Důležité právní upozornění

|

52007PC0572

Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, pokud jde o prodloužení přechodného období {KOM(2007) 578 v konečném znění}  /* KOM/2007/0572 konecném znení - COD 2007/0202 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 8.10.2007KOM(2007) 572 v konečném znění2007/0202 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, pokud jde o prodloužení přechodného období(předložený Komisí) {KOM(2007) 578 v konečném znění}DŮVODOVÁ ZPRÁVA( SouvislostiNařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 harmonizuje pravidla pro neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu mezi členskými státy nebo po dovozu či opětovném dovozu ze třetí země na území Společenství. Bylo vyhlášeno dne 13. června 2003, vstoupilo v platnost dne 3. července 2003 a vztahuje se na zvířata v zájmovém chovu, která cestují se svými majiteli.Uvedené nařízení zavedlo mimo jiné pas pro kočky, psy a fretky při přesunech z jednoho členského státu do druhého, který poskytuje důkaz, že zvíře bylo očkováno proti vzteklině. Toto je jediný požadavek pro zvířata v zájmovém chovu, aby mohla cestovat do všech členských států.Uvedené nařízení však stanoví zvláštní odchylné podmínky pro přesun zvířat v zájmovém chovu do některých členských států na přechodné období pěti let počínající dnem vstupu v platnost, tj. do 3. července 2008. Uvedené odchylky by měly být do konce tohoto období přezkoumány na základě zkušeností, které členské státy získaly s prováděním článků 6, 8 a 16 uvedeného nařízení, a na základě vědeckého stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA).Za tímto účelem a podle článku 23 nařízení měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do 1. února 2007 zprávu o nezbytnosti provádět sérologické testy, doplněnou vhodnými návrhy pro určení režimu, který se použije po uplynutí přechodného období.( Určení problémuJelikož vědecké posouzení trvá déle, než se předpokládalo, je zpráva Komise opožděna. Aby bylo možné vzít závěry uvedené zprávy dostatečně v úvahu, je proto vhodné výše uvedené přechodné období prodloužit.( Cíl návrhuCílem tohoto návrhu Komise je prodloužit přechodné období a odpovídajícím způsobem pozměnit nařízení (ES) č. 998/2003.Tento návrh Komise souvisí se zprávou Komise Evropskému parlamentu a Radě ve spojení s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu.2007/0202 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, pokud jde o prodloužení přechodného obdobíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 a čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[3],vzhledem k těmto důvodům:1.  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu[4] stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidla pro kontroly těchto přesunů.2.  Kromě toho článek 6 nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že během přechodného období pěti let ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost musejí být při dovozu psů a koček v zájmovém chovu na území Irska, Malty, Švédska a Spojeného království dodrženy zvláštní požadavky, a bere tak v úvahu konkrétní situaci v uvedených členských státech, pokud jde o vzteklinu.3.  Článek 16 nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že během přechodného pětiletého období, které začne dnem vstupu uvedeného nařízení v platnost, mohou členské státy, jež mají ke dni vstupu uvedeného nařízení v platnost k dispozici zvláštní pravidla pro kontrolu echinokokózy a klíšťat, podmínit dovoz zvířat v zájmovém chovu na své území splněním těchto požadavků. Finsko, Irsko, Malta, Švédsko a Spojené království uplatňují svá zvláštní dovozní pravidla týkající se echinokokózy; Malta, Irsko a Spojené království vyžadují, aby psi a kočky v zájmovém chovu podstoupili dodatečné ošetření proti klíšťatům, které musí být rovněž potvrzeno v pase zvířete.4.  Použitelnost přechodných režimů stanovených v článcích 6 a 16 nařízení (ES) č. 998/2003 končí dnem 3. července 2008. Článek 23 uvedeného nařízení stanoví, že přechodné režimy by měly být před uplynutím přechodného období přezkoumány.5.  Za tímto účelem a podle článku 23 nařízení (ES) č. 998/2003 měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do 1. února 2007 zprávu o nezbytnosti provádět sérologické testy a poskytnout vhodné návrhy pro určení režimu, který se použije po uplynutí přechodných období stanovených v článcích 6, 8 a 16 uvedeného nařízení. Uvedená zpráva by se měla opírat o získané zkušenosti a o posouzení rizik na základě vědeckého stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA).6.  Na žádost Komise vydal EFSA vědecké stanovisko, které by mělo Komisi napomoci navrhnout změny nařízení (ES) č. 998/2003, které by byly vhodné a založené na vědeckých poznatcích. Kromě toho musela Komise také zvážit zprávy členských států o jejich zkušenostech s prováděním článků 6, 8 a 16 uvedeného nařízení.7.  Jelikož však vědecké posouzení trvá déle, než se předpokládalo, je zpráva Komise opožděna. Aby bylo možné vzít závěry uvedené zprávy dostatečně v úvahu, je vhodné výše uvedené období přechodných režimů prodloužit.8.  Nařízení (ES) č. 998/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 998/2003 se mění takto:1) V čl. 6 odst. 1 se úvodní věta nahrazuje tímto:„Do 31. srpna 2009 musejí být při dovozu zvířat v zájmovém chovu uvedených v části A přílohy I na území Irska, Malty, Švédska a Spojeného království dodrženy tyto požadavky:“2) V článku 16 se první odstavec nahrazuje tímto:„Do 31. srpna 2009 mohou Finsko, Irsko, Malta, Švédsko a Spojené království, pokud jde o echinokokózu, a Irsko a Spojené království, pokud jde o klíšťata, podmínit dovoz zvířat v zájmovém chovu na své území splněním zvláštních pravidel platných ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost.“3) V článku 23 se datum „1. ledna 2008“ nahrazuje datem „1. září 2009“.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyně [1] Úř. věst. C […], […], s. […].[2] Úř. věst. C […], […], s. […].[3] Úř. věst. C 325, 24.12.2002, s. 133.[4] Úř. věst. L 146, 13.6.2003, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise č. 245/2007 (Úř. věst. L 73, 13.3.2007, s. 9).


