní účely.
–      Mezi Komisí a členskými státy bude muset být povinně zavedena
elektronická komunikace.
Vedle
uvedených kroků je třeba uvést zjednodušující opatření vyjmenovaná
v bodu 2.2.1 výše, která rovněž přispějí ke snížení
administrativy na straně příjemců, a omezí tak i riziko chyby a
byrokratickou zátěž.
Celkově
se tedy očekává, že náklady na kontrolu budou na základě těchto
návrhů přerozděleny, nikoli navýšeny či zredukovány.
Počítá se však s tím, že toto přerozdělení nákladů (v
rámci všech funkcí a vzhledem k přiměřeným kontrolním
opatřením i v rámci všech členských států a programů)
umožní účelněji mírnit rizika a lépe a rychleji získávat jistotu.
U Komise
se neočekává, že by náklady na řízení a kontrolu v případě
sdíleného řízení v první polovině programového období klesly. Je tomu
tak jednak proto, že oproti stávajícímu stavu vzroste objem
prostředků spravovaných v režimu sdíleného řízení a že pod tento
druh řízení bude nově spadat více oblastí politiky. Stávající objem
zdrojů tak bude možno udržet jen za předpokladu zvýšení efektivity.
V prvních letech navíc dojde k souběhu řady důležitých
úkolů: uzavírání programů z období 2007–2013 (termín předložení
posledních zpráv o uzavření programů je 31. března 2016), vedení
politických dialogů, schvalování víceletých národních programů na
období 2014–2020 a zavádění nových systémů pro schvalování
účetních závěrek. V druhé polovině tohoto období budou
případně dostupné zdroje použity na zkvalitnění hodnocení a
monitorování.
Centralizované
řízení
Pokud jde o
centralizované řízení, bude Komise nadále uplatňovat svůj
stávající systém kontroly, který tvoří následující prvky: dohled nad
operacemi, který budou vykonávat operační ředitelství, kontroly ex
ante, které budou příslušet oddělení pro rozpočet a
kontrolu, dále interní výbor pro zadávání veřejných zakázek, kontroly ex
post prováděné v případě grantů či audity, za
něž odpovídá pracoviště interního auditu či útvar interního
auditu. Při kontrolách ex post je uplatňována „detekční
strategie“, jež má odhalovat co nejvíce nesrovnalostí s cílem získat zpět
neoprávněně vyplacené platby. V jejím rámci jsou audity
prováděny na vzorku projektů vybíraném téměř výlučně
na základě analýzy rizik.
Díky této
kombinaci kontrol ex ante a ex post, dokumentárních kontrol a
auditů na místě se podařilo v uplynulých letech udržet
měřitelnou průměrnou míru zbytkových chyb pod 2 %. GŘ
HOME tedy pokládá svůj systém vnitřní kontroly i náklady s ním
spojené z hlediska cíle nižší chybovosti za adekvátní.
V tomto rámci
však bude GŘ HOME nadále zkoumat možnosti, jak zkvalitnit řízení a
nalézat další zjednodušení. Zejména hodlá v maximální míře využít všech
možností ke zjednodušení, jež nabízí novelizované finanční nařízení,
neboť očekává, že přispějí ke snížení byrokratické
zátěže příjemců, a Komisi tak přinesou
současně redukci administrativy i rizika chyb.
Nové úkoly
Pro
financování v oblasti vnitřních věcí z prostředků EU
počítají předkládané návrhy s novými úkoly, k nimž patří
např. lepší využití odborného zázemí unijních agentur a posílení
vnějšího rozměru a mechanismů pro mimořádné situace.
Tyto kroky si na straně GŘ HOME vyžádají nové metody řízení a
kontroly.
Částky vyčleněné na tyto nové úkoly dosud nebyly stanoveny,
pravděpodobně však nebudou v rámci rozpočtu vnitřních
věcí dosahovat významné výše. Bude nicméně velmi důležité zavést
interní prostředky a pracovní opatření k tomu, aby mohly být tyto
nové úkoly co nejdříve v tomto období realizovány, a to při plném
dodržení zásad řádného finančního řízení.
Z výše uvedené
analýzy jednoznačně vyplývá, že navzdory veškerému zavedenému
zjednodušení bude nutno posílit lidské zdroje nutné k plnění vyššího
rozpočtu GŘ HOME.
Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů
GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení opatření nebo
byly v rámci GŘ vnitřně přeobsazeny,
a případně doplněny z dodatečného přídělu,
který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního
přídělu a s ohledem na rozpočtová omezení.