				|

		52011PC0842

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů pro vnější činnost Unie /* KOM/2011/0842 v konečném znění - 2011/0415 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ
ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Prioritou Komise
v rámci víceletého finančního rámce (MFF) je zjednodušit právní
prostředí a usnadnit dostupnost pomoci Unie pro partnerské
země a regiony, organizace občanské společnosti, malé a
střední podniky atd. do té míry, aby přispěly k dosažení
cílů nařízení.
Při
provádění nových nástrojů by zjednodušené a flexibilní rozhodovací
postupy umožnily rychlejší přijímání prováděcích opatření, a
tudíž i rychlejší poskytnutí pomoci EU, zejména u zemí zasažených krizí,
nacházejících se v situaci po krizi či v nestabilní situaci.
Kromě toho
revize finančního nařízení, která je obzvlášť významná vzhledem
ke zvláštním ustanovením o vnější činnosti, usnadní organizacím
občanské společnosti a malým podnikům účast v programech
financování, například zjednodušením pravidel, snížením nákladů na
účast a urychlením zadávacího řízení. Komise hodlá provádět toto
nařízení pomocí nových flexibilních postupů stanovených v novém
finančním nařízení.
V této
souvislosti Komise navrhuje soubor zjednodušených a harmonizovaných
prováděcích pravidel a postupů, které se vztahují na čtyři
zeměpisné nástroje, tj. finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci,
evropský nástroj sousedství, nástroj předvstupní pomoci a nástroj
partnerství, a tři tematické nástroje, tj. nástroj stability, evropský
nástroj pro demokracii a lidská práva a nástroj pro spolupráci v oblasti
jaderné bezpečnosti. V případě nástroje předvstupní pomoci
a evropského nástroje sousedství však zvláštnosti předvstupní a
přeshraniční spolupráce budou vyžadovat dodatečná a konkrétní
prováděcí pravidla a postupy, které doplní jako lex specialis
soubor všeobecných předpisů a postupů společného
prováděcího nařízení.
Rozhodnutí o
Evropském rozvojovém fondu, jakož i rozhodnutí o Grónsku zůstávají mimo
oblasti působnosti uvedeného nařízení vzhledem ke specifičnosti
jejich mechanismů financování.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Veřejné konzultace
Komise uspořádala veřejnou
konzultaci o budoucím financování vnější činnosti EU mezi
26. listopadem 2010 a 31. lednem 2011. Tato konzultace vycházela
z elektronického dotazníku, k němuž byl připojen
informační dokument „Jak financovat vnější činnost EU po roce
2013?“. Odpovědi obecně neukazovaly na potřebu podstatné
změny stávajících prováděcích mechanismů, ačkoli
značná většina respondentů podporovala zvýšení flexibility a
zjednodušení při provádění.
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací
Komise provedla vnitřní přezkum
různých zpráv (hodnocení, audity, studie, přezkumy v polovině
období). Přezkum se zabýval tím, co fungovalo a co nikoli, a vyvodil
ponaučení pro vypracování finančních nástrojů.
Přezkum ukázal, že stávající nástroje
přispěly k pokroku směrem k dosažení rozvojových cílů
tisíciletí v rozvojových zemích. Podmínky provádění, jako jsou
rozpočtová podpora a „celoodvětvový přístup“, umožnily hlubší
spolupráci s partnerskými zeměmi a účinnější rozdělení
práce mezi dárci prostřednictvím metody spolufinancování.
V rámci přezkumu bylo nicméně
zjištěno několik nedostatků. Z posouzení vyplynulo, že
současný proces provádění je příliš složitý a
v případě potřeby neumožňuje rychlé úpravy. Tyto
nedostatky byly tímto nařízením odstraněny.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Část 5 hlava
III kapitola 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví právní rámec pro
spolupráci s partnerskými zeměmi a regiony. Navrhované společné
prováděcí nařízení proto vychází z čl. 209 odst. 1 a čl.
212 odst. 2 Smlouvy a je předloženo Komisí v souladu s postupem stanoveným
v článku 294. Jelikož články 310 až 320 Smlouvy o fungování Evropské
unie platí rovněž pro Euratom (viz článek 106a Smlouvy o Euratomu),
může návrh rovněž zahrnovat provádění finanční spolupráce v
rámci nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