2.3.
Opatření k zamezení podvodů a
nesrovnalostí

Upřesněte
stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
Kromě
uplatňování všech regulačních kontrolních mechanismů vypracuje
GŘ HOME strategii boje proti podvodům. Tento materiál bude vycházet z
nové víceleté strategie pro boj proti podvodům (CAFS), kterou Komise
přijala dne 24. června 2011. Cílem mj. bude, aby byly interní
kontroly GŘ HOME, jež mají detekovat případné podvodné jednání, v
plném souladu se strategií CAFS a aby byl systém řízení rizika podvodu
koncipován tak, aby oblasti zatížené tímto rizikem identifikoval a dokázal
adekvátně reagovat. V případě potřeby budou zřízeny
skupiny k navazování a udržování kontaktů a budou vyvinuty vhodné
nástroje IT, jež budou analyzovat případy podvodů v souvislosti s
fondy.
Pokud jde o
sdílené řízení, stanoví strategie CAFS jednoznačný požadavek, aby
návrhy Komise na nařízení, jež mají platit v období 2014–2020, ukládaly
členským státům povinnost zavést preventivní opatření proti
podvodům, která jsou účelná a přiměřená
identifikovaným rizikům podvodu. Stávající návrh obsahuje v článku 5
jednoznačný požadavek, aby členské státy předcházely
nesrovnalostem a aby je odhalovaly, napravovaly a hlásily Komisi. Podrobnější
úprava těchto povinností bude zahrnuta v úpravě funkcí
odpovědného orgánu, jak předvídá čl. 24 odst. 5 písm. c).
Článek 41
zase jednoznačně stanoví, že finanční prostředky
uvolněné po finančních opravách, jež budou prováděny na
základě zjištění Komise či Účetního dvora, mají být
opětovně použity.

3.
ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.
Okruhy víceletého finančního rámce a
dotčené výdajové rozpočtové linie

·      Stávající výdajové rozpočtové linie
V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce   || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo || RP[18] || zemí ESVO[19] || kandidátských zemí[20] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 3 ||   || RP || NE || NE || NE || NE
·      Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje
V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo Okruh 3 || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 3 || 18 01 04 aa – Azylový a migrační fond – Technická pomoc || NRP || NE || NE || NE || NE
 3 || 18 02 aa – Azylový a migrační fond || RP || NE || NE || NE || NE
 3 || 18 01 04 bb – Fond pro vnitřní bezpečnost – Policie a trestná činnost – Technická pomoc || NRP || NE || NE || ANO || NE
 3 || 18 02 bb – Fond pro vnitřní bezpečnost – Policie a trestná činnost || RP || NE || NE || ANO || NE
 3 || 18 01 04 cc – Fond pro vnitřní bezpečnost – Hranice a víza – Technická pomoc || NRP || NE || NE || ANO || NE
 3 || 18 02 cc – Fond pro vnitřní bezpečnost – Hranice a víza || RP || NE || NE || ANO || NE
Na obě složky Fondu pro vnitřní
bezpečnost budou přispívat třetí země.
Kritéria a metoda výpočtu těchto
příspěvků budou muset EU a tyto přidružené státy vyjednat
zvláštním postupem.
Pokud bychom předpokládali, že by byl
procentní podíl účasti těchto přidružených států podobný
jako v případě Fondu pro vnější hranice, znamenalo by to, že by
byly tyto státy v případě složky pro hranice a víza vyzvány, aby
poskytly na její fungování příspěvek ve výši 210 milionů EUR a
v případě složky pro policejní spolupráci pak
příspěvek 50 milionů EUR.