není uvedeno
5.           HLAVNÍ BODY
(1)        Hlava I: Provádění –
články 1 až 3
Článek 1 (Předmět a zásady) stanoví cíle nařízení, mezi něž patří vymezení
harmonizovaného souboru prováděcích pravidel pro nástroje RELEX, ochrana
finančních zájmů Unie a podpora zjednodušení a flexibility při
provádění těchto nástrojů.
Článek 2 (Přijímání akčních
programů, individuálních opatření a zvláštních opatření) stanoví, že rozhodnutí o financování mají být přijata Komisí ve
formě akčních programů vycházejících z víceletých programových
dokumentů. Výjimečně mohou být individuální opatření
přijata mimo rámec akčního programu, avšak vždy musí k tomuto
přijetí dojít v souladu s víceletými programovými dokumenty. V
případě neočekávaných a řádně odůvodněných
případů může Komise přijmout zvláštní opatření, která
nejsou ve víceletých programových dokumentech stanovena. Článek zahrnuje
pravidla postupu projednávání ve výborech, jež je třeba dodržovat při
přijetí uvedených rozhodnutí, jakož i možné výjimky.
Článek 3 (Podpůrná opatření) definuje druhy výdajů, které představují podporu
provádění tohoto nařízení a které mohou být financovány Unií
(např. příprava, sledování, monitorování, audit a hodnocení
činností, poskytování informací a komunikační snahy). Tato
opatření mohou být financována mimo působnost programových
dokumentů.
(2)        Hlava II: Ustanovení o
způsobech financování – články 4 až 6
Na základě současné praxe a
zjištěných potřeb jsou v článcích 4 až 6 nevyčerpávajícím
způsobem uvedeny druhy financování, které mohou být použity v rámci
tohoto nařízení. Zavedené změny zohledňují ustanovení posledního
finančního nařízení. Zejména článek 4 stanoví inovační
nástroje, jako jsou úvěry, záruky, nástroje vlastního kapitálu a nástroje
pro sdílení rizik, a popisuje možná opatření týkající se daní, cel a
poplatků. Dále stanoví, že opatření uvedená v tomto
nařízení může provádět přímo Komise, nebo mohou být
prováděna nepřímo tak, že jakýkoliv subjekt nebo osoba uvedená ve
finančním nařízení budou pověřeny úkoly plnění
rozpočtu. Toto ustanovení rovněž vymezuje způsob
spolufinancování (paralelního nebo společného).
Článek 7 (Ochrana finančních
zájmů Unie) stanoví opatření na ochranu
finančních zájmů Unie a zejména opatření, která jí (zejména
Komisi, Účetnímu dvoru a úřadu OLAF) umožní provádět všechny
nezbytné kontroly provedených opatření.
(3)        Hlava III: Pravidla o státní
příslušnosti a původu použitelná pro veřejné zakázky, granty a
jiná zadávací řízení – články 8 až 12
Články 8 až 11 (Pravidla o státní
příslušnosti a původu použitelná pro veřejné zakázky, granty a
jiná zadávací řízení) stanoví podmínky pro
přístup k zadávání veřejných zakázek a udělování grantů pro
účely provádění nařízení. Navrhovaná ustanovení jsou
výrazně zjednodušena a vyjadřují cíl usilovat o poskytování nevázané
pomoci. Uvedené články nicméně zavádějí podrobné podmínky pro
způsobilost třetích zemích (požadavek na reciprocitu, účast na
provádění programu, nezpůsobilost některých zemích atd.) a
odpovídající výjimky (nedostupnost poskytovaných výrobků nebo služeb,
krajní naléhavost, třístranná spolupráce atd.).
Článek 12 (Hodnocení) zavazuje Komisi k pravidelnému hodnocení výsledků
provádění politik a programů, odvětvových politik a
účinnosti samotného programování. Všechny příslušné
zúčastněné strany budou do tohoto hodnocení zapojeny a hodnotící
zpráva bude poskytnuta Radě a Evropskému parlamentu.
(4)        Hlava IV: Závěrečná
ustanovení (články 13 až 17)
Článek 13 (Dvouletá zpráva) stanoví, že Komise vypracuje výroční zprávu o pokroku a
provádění tohoto nařízení. Tato zpráva se předloží Evropskému
parlamentu a Radě.
Článek 14 (Výdaje na opatření v
oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti)
stanoví zvláštní systém sledování založený na metodologii OECD („Ukazatelé z
Ria“).
Článek 15 (Výbory) popisuje zapojení příslušných výborů do provádění
tohoto nařízení v souladu s novým postupem projednávání ve
výborech[1]
.
Článek 16 (Přezkum a hodnocení
nástrojů) stanoví, že do poloviny roku 2018
Komise připraví a předloží hodnotící zprávu o provádění tohoto
nařízení Evropskému parlamentu a Radě a případně
představí legislativní návrh na zavedení potřebných změn.
Obdobně tato zpráva posoudí dopad opatření přijatých na
základě tohoto nařízení.
Článek 17 (Vstup v platnost) stanoví datum vstupu nařízení v platnost a jeho používání od
1. ledna 2014 bez stanovení data ukončení platnosti.
2011/0415 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
kterým se stanoví společná pravidla a
postupy pro provádění nástrojů pro vnější činnost Unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu
o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1
a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh
Evropské komise,
po postoupení
návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s
řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto
důvodům:
(1)
Evropská unie by měla přijmout komplexní
soubor nástrojů zahrnující celou škálu politik souvisejících
s vnější činností, které vyžadují zvláštní společná
pravidla a postupy pro jejich provádění. Jedná se o: nástroj pro
rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva, evropský
nástroj sousedství, nástroj stability, nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné
bezpečnosti, nástroj předvstupní pomoci a nástroj partnerství.
(2)
Tyto nástroje obecně stanovují, že
činnosti, které mají být financovány na jejich základě, by měly
být předmětem víceletého orientačního programování, které
poskytne rámec, podle něhož by měla být přijata rozhodnutí o
financování v souladu s finančním nařízením[2] a s postupy stanovenými
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze
dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu,
jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích
pravomocí[3].
(3)
Rozhodnutí o financování by měla mít podobu
ročních nebo víceletých akčních programů a individuálních
opatření, jestliže je plánování stanovené v rámci víceletého
orientačního programování dodrženo, případně podobu zvláštních
opatření, jestliže to vyžadují nepředvídané a odůvodněné
potřeby, a podpůrných opatření.
(4)
S ohledem na povahu těchto prováděcích
předpisů z hlediska strategického programování a finančního
plnění, zejména na jejich rozpočtové důsledky, by pro jejich
přijetí mělo být zpravidla použito přezkumné řízení, s
výjimkou opatření malého finančního rozsahu. Komise by však měla
přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud se jedná o
řádně odůvodněné případy, u nichž je nutná rychlá
reakce Unie, vyžaduje-li tak naléhavost a závažnost situace.
(5)
V rozhodnutí o financování by měl být popis
každé akce, který upřesní její cíle, hlavní činnosti, očekávané
výsledky, budoucí rozpočet a časový harmonogram a opatření pro
monitorování výkonnosti, dále schválen v souladu s postupy stanovenými v
nařízení (EU) č. 182/2011.
(6)
Pro provádění finančních nástrojů
v situacích, kdy je vedením operace pověřen finanční
zprostředkovatel, by rozhodnutí Komise mělo zahrnovat především
opatření týkající se sdílení rizik, odměny
zprostředkovatelům, kteří jsou zodpovědní za provádění,
používání a opětovného využití fondů a možných zisků.
(7)
Společný soubor pravidel a postupů by
měl být v souladu s finančními pravidly použitelnými na roční
rozpočet Unie a stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady
(dále jen „finanční nařízení“[4]).
Tento odkaz by měl být připojen v každém případě k
nejnovější verzi tohoto platného nařízení, a to včetně
odpovídajících pravidel pro provádění finančního nařízení, která
Komise přijala[5]
.
(8)
Zatímco požadavky na financování vnější pomoci
Unie rostou, hospodářská a rozpočtová situace Unie vyžaduje omezení
prostředků, které jsou pro tuto pomoc k dispozici. Komise proto musí
usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů, zejména
prostřednictvím finančních nástrojů, které mají pákový efekt.
Tento pákový efekt je posílen tím, že umožní použít a opětovně využít
prostředky investované a vytvořené finančními nástroji.
(9)
Finanční zájmy Evropské unie by měly být
chráněny prostřednictvím přiměřených opatření
v celém výdajovém cyklu, včetně předcházení, odhalování
a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených,
neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních
prostředků, a případných sankcí. Tato opatření by
měla být provedena v souladu s platnými dohodami uzavřenými s
mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi.
(10)
Dále je třeba přijmout ustanovení o
způsobech financování, ochraně finančních zájmů Unie,
pravidlech o státní příslušnosti a původu a o hodnocení
nástrojů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
UPLATŇOVÁNÍ
Článek 1
Předmět
a zásady
1.
Toto nařízení stanoví pravidla a podmínky pro
zajištění finanční pomoci Unie na vnější činnost,
včetně akčních programů a dalších opatření, na
základě těchto nástrojů: nástroj pro rozvojovou spolupráci,
evropský nástroj pro demokracii a lidská práva, evropský nástroj sousedství,
nástroj stability, nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti,
nástroj předvstupní pomoci a nástroj partnerství, dále společně
označované jako „nástroje“ a jednotlivě jako „použitelný nástroj“.
2.
Komise zajistí, aby jednotlivé činnosti byly
prováděny v souladu s cíli použitelného nástroje a v souladu s účinnou
ochranou finančních zájmů Unie. Finanční pomoc poskytovaná na
základě nástrojů musí být v souladu s pravidly a postupy stanovenými
ve finančním nařízení, které poskytuje základní finanční a
právní rámec pro jejich provádění.
3.
Při uplatňování tohoto nařízení
upřednostní Komise, pokud je to možné a vhodné v závislosti na povaze
činnosti, použití nejflexibilnějších postupů, aby bylo
zajištěno účinné a účelné provádění.
Článek 2
Přijímání
akčních programů, individuálních opatření a zvláštních
opatření
1.
Komise přijme v případě
potřeby roční nebo víceleté akční programy vycházející z
orientačních programových dokumentů uvedených v použitelném nástroji.
Výjimečně, zejména pokud akční
program nebyl dosud přijat, může Komise na základě
orientačních programových dokumentů přijmout individuální
opatření, a to za stejných pravidel a stejnými postupy, které se používají
v případě akčních programů.
V případě neočekávaných a
řádně odůvodněných potřeb, okolností nebo závazků
může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou zakotvena v
orientačních programových dokumentech. Zvláštní opatření mohou být
také použita k usnadnění přechodu od mimořádné pomoci
k dlouhodobým rozvojovým operacím, včetně opatření, jejichž
cílem je zajištění lepší připravenosti obyvatelstva na zvládání
opakujících se krizí.
2.
Akční programy a individuální opatření
uvedené v odstavci 1, pro které finanční pomoc Unie přesáhne 10
milionů EUR, a zvláštní opatření, pro která finanční pomoc Unie
přesáhne 30 milionů EUR, se přijímají v souladu s
přezkumným postupem uvedeným v čl. 15 odst. 3.
Tento postup se nevyžaduje u akčních
programů a opatření, jejichž hodnota je nižší než hodnoty výše
uvedené, a dále u nepodstatných změn. Nepodstatnými změnami se rozumí
technické úpravy jako prodloužení prováděcího období,
přerozdělování prostředků v rámci rozpočtového výhledu
nebo zvýšení či snížení velikosti rozpočtu o méně než 20 %
původního rozpočtu, pokud tyto změny nemají podstatný vliv na
cíle původního akčního programu nebo opatření. V takovém
případě se akční programy a opatření a jejich nepodstatné
změny sdělují Evropskému parlamentu a Radě ve lhůtě
jednoho měsíce od jejich přijetí.
3.
V řádně odůvodněných a
naléhavých situacích, jako jsou krize, pokrizové období a nestabilní situace
nebo ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod,
může Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty,
včetně pozměňovacích návrhů stávajících akčních
programů a opatření v souladu s postupem uvedeným v čl. 15 odst.
4.
4.
U projektů citlivých z hlediska životního
prostředí, zejména v případě významné nové infrastruktury, se na
úrovni projektu provede vhodné prověření z hlediska životního
prostředí, včetně dopadů na změnu klimatu a
biologickou rozmanitost a případně se posoudí vliv na životní
prostředí (EIA). Strategické posuzování vlivů na životní
prostředí (SEA) se případně použije při provádění
odvětvových programů. Zajistí se zapojení zúčastněných osob
do hodnocení a posuzování vlivů na životní prostředí a přístup
veřejnosti k výsledkům.
Článek 3
Podpůrná
opatření
1.
Financování Unie může pokrýt výdaje na
provádění nástrojů a na dosažení jejich cílů, včetně
správní podpory spojené s přípravou, návaznými, monitorovacími,
auditorskými a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro
provádění, jakož i výdaje na správní podporu potřebnou k řízení
operací financovaných v rámci nástrojů v delegacích Unie.
2.
Za předpokladu, že činnosti uvedené v
bodech a), b) a c) se vztahují k obecným cílům použitelného nástroje
prováděného prostřednictvím dané činnosti, může financování
Unií zahrnovat:
(a)
studie, zasedání, poskytování informací,
osvětu, školení, publikační činnost a veškeré další výdaje na
správní nebo technickou pomoc nezbytnou pro řízení akcí;
(b)
výzkumné činnosti a studie o příslušných
otázkách a jejich šíření;
(c)
výdaje spojené s poskytováním informačních a
komunikačních činností, včetně komunikace orgánů EU
týkající se politických priorit Unie.
3.
Podpůrná opatření mohou být financována
mimo působnost orientačních programových dokumentů. V
případě potřeby přijme Komise podpůrná opatření v
souladu s poradním postupem podle čl. 15 odst. 2.
HLAVA
II
Ustanovení
o způsobech financování
Článek
4
Obecná finanční ustanovení
1.
Finanční pomoc Unie může být poskytnuta
mimo jiné prostřednictvím následujících typů financování uvedených ve
finančním nařízení:
a)      grantů;
b)      veřejných zakázek na služby, dodávky
nebo stavební práce;
c)      rozpočtových podpor;
d)      příspěvků na
svěřenecké fondy zřízené Komisí;
e)      finančních nástrojů, jako jsou
úvěry, záruky, vlastní či kvazivlastní kapitál, investice nebo
účasti, a nástrojů na sdílení rizik, případně ve spojení
s granty;
f)       podílů nebo kapitálové účasti
v mezinárodních finančních institucích, včetně regionálních
rozvojových bank.
Finanční pomoc Unie může být rovněž
poskytnuta v souladu s ustanoveními finančního nařízení, a to
formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních
fondů, například těch, které byly založeny nebo jsou řízeny
Evropskou investiční bankou, mezinárodními organizacemi, členskými
státy nebo partnerskými zeměmi a regiony, aby přilákaly ke
společnému financování více dárců, nebo do fondů zřízených
jedním nebo více dárci za účelem společného provádění
projektů.
2.
Pro provádění finančních nástrojů
podle bodu e) uvedeného výše a v souladu s čl. 18
odst. 4 finančního nařízení se příjmy a splátky
vytvořené jedním finančním nástrojem přidělí odpovídajícímu
finančnímu nástroji jako vnitřní účelově vázané
příjmy. Pro finanční nástroje zřízené v rámci víceletého finančního
rámce 2007–2013 budou tyto příjmy a splátky přiděleny rovnocennému
novému finančnímu nástroji na období let 2014–2020.
3.
Finanční pomoc Unie provádí Komise podle
finančního nařízení přímo prostřednictvím útvarů
Komise, delegací Unie a výkonných agentur, nebo nepřímo tak, že subjekty
uvedené ve finančním nařízení budou pověřeny úkoly
plnění rozpočtu, a to rovněž v rámci sdíleného řízení s
členskými státy.
4.
Druhy financování uvedené v odstavci 1 a v
čl. 6 odst. 1 a způsoby provádění uvedené v odstavci 3 jsou
vybírány na základě jejich schopnosti dosáhnout specifických cílů
akcí, přičemž se mimo jiné zohledňují náklady na kontroly,
administrativní zátěž a očekávané riziko nesouladu. Co se týče
grantů, je třeba zvážit použití paušálních částek, paušálních
sazeb a stupnice jednotkových nákladů.
5.
Akce financované v rámci nástrojů mohou být
prováděny paralelním nebo společným spolufinancováním.
V případě paralelního
spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně
odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner,
který zajišťuje spolufinancování takovým způsobem, že konečné
použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě sdíleného
spolufinancování sdílejí partneři, kteří zajišťují
spolufinancování, celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým
způsobem, že není možné identifikovat zdroj finančních
prostředků pro konkrétní činnost provedenou jako součást
akce.
6.
Při použití druhů financování uvedených v
odstavci 1 nebo čl. 6 odst. 1 může mít spolupráce mezi Unií a jejími
partnery mimo jiné formu,
(a)
 třístranných dohod, jimiž Unie koordinuje s
třetími zeměmi svou pomoc  partnerské zemi nebo regionu;
(b)
 opatření administrativní spolupráce, jako
jsou např. partnerství mezi veřejnými   institucemi, místními orgány,
vnitrostátními veřejnými subjekty nebo subjekty soukromého práva
pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě a            subjekty
partnerské země nebo regionu, jakož i opatření v oblasti spolupráce
se zapojením odborníků z veřejného sektoru členských států
a jejich regionálních    a místních orgánů;
(c)
 příspěvků na náklady nezbytné ke
zřízení a spravování partnerství veřejného a    soukromého sektoru; a
(d)
 programů na podporu odvětvových politik,
kterými Unie poskytuje podporu      odvětvovému programu partnerské
země;
(e)
 v případě nástroje předvstupní
pomoci a evropského nástroje sousedství, formu            příspěvků
na účast země v programech Unie a agentur.
Článek 5
Daně,
cla a poplatky
Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní
daně, cla nebo poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich
výběru.
V případě potřeby musí být
příslušná ustanovení sjednána s partnerskými zeměmi, aby bylo