3.2.
Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1.
Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje

v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || Číslo 3 || Bezpečnost a občanství
 GŘ HOME ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Po roce 2020 || CELKEM
  Operační prostředky (běžné ceny) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 aa  Azylový a migrační fond || Závazky || (1) || 517,492 || 527,892 || 538,500 || 549,320 || 560,356 || 571,613 || 586,266 || - || 3 851,439
 Platby || (2) || 90,085 || 102,823 || 270,844 || 420,790 || 532,681 || 543,385 || 554,303 || 1 336,528 || 3 851,439
 18 02 bb Fond pro vnitřní bezpečnost – Policie a trestná činnost || Závazky || (1a) || 135,076 || 143,047 || 151,283 || 159,791 || 168,578 || 177,653 || 187,022 ||   || 1 122,450
 Platby || (2a) || 15,714 || 43,881 || 71,419 || 111,709 || 147,854 || 156,248 || 164,918 || 410,707 || 1 122,450
 18 02 cc  Fond pro vnitřní bezpečnost – Hranice a víza || Závazky || (1a) || 422,310 || 447,186 || 472,886 || 499,435 || 526,856 || 555,173 || 584,412 || - || 3 508,258
 Platby || (2a) || 59,999 || 120,794 || 223,204 || 350,813 || 461,098 || 487,256 || 514,275 || 1 290,818 || 3 508,258
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[21] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 aa             Azylový a migrační fond ||   || (3) || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 ||   || 18,500
 18 01 04 bb            Fond pro vnitřní bezpečnost – Policie a trestná činnost ||   ||   || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 ||   || 5,600
 18 01 04 cc             Fond pro vnitřní bezpečnost – Hranice a víza ||   ||   || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 ||   || 11,900
 CELKEM prostředky pro GŘ HOME || Závazky || =1+1a +3 || 1 079,878 || 1 123,125 || 1 167,669 || 1 213,546 || 1 260,790 || 1 309,439 || 1 362,700 ||   || 8 517,147
 Platby || =2+2a +3 || 170,799 || 272,497 || 570,467 || 888,313 || 1 146,634 || 1 191,889 || 1 238,496 || 3 038,053 || 8 517,147
 Okruh víceletého finančního rámce: || 5 || „Správa / správní náklady“
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Po roce 2020 || CELKEM
 GŘ: HOME ||
  Lidské zdroje || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 ||   || 145,887
  Ostatní správní výdaje || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 GŘ HOME CELKEM || Prostředky || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Po roce 2020 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 1 100,875 || 1 144,125 || 1 188,672 || 1 234,552 || 1 281,799 || 1 330,452 || 1 383,716 ||   || 8 664,191
 Platby || 191,796 || 293,497 || 591,470 || 909,319 || 1 167,643 || 1 212,902 || 1 259,512 || 3 038,053 || 8 664,191

3.2.2.
Odhadovaný dopad na operační prostředky

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
prostředků
–
þ  Návrh vyžaduje využití operačních prostředků, jak je
vysvětleno dále:
Politika v oblasti vnitřních věcí je realizována především za
pomoci sdíleného řízení. Výdajové priority jsou stanovovány na úrovni EU,
avšak praktickým řízením jsou pověřeny odpovědné orgány na
národní úrovni. O společných výstupových ukazatelích a cílech rozhodnou
společně Komise a odpovědné orgány v národních programech s tím,
že tyto ukazatele budou podléhat schválení Komisí. Dokud nebudou programy v
období 2013–2014 navrženy, projednány a schváleny, lze tak jen stěží uvést
cílové hodnoty výstupů.
Pokud jde o centralizované řízení, nemůže GŘ HOME podat ani
vyčerpávající seznam všech výstupů, jež mají být realizovány finančními
intervencemi fondů, ani jejich průměrné náklady a počet,
jak vyžaduje tento oddíl finančního výkazu. Momentálně nejsou k
dispozici statistické nástroje, jež by umožňovaly určit na
základě aktuálních programů pravděpodobné průměrné
náklady; navíc by byla takto přesná kvantifikace v rozporu se zásadou,
podle níž by měly být budoucí programy dostatečně flexibilní,
aby umožňovaly adaptaci podle politických priorit v období 2014–2020.
Uvedené platí zejména pro mimořádnou pomoc a opatření ve třetích
zemích či ve vztahu k těmto zemím.
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 VÝSTUPY
 Druh výstupu[22] || Průměrné náklady výstupu || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Celkový počet výstupů || Náklady celkem
 SPECIFICKÝ CÍL Č. 1[23]…   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 SPECIFICKÝ CÍL Č. 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 NÁKLADY CELKEM ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy
3.2.3.1.
Shrnutí