provádění činností finanční pomoci Unie osvobozeno od daní, cel
a jiných poplatků. V jiném případě jsou takové daně,
cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených ve finančním
nařízení.
Článek 6
Zvláštní
finanční ustanovení
1.
Kromě druhů financování uvedených v
čl. 4 odst. 1 může být finanční pomoc Unie na základě
těchto nástrojů poskytována v souladu s ustanoveními finančního
nařízení rovněž prostřednictvím následujících druhů
financování:
(a)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a
evropského nástroje sousedství –odpuštění dluhů prostřednictvím
mezinárodně dohodnutých programů snižování zadluženosti;
(b)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a ve
výjimečných případech v rámci nástroje stability –
odvětvových a obecných dovozních programů, které mohou mít podobu:
i)           odvětvových programů pro
dovoz v naturáliích;
ii)          odvětvových dovozních
programů poskytujících zahraniční měnu k financování dovozu
v daném odvětví; nebo
iii)         obecných dovozních programů
poskytujících zahraniční měnu k financování obecného dovozu
širokého sortimentu výrobků;
(c)
v rámci evropského nástroje pro demokracii a lidská
práva – přímého zadávání zakázky:
i)           grantů nízké hodnoty pro obránce
lidských práv k financování naléhavých ochranných opatření;
ii)          grantů na financování akcí v
nejobtížnějších podmínkách nebo situacích uvedených v čl. 2
odst. 4 evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, pokud by
zveřejnění výzvy k předkládání návrhů bylo nevhodné.
Hodnota těchto grantů          nepřekročí 2 000 000 EUR a
doba jejich trvání je až 18 měsíců, přičemž může být
prodloužena o dalších šest měsíců v případě objektivních a
nečekaných překážek při jejich provádění;
iii)         grantů pro
–
Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská
práva;
–
Evropské meziuniverzitní centrum pro lidská práva
ademokratizaci nabízející evropský magisterský studijní program v oblasti
lidských práv a demokratizace a stipendijní program EU a OSN a sítě
partnerských univerzit umožňující získání doktorského vzdělání v oblasti
lidských práv, které je plně přístupné pro státní příslušníky
třetích zemí.
2.
Finanční pomoc Unie v rámci nástroje
předvstupní pomoci a evropského nástroje sousedství může být
prováděna prostřednictvím sdíleného řízení s členskými
státy a nepřímého řízení pro přeshraniční spolupráci v
rámci evropského nástroje sousedství za předpokladu, že odvětvová a
doplňující pravidla, která vyžaduje finanční nařízení a další
příslušná ustanovení, jsou obsažena v aktu v přenesené pravomoci
přijatém na základě použitelného nástroje.
3.
Rozpočtové závazky na akce v rámci nástroje
předvstupní pomoci a evropského nástroje sousedství, jejichž rozsah
přesahuje jeden rozpočtový rok, mohou být rozloženy do ročních
splátek po dobu několika let.
Článek 7
Ochrana
finančních zájmů Unie
1.
Komise přijme vhodná opatření, aby
zajistila, že při provádění činností financovaných podle tohoto
nařízení jsou chráněny finanční zájmy Evropské unie
uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a
jakýmkoli jiným protiprávním činnostem, prostřednictvím účinných
kontrol a v případě zjištěných nesrovnalostí
prostřednictvím znovuzískání neoprávněně vyplacených
částek, nebo případně prostřednictvím restituce těchto
částek v případě, že je příjemcem podpory stát nebo
veřejnoprávní orgán třetí země. Je-li to vhodné, použijí se
rovněž účinné, přiměřené a odrazující sankce.
2.
Komise a Účetní dvůr jsou
zmocněny ke kontrole všech dokumentů a ke kontrole na místě
všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů
a dalších třetích stran, kteří obdrželi prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům
(OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u
hospodářských subjektů, kterých se toto financování přímo nebo
nepřímo týká, v souladu s postupy stanovenými v nařízení Rady
(Euratom, ES) č. 2185/96[6],
s cílem stanovit, zda došlo k podvodu, korupci nebo jakékoli jiné protiprávní
činnosti poškozující finanční zájmy Evropské unie v souvislosti
s dohodou o grantu nebo rozhodnutím o přidělení grantu nebo
smlouvou týkající se financování ze strany Unie.
Aniž jsou dotčena ustanovení prvního a
druhého pododstavce, dohody s třetími zeměmi a mezinárodními
organizacemi, dohody o grantech a rozhodnutí o přidělení grantu a
smlouvy, které vyplývají z provádění tohoto nařízení, výslovně
zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění
těchto auditů, kontrol a inspekcí na místě.
HLAVA
III
Pravidla
o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných
zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení
Článek 8
Společná
pravidla
1.
Účast na zadávání veřejných zakázek, grantů
a na jiných zadávacích řízeních na činnosti financované podle tohoto
nařízení ve prospěch třetích stran je otevřena všem
fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země,
která je pro účely použitelného nástroje vymezena v následujících
článcích této hlavy, dále právnickým osobám, které ve způsobilé zemi
skutečně sídlí, a mezinárodním organizacím.
2.
V případě akcí spolufinancovaných s
partnerem nebo prováděných prostřednictvím jednoho z
pověřených subjektů v rámci nepřímého řízení nebo
prováděných prostřednictvím svěřeneckého fondu
vytvořeného Komisí v souladu s finančním nařízením se země,
které jsou způsobilé podle pravidel tohoto orgánu, jak je stanoveno v
dohodách uzavřených s orgánem pověřeným spolufinancováním
nebo prováděcím orgánem, nebo jak je stanoveno ve zřizovacím aktu
svěřeneckého fondu, považují za způsobilé, aniž jsou
dotčena zvláštní pravidla stanovená v následujících článcích. Orgán
pověřený spolufinancováním nebo prováděcí orgán se kromě
toho dohodnou na uplatňování pravidel způsobilosti stanovených v
tomto nařízení, jak je upřesněno ve stejných dohodách.
3.
V případě akcí financovaných jedním
z těchto nástrojů a kromě toho i jiným nástrojem pro
vnější činnost, včetně Evropského rozvojového fondu, nebo
v případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční
povahy, které se týkají rovněž přijímacích zemí způsobilých
podle pravidel těchto nástrojů, mohou být země, které spadají do
jakéhokoli z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro
účely této činnosti.
4.
Všechny dodávky a zboží zakoupené na základě
veřejné zakázky, nebo v souladu s dohodou o grantu, které jsou financovány
podle tohoto nařízení, musí pocházet ze způsobilé země. Mohou
však pocházet z jakékoliv jiné země, pokud je povoleno použití soutěžního
vyjednávacího řízení. Pro účely tohoto nařízení je pojem
„původ“ vymezen v příslušných právních předpisech Unie o
pravidlech původu pro celní účely.
5.
Pravidla podle této hlavy se nevztahují na fyzické
osoby a ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud
jsou tyto osoby zaměstnané způsobilým dodavatelem či
případně subdodavatelem, nebo jsou s nimi jinak smluvně
vázáni.
6.
V případě, že finanční
nařízení umožní výběr dodavatele dle vlastního uvážení, dává se
přednost, je-li to možné, místním a regionálním dodavatelům.
7.
Odchylně od všech ostatních pravidel může
být způsobilost vymezená v této hlavě omezena s ohledem na státní
příslušnost, umístění nebo povahu žadatelů, vyžaduje-li to
charakter a cíle akce a je-li to nutné pro její účinné provádění.
Tato omezení se mohou vztahovat zejména na účast na zadávacích
řízeních v případě činností v rámci
přeshraniční spolupráce.
8.
Účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči, kteří získali smlouvu o zakázce, dodržují platné právní
předpisy v oblasti ochrany životního prostředí včetně
mnohostranných dohod o životním prostředí a mezinárodně sjednaných
základních pracovních norem[7].
Článek 9
Nástroj
pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj sousedství, nástroj partnerství a
nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti
1.
Pro financování v rámci nástroje pro rozvojovou
spolupráci, evropského nástroje sousedství, nástroje partnerství a nástroje pro
spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti jsou způsobilí
účastníci zadávacího řízení, žadatelé a uchazeči z následujících
zemí:
(a)
 členských států, kandidátských zemí a
potenciálních kandidátských zemí            uznaných Unií a členy
Evropského hospodářského prostoru;
(b)
 pokud jde o evropský nástroj sousedství,
partnerských zemí, na které se tento   nástroj vztahuje, a Ruské federace,
pokud příslušný postup probíhá v rámci          programů spolupráce
mezi vícero zeměmi a v rámci programů přeshraniční   spolupráce,
kterých se účastní;
(c)
 rozvojových zemí a území, jak jsou definovány
Výborem pro rozvojovou           pomoc Organizace pro hospodářskou
spolupráci a rozvoj (dále jen „OECDDAC“), které nejsou členy skupiny
G-20, a zámořských zemí a území, na které   se vztahuje rozhodnutí Rady
[2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001[8]];

(d)
 rozvojových zemí, jak jsou definovány OECD-DAC,
které jsou členy skupiny   zemí G-20, a dalších zemí a území, pokud jsou
příjemci akce financované Unií          v rámci nástrojů podle tohoto
článku;
(e)
 zemí, pro které Komise stanoví reciproční
přístup k vnější pomoci. Reciproční   přístup může být
udělen na omezenou dobu alespoň jednoho roku, splňuje-li           země
podmínky způsobilosti, které jsou stejné pro subjekty z Unie a ze zemí           způsobilých
podle nástrojů, na něž se vztahuje tento článek. Komise rozhodne           o
recipročním přístupu a o délce jeho trvání v souladu s poradním
postupem      uvedeným v čl. 15 odst. 2 a po konzultaci s
přijímající nebo dotčenou zemí; a            dále
(f)
 členského státu OECD-DAC
v případě smluv prováděných v nejméně  rozvinuté zemi,
jak ji definuje OECD-DAC.
2.
Účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči z nezpůsobilých zemí, nebo zboží, jehož původ
nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijaty za
způsobilé v případě:
a)      zemí, které mají tradiční
hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními
přijímacími zeměmi; nebo
b)      provádění dohod o třístranné
spolupráci s třetími zeměmi; nebo
c)      naléhavosti nebo nedostupnosti
výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí, nebo jiných
řádně odůvodněných případech, ve kterých by pravidla
způsobilosti znemožňovala nebo výrazně ztěžovala realizaci
projektu, programu nebo akce.
3.
Pro akce prováděné v rámci sdíleného
řízení je příslušný členský stát, který Komise
pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise
za způsobilé účastníky zadávacího řízení, žadatele a
uchazeče z nezpůsobilých zemí v souladu s odstavcem 2, nebo zboží,
jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, v souladu s
čl. 8 odst. 4.
Článek 10
Nástroj
předvstupní pomoci
1.
Pro financování v rámci nástroje předvstupní
pomoci jsou způsobilí účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči z následujících zemí:
(a)
 členských států, přijímajících zemí,
na které se vztahuje nástroj předvstupní        pomoci, členů
Evropského hospodářského prostoru a partnerských zemí, na           něž
se vztahuje evropský nástroj sousedství, a
(b)
 dárcovských zemí, pro které Komise stanoví
reciproční přístup k vnější pomoci za podmínek uvedených v
čl. 9 odst. 1 písm. e).
2.
Účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči z nezpůsobilých zemí, nebo zboží, jehož původ
nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijaty za
způsobilé v řádně odůvodněných případech,
(a)
 pokud by pravidla způsobilosti
znemožňovala nebo výrazně ztěžovala realizaci   akce kvůli
nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí, nebo            v případě
krajní naléhavosti, nebo
(b)
 při provádění dohod o třístranné
spolupráci s třetími zeměmi.
3.
Pro akce prováděné v rámci sdíleného
řízení je příslušný členský stát, který Komise
pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise
za způsobilé účastníky zadávacího řízení, žadatele a
uchazeče z nezpůsobilých zemí v souladu s odstavcem 2, nebo zboží,
jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, v souladu s
čl. 8 odst. 4.
Článek 11
Nástroj
stability a evropský nástroj pro demokracii a lidská práva
1.
Aniž jsou dotčena omezení vyplývající z povahy
a cílů akce, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 7, na
účast na zadávání zakázek nebo udělování grantů, jakož i na
přijímání odborníků se nebudou v rámci nástroje stability a
evropského nástroje pro demokracii a lidská práva vztahovat žádná omezení.
2.
Pro financování v rámci evropského nástroje pro
demokracii a lidská práva jsou v souladu s čl. 4 odst. 1 a
čl. 6 odst. 1 písm. c) způsobilí tito aktéři a
subjekty:
(a)
 organizace občanské společnosti,
včetně nevládních neziskových organizací a    nezávislých politických
nadací, komunitní organizace a neziskové agentury,        instituce a
organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, vnitrostátní,          regionální
a mezinárodní úrovni;
(b)
 neziskové agentury, instituce a organizace ve
veřejném sektoru a jejich sítě na    místní, vnitrostátní, regionální
a mezinárodní úrovni;
(c)
 národní, regionální a mezinárodní parlamentní
orgány, pokud je to nutné pro       dosažení cílů tohoto nástroje a pokud
nemůže být navrhované opatření           financováno z jiného
nástroje vnější pomoci Unie;
(d)
 mezinárodní a regionální mezivládní organizace;
(e)
 fyzické osoby, subjekty bez právní subjektivity a ve
výjimečných a řádně           odůvodněných
případech jiné subjekty nebo aktéři, kteří nejsou uvedeni v tomto
odstavci, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje.
Článek 12
Hodnocení
činností
1.
Komise provádí pravidelnou kontrolu a přezkum
svých akcí a vyhodnocuje výsledky provádění odvětvových politik a
akcí a účinnost programování, případně pomocí nezávislých
vnějších hodnocení, aby se přesvědčila, zda jsou
plněny vytyčené cíle, a mohla navrhnout doporučení pro zlepšení
dalších operací.
2.
Komise zasílá své hodnotící zprávy pro informaci
Evropskému parlamentu a Radě. Členské státy mohou požádat o
projednání konkrétních hodnocení ve výborech uvedených v čl. 15.
Výsledky se použijí jako zpětná vazba pro sestavování programů a přidělování
zdrojů.
3.
Komise zapojí ve vhodném rozsahu všechny
příslušné zúčastněné strany do fáze hodnocení pomoci poskytnuté
Unií podle tohoto nařízení.
HLAVA IV
DALŠÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Dvouletá
zpráva
1.
Komise posoudí pokrok dosažený při
provádění opatření finanční pomoci přijatých v rámci
vnější činnosti a počínaje rokem 2016 předloží Evropskému
parlamentu a Radě jednou za dva roky zprávu o provádění a výsledcích
a pokud možno o hlavních účincích a dopadech finanční pomoci Unie.
Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a
sociálnímu výboru a Výboru regionů.
2.
Dvouletá zpráva obsahuje informace o
opatřeních financovaných v předešlém roce, o výsledcích kontroly
a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění
rozpočtových závazků a prostředků na platby. Posoudí se v
ní výsledky finanční pomoci Unie, pokud možno za použití konkrétních a
měřitelných ukazatelů její úlohy při dosahování cílů
tohoto nařízení.
Článek 14
Výdaje
na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti
Finanční prostředky přidělené
v rámci nástrojů jsou předmětem každoročního systému
sledování založeného na metodologii OECD („Ukazatelé z Ria“), který je
začleněn do stávající metodologie řízení výkonnosti
programů EU, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se
k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické
rozmanitosti na úrovni akčních programů, individuálních a zvláštních
opatření uvedených v čl. 2 odst. 1 a zanesených do
hodnocení a dvouletých zpráv. Odhad celkových ročních výdajů na
opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti bude
proveden na základě přijatých orientačních programových
dokumentů.
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Výbory
1.
Komisi jsou nápomocny výbory zřízené na
základě nástrojů.
2.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným
postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve
lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru,
nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným
postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve
lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru,
nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
4.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5
uvedeného nařízení.
Přijaté rozhodnutí zůstává v platnosti
po dobu trvání přijatého nebo pozměněného dokumentu, akčního
programu nebo opatření.
Článek 16
Přezkum
a hodnocení nástrojů
1.
Nejpozději do 31. prosince 2017 vypracuje
Komise zprávu o plnění cílů každého z nástrojů
prostřednictvím ukazatelů výsledků a dopadů, kterými se
měří účinnost využívání zdrojů a evropská přidaná
hodnota nástrojů s cílem rozhodnout o obnovení, úpravě či
pozastavení určitých druhů činností prováděných v rámci
těchto nástrojů. Zpráva se navíc zaměří na možnosti
zjednodušení, na vnitřní a vnější soudržnost, na trvající význam
všech cílů, jakož i na to, jak opatření přispívají
k dosažení priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného
růstu podporujícího začlenění. Zpráva zohlední veškerá
zjištění a závěry o dlouhodobém dopadu nástrojů.
2.
Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu
a Radě a případně bude doplněna o legislativní návrhy,
které zavedou potřebné úpravy nástrojů.
3.
Hodnoty ukazatelů dne 1. ledna 2014 se použijí
jako základ pro posouzení toho, do jaké míry bylo dosaženo stanovených
cílů.
4.
Od partnerských zemí bude Komise v souladu s
mezinárodními závazky týkajícími se účinnosti podpory požadovat veškeré
údaje a informace nezbytné k tomu, aby bylo možno kontrolovat a hodnotit
dotyčná opatření.
5.
Dlouhodobější dopady a udržitelnost
účinků nástrojů se hodnotí v souladu s pravidly a postupy
použitelnými v dané době.
Článek 17
Vstup
v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu
a přímo použitelné ve všech členských státech.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               Nařízení (EU) č. 182/2011. Pozorovatel
z Evropské investiční banky se může účastnit jednání
výboru, pokud se projednávají záležitosti týkající se banky, v souladu
s jednacím řádem výboru (viz Vzorový jednací řád výborů,
Úř. věst. C 206, 12.7.2011, s. 11).
[2]               Jak je uvedeno v bodu 7 odůvodnění.
[3]               Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
[4]               Stávající nařízení Rady (ES, Euratom) č.
1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční
nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř.
věst. L 248, 16.9.2002, s. 1).
[5]               Stávající nařízení Komise (ES, Euratom) č.
2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k
nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví
finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských
společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1).
[6]               Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.
[7]               Základní pracovní normy MOP, úmluva o svobodě
sdružování a kolektivním vyjednávání, o odstranění nucené a povinné práce,
o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání a o zákazu
dětské práce.
[8]               Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1.