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití správních prostředků
–
þ Návrh vyžaduje využití správních prostředků, jak je
vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa) HOME
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce[24] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 Lidské zdroje HOME || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 145,887
 Ostatní správní výdaje || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 || 147,044
 Mimo OKRUH 5[25] víceletého finančního rámce[26] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 Lidské zdroje HOME || 1,280 || 1,280 || 1,280 || 1,280 || 1,280 || 1,280 || 1,280 || 8,960
 Ostatní výdaje správní povahy || 3,720 || 3,720 || 3,720 || 3,720 || 3,720 || 3,720 || 3,720 || 26,040
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000
 CELKEM || 25,997 || 26,000 || 26,003 || 26,006 || 26,009 || 26,013 || 26,016 || 182,044

3.2.3.2.
 Odhadované
potřeby v oblasti lidských zdrojů

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
–
þ Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je
vysvětleno dále: U částek uvedených za rok n se jedná o
částky za rok 2011.
Odhad vyjádřete v celých číslech
(nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) HOME ||
 || 18 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (při delegacích) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[27]   ||
 || 18 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 aa[28]   || – v ústředí[29]   || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || – při delegacích || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 bb[30]   || – v ústředí[31]   || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || – při delegacích || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[32]   || – v ústředí[33]   || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || – při delegacích || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Ostatní 13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || CELKEM || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197
XX je
dotčená oblast politiky nebo hlava rozpočtu,
Potřeby v oblasti lidských zdrojů
budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na
řízení opatření nebo byly v rámci GŘ vnitřně
přeobsazeny, a případně doplněny z dodatečného
přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci
ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení.
Uváděné částky a způsob jejich účtování budou upraveny,
bude-li prováděním určitých činností pověřena výkonná
agentura.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci v ústředí || Předpokládané úkoly zahrnují veškeré činnosti, jichž je k řízení finančního programu zapotřebí, např.: – předkládání údajů pro účely rozpočtového procesu; – vedení politického dialogu s členskými státy;             – příprava ročních pracovních programů a rozhodnutí o financování, určování priorit na daný rok a schvalování národních programů;                – řízení národních programů, administrace výzev k předkládání návrhů a oznámení o veřejných zakázkách a provádění následných výběrových řízení;          – komunikace se zúčastněnými stranami (potenciálními či skutečnými příjemci, členskými státy atd.);– tvorba doporučení pro členské státy;     – operativní a finanční řízení projektů;             – kontroly podle výše uvedeného zadání (ověřování ex ante, výbor pro zadávání veřejných zakázek, audity ex post, interní audit a schvalování účetních závěrek);   – účetnictví;          – vývoj a správa nástrojů IT k řízení grantových a národních programů; – monitorování a podávání zpráv o plnění cílů, mj. v rámci výročních zpráv o činnosti a zpráv dále pověřených schvalujících osob.
 Externí zaměstnanci || Tito zaměstnanci budou mít podobnou pracovní náplň jako úředníci a dočasní zaměstnanci. Výjimkou budou úkoly, jimiž nemohou být externí pracovníci pověřováni.
 Pracovníci při delegacích || Delegace EU budou muset mít dostatečné odborné zázemí v oblasti vnitřních věcí, aby mohly adekvátně reagovat na vývoj uplatňování politiky v této oblasti, a zejména pak vývoj její vnější dimenze. Toto odborné zázemí by mohli poskytnout zaměstnanci Evropské komise či Evropské služby pro vnější činnost.
Delegace EU budou
muset mít dostatečné odborné zázemí v oblasti vnitřních
věcí, aby mohly adekvátně reagovat na vývoj provádění politiky
v této oblasti, a zejména pak vývoj její vnější dimenze. Toto odborné
zázemí by mohli poskytnout zaměstnanci Evropské komise či Evropské
služby pro vnější činnost.