|

52011PC0906

Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky  /* KOM/2011/0906 v konečném znění - 2011/0445 (COD) */

	DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUČlánky 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) rozlišují dva různé druhy aktů Komise:Článek 290 SFEU umožňuje normotvůrcům přenést na Komisi pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné. Na právní akty, které Komise přijme tímto způsobem, se v terminologii Smlouvy odkazuje jako na „akty v přenesené pravomoci“ (čl. 290 odst. 3).Článek 291 SFEU umožňuje členským státům přijmout veškerá nezbytná vnitrostátní právní opatření k provedení právně závazných aktů Unie. Tyto akty mohou svěřit prováděcí pravomoci Komisi, jsou-li pro jejich provedení nezbytné jednotné podmínky. Na právní akty, které Komise přijme tímto způsobem, se v terminologii Smlouvy odkazuje jako na „prováděcí akty“ (čl. 291 odst. 4).Cílem předloženého návrhu je uvést nařízení Rady (ES) č. 774/94 ze dne 29. března 1994 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky v soulad s články 290 a 291 Smlouvy.Nařízení (ES) č. 774/94 svěřuje Komisi pravomoc přijímat nezbytná prováděcí nařízení. Dále svěřuje Komisi pravomoc přijímat úpravy uvedeného nařízení, pokud by bylo třeba upravit objemy a další podmínky režimu kvót, zejména na základě rozhodnutí o schválení dohody s jednou nebo více třetími zeměmi.V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba uvést pravomoci svěřené Komisi nařízením (ES) č. 774/94 v soulad s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie.Aby se zajistily jednotné podmínky provádění nařízení (ES) č. 774/94, Komisi by měly být svěřeny příslušné prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A HODNOCENÍ DOPADUNebylo nutné konzultovat zúčastněné strany ani vypracovat analýzu dopadů, neboť návrh na uvedení nařízení Rady (ES) č. 774/94 do souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie je interinstitucionální záležitostí, která se týká všech nařízení Rady.3. PRÁVNÍ STÁNKA NÁVRHU-  Shrnutí návrhuUvedení nařízení (ES) č. 774/94 do souladu s novými ustanoveními podle článků 290 a 291 Smlouvy po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.-  Právní základČlánek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné dopady na rozpočet.5. NEPOVINNÉ PRVKYNejsou žádné nepovinné prvky.2011/0445 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytkyEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1.  Nařízení Rady (ES) č. 774/94[1] svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých ustanovení uvedeného nařízení.2.  V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba sladit pravomoci svěřené Komisi nařízením (ES) č. 774/94 s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie.3.  S cílem doplnit nebo změnit v nařízení (ES) č. 774/94 některé prvky, které nejsou podstatné, by měla být Komisi udělena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy ohledně přijímání úprav uvedeného nařízení, pokud by objemy a další podmínky režimu kvót bylo třeba upravit, zejména na základě rozhodnutí o schválení dohody s jednou nebo více třetími zeměmi. Je obzvlášť důležité, aby Komise v průběhu přípravné práce provedla náležité konzultace, včetně konzultací na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a náležité předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.4.  Aby se zajistily jednotné podmínky pro provádění nařízení (ES) č. 774/94, Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci ohledně přijímání pravidel nezbytných pro správu režimu kvót podle uvedeného nařízení. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[2].5.  Nařízení (ES) č. 774/94 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 774/94 se mění takto:(1) Články 7 a 8 se nahrazují tímto:„Článek 7Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla nezbytná pro správu režimu kvót podle tohoto nařízení a v případě potřeby:a) ustanovení zaručující druh, provenienci a původ produktů;b) ustanovení o uznání dokladu umožňujícího ověřit záruky uvedené v písmenu a) ac) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeném v [čl. 323 odst. 2] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXXX/YYYY [ jednotné nařízení o společné organizaci trhů uvedené do souladu ]*.Článek 8Komise se opravňuje přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8a pro účely přijímání výsledných úprav tohoto nařízení, pokud by bylo třeba upravit objemy a další podmínky režimu kvót podle tohoto nařízení, zejména na základě rozhodnutí o schválení dohody s jednou nebo více třetími zeměmi.* Úř. věst. L …, …., s. ….“(2) Vkládá se nový článek 8a, který zní:„Článek 8a1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.2. Přenesení pravomoci uvedené v článku 8 na Komisi platí na dobu neurčitou od [ vložit datum vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost ].3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedených v článku 8 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu datu, které v něm bude upřesněno. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost X-tým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda [1] Úř. věst. L 91, 8.4.1994, s. 1.[2] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.