3.2.4.
Soulad se stávajícím víceletým finančním
rámcem

–
þ  Návrh/podnět je v souladu s příštím víceletým
finančním rámcem.
–
¨  Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého
finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
rozpočtové linie a odpovídající částky,
–
¨  Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje pružnosti nebo změnu
víceletého finančního rámce[34].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.

3.2.5.
Příspěvky třetích stran

–
Návrh/podnět nepočítá se
spolufinancováním od třetích stran,
–
þ Návrh počítá s tím, že evropské prostředky budou muset
být doplněny spolufinancováním. Přesnou částku nelze
vyčíslit. Předkládané nařízení stanoví maximální sazby
spolufinancování, jež jsou rozlišeny podle druhu daného opatření:
prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3
desetinná místa)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt || členský stát || členský stát || členský stát || členský stát || členský stát || členský stát || členský stát ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM || bude stanoveno || bude stanoveno || bude stanoveno || bude stanoveno || bude stanoveno || bude stanoveno || bude stanoveno ||

3.3.
Odhadovaný dopad na příjmy

–
þ  Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
–
¨  Návrh/podnět má tento finanční dopad:
–
¨         dopad na vlastní zdroje
–
¨         dopad na různé příjmy
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[35]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ,,, vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek ………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
U účelově
vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
výdajové rozpočtové linie.
Upřesněte
způsob výpočtu dopadu na příjmy.
[1]               KOM(2011) 500 v konečném znění.
[2]               KOM(2010) 700 v konečném
znění.
[3]               KOM(2010) 543 v konečném
znění.
[4]               „Přezkum rozpočtu EU“ – KOM(2010) 700,
19.10.2010.
[5]               Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o
společných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální
rozvoj Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského
fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu,
jichž se týká společný strategický rámec, o obecných ustanoveních
ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního
fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1083/2006
(KOM(2011) 615 v konečném znění.
[6]               Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o
financování, řízení a sledování společné zemědělské
politiky (KOM)2011 628/3).
[7]               Viz poznámka pod čarou č. 1.
[8]               Úř. věst C , , s. .
[9]               Úř. věst C , , s. .
[10]             Tříletý přezkum finančního nařízení –
návrh Komise KOM(2010) 0260.
[11]             Tříletý přezkum finančního nařízení –
návrh Komise KOM(2010) 0260.
[12]             Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[13]             Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1.
[14]             ABM: řízení podle činností (Activity-Based
Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností
(Activity-Based Budgeting).
[15]             Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b)
finančního nařízení.
[16]             Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem
na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[17]             Uvedené v článku 185 finančního
nařízení.
[18]             RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
prostředky.
[19]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
[20]             Kandidátské země a případně potenciální
kandidátské země západního Balkánu.
[21]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[22]             Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány
(např. počet financovaných studentských výměn, počet
vybudovaných kilometrů silnic atd.).
[23]             Popsaný v části 1.4.2. „Specifické cíle…“.
[24]             Globální finanční krytí, založené na konečném
přídělu prostředků na lidské zdroje na rok 2011,
včetně úředníků a externích pracovníků.
[25]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[26]             Externí pracovníci financovaní z bývalých linií „BA“
na základě konečného přidělení prostředků na
lidské zdroje na rok 2011, včetně externích pracovníků
v ústředí a při delegacích.
[27]             SZ = smluvní zaměstnanec; ZAP = zaměstnanec agentury
práce; MOD = mladý odborník při delegaci; MZ = místní zaměstnanec; VNO
= vyslaný národní odborník.
[28]             Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
prostředků (bývalé linie „BA“).
[29]             V podstatě na strukturální fondy, Evropský
zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský
fond.
[30]             Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
prostředků (bývalé linie „BA“).
[31]             V podstatě na strukturální fondy, Evropský
zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský
fond.
[32]             Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
prostředků (bývalé linie „BA“).
[33]             V podstatě na strukturální fondy, Evropský
zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský
fond.
[34]             Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
[35]             Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z
cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po
odečtení 25% nákladů na výběr.