|

52010PC0140

2010/0078 (NLE)  Návrh nařízení Rady, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 1858/2005 z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Korejské republiky bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Korejské republiky, a kterým se ukončuje šetření týkající se dovozu výrobků zasílaných z Malajsie  /* KOM/2010/0140 konecném znení - NLE 2010/0078 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 9.4.2010KOM(2010)140 v konečném znění2010/0078 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 1858/2005 z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Korejské republiky bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Korejské republiky, a kterým se ukončuje šetření týkající se dovozu výrobků zasílaných z MalajsieDŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství („základní nařízení“) při šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením (ES) č. 1858/2005 z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem ocelových lan a kabelů zasílaných z Korejské republiky a Malajsie. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení, a zejména v článku 13 uvedeného nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Opatření, která jsou v současné době platná, byla uložena nařízením Rady (ES) č. 1858/2005, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů |Konzultace zúčastněných stran |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením měly možnost hájit své zájmy v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |Právní stránka návrhu |Shrnutí navrhovaných opatření Dne 12. srpna 2009 Komise zveřejnila nařízení (ES) č. 734/2009, kterým zahájila šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (ES) č. 1858/2005 na dovoz ocelových lan a kabelů („OLK“) pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem ocelových lan a kabelů zasílaných z Korejské republiky a Malajsie bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Korejské republiky a Malajsie. Řízení bylo zahájeno na základě žádosti podané styčným výborem Evropského svazu výrobního odvětví ocelových lan, v níž se tvrdí, že jsou opatření obcházena překládkou výrobků v Korejské republice a Malajsii. Přiložený návrh nařízení Rady vychází ze zjištění vyplývajících z provedeného šetření. Šetření potvrdilo, že dochází k překládce OLK pocházejících z Číny v Korejské republice a že jsou splněna všechna ostatní kritéria pro stanovení obcházení vymezená v čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Nebylo možné stanovit žádné obcházení, pokud jde o výrobky zasílané z Malajsie. Z toho důvodu se navrhuje rozšířit platná antidumpingová opatření uložená na dovoz OLK pocházejících z ČLR na dovoz téhož výrobku zasílaného z Korejské republiky. Clo odpovídá celostátnímu clu z dovozu OLK z ČLR (60,4 %). Clo bude uloženo od data zahájení šetření. Několik spolupracujících výrobců v Koreji požádalo o osvobození od možných rozšířených opatření. Společnostem, které plně spolupracovaly a u nichž nebylo zjištěno, že opatření obcházejí, se navrhuje udělit osvobození. Příslušné nařízení Rady by mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie nejpozději do 11. května 2010. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, a zejména článek 13 uvedeného nařízení. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |Rozpočtové důsledky |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie. |2010/0078 (NLE)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 1858/2005 z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Korejské republiky bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Korejské republiky, a kterým se ukončuje šetření týkající se dovozu výrobků zasílaných z MalajsieRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:1.  POSTUP2.  Stávající opatření a předchozí šetření3.  Nařízením (ES) č. 1796/1999[2] (dále jen „původní nařízení“) Rada uložila konečné antidumpingové clo ve výši 60,4 % z dovozu ocelových lan a kabelů („OLK“) pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“). Uvedená opatření budou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla původním nařízením uložena opatření, bude dále uváděno jako „původní šetření“.4.  Poté, co bylo v roce 2004 zjištěno, že jsou původní opatření obcházena překládkou OLK pocházejících z Číny v Maroku v souladu s článkem 13 základního nařízení, byla opatření rozšířena nařízením Rady (ES) č. 1886/2004[3] na dovoz stejných OLK zasílaných z Maroka. Obdobně poté, co bylo na základě šetření podle článku 13 základního nařízení zjištěno, že dochází k obcházení původních opatření při dovozu z Ukrajiny přes Moldavsko, byla opatření rozšířena nařízením Rady (ES) č. 760/2004[4] na dovoz stejných ocelových lan a kabelů odesílaných z Moldavska.5.  Nařízením (ES) č. 1858/2005[5] Rada na základě přezkumu nařízení před pozbytím platnosti (dále jen „přezkum nařízení před pozbytím platnosti“) v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila konečné antidumpingové clo z dovozu OLK pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky, a to na úrovni původních opatření. Takto uložené clo tudíž zůstává v platnosti a dále bude uváděno jako „platná opatření“.6.  Žádost7.  Dne 29. června 2009 obdržela Komise podle čl. 13 odst. 3 základního nařízení žádost o prošetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených na OLK pocházející z Čínské lidové republiky. Žádost předložil styčný výbor Evropského svazu výrobního odvětví ocelových lan (Liaison Committee of the EU Wire Rope Industries, EWRIS) jménem výrobců ocelových lan a kabelů v Unii (dále jen „žadatel“).8.  Žádost uváděla, že po uložení antidumpingových opatření došlo k významné změně ve struktuře obchodu týkajícího se vývozu z ČLR, Korejské republiky a Malajsie do Unie, pro kterou kromě uložení platných opatření neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Tato změna struktury obchodu byla údajně důsledkem překládky OLK pocházejících z ČLR v Korejské republice a Malajsii.9.  Žádost dále uváděla, že vyrovnávací účinky platných opatření jsou oslabovány jak z hlediska množství, tak ceny. Kromě toho existuje dostatek důkazů, že se tento zvýšený dovoz z Korejské republiky a Malajsie uskutečnil za ceny značně nižší, než je cena nezpůsobující újmu stanovená při původním šetření.10.  Na závěr žadatel uvedl, že ceny OLK zasílaných z Korejské republiky a Malajsie byly dumpingové ve vztahu k běžné hodnotě, která byla stanovena pro obdobný výrobek během původního šetření.11.  Zahájení12.  Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné přesvědčivé důkazy pro zahájení šetření podle článku 13 základního nařízení, zahájila Komise šetření nařízením (ES) č. 734/2009[6] (dále jen „zahajovací nařízení“). Podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení Komise zahajovacím nařízením rovněž nařídila celním orgánům, aby evidovaly dovoz OLK zasílaných z Korejské republiky a Malajsie.13.  Šetření14.  Komise úředně uvědomila orgány ČLR, Korejské republiky a Malajsie, výrobce/vývozce a obchodníky v těchto zemích, dovozce v Unii, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a žádající výrobní odvětví Unie o zahájení šetření. Výrobcům/vývozcům v ČLR, Korejské republice a Malajsii známým Komisi z žádosti či prostřednictvím misí Korejské republiky a Malajsie při Evropské unii nebo těm, kteří se přihlásili ve lhůtách uvedených v čl. 3 odst. 1 zahajovacího nařízení, byly zaslány dotazníky. Dotazníky byly rovněž zaslány obchodníkům v Korejské republice a Malajsii a dovozcům v Unii uvedeným v žádosti. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby písemně předložily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení.15.  Přihlásilo se patnáct výrobců/vývozců a dva obchodníci z Korejské republiky, dva výrobci/vývozci z Malajsie, pět výrobců/vývozců z Číny, dva dovozci ve spojení, deset z Unie, kteří nejsou ve spojení, a Sdružení evropských dovozců ocelových lan. Několik dalších společností prohlásilo, že se nezabývají výrobou ani vývozem výrobku, který je předmětem šetření.16.  Následující společnosti poskytly odpovědi na dotazník a následně byly v jejich prostorách provedeny ověřovací návštěvy:Výrobci/vývozci v Korejské republice:-  Bosung Wire Rope Co, Ltd., Kimhae-Si,-  Chung Woo Rope Co., Ltd., Busan,-  CS Co., Ltd, Yangsan-City,-  Cosmo Wire Ltd., Ulsan,-  Dae Heung Industrial Co., Ltd., Haman – Gun,-  DSR Wire Corp., Suncheon-City a její společnost ve spojení DSR Corp., Busan,-  Goodwire Mfg., Co., Ltd., Yangsan-city,-  Kiswire Ltd., Soul,-  Line Metal Co., Ltd., Changnyoung-Gun,-  Manho Rope & Wire Ltd., Busan,-  Shin Han Rope Co., Ltd, Incheon,-  Ssang Yong Cable Mfg. Co., Ltd, Busan,-  Young Heung Iron & Steel Co., Changwon CityObchodník v Korejské republice:-  Trion Co Ltd., BusanVýrobci/vývozci v Malajsii:-  Kiswire Sdn. Bhd., Johor Bahru,-  Southern Wire Industries (M) Sdn. Bhd., Shah Alam, SelangorVýrobci/vývozci v ČLR:-  Qingdao DSR, Qingdao,-  Kiswire Qingdao Ltd., Qingdao,-  Young Heung (TAICANG) Steel Wire Rope Co., Ltd., Tai Cang CityDovozci ve spojení:-  Kiswire Europe, Nizozemsko,-  Verope AG, Švýcarsko .-  Období šetření-  Období šetření trvalo od 1. července 2008 do 30. června 2009 (dále jen „OŠ“). Pro vyšetření údajné změny ve struktuře obchodu byly shromážděny údaje za období od roku 1999 do konce období šetření.-  VÝSLEDKY ŠETŘENÍ-  Obecné úvahy-  V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení byla existence obcházení posouzena prostřednictvím postupné analýzy, jejímž účelem bylo zjistit, zda dochází ke změně ve struktuře obchodu mezi třetími zeměmi a Unií, zda je tato změna způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, zda existují důkazy o újmě nebo o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny cenami a/nebo množstvím obdobného výrobku, a zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě určené dříve pro obdobný výrobek, v případě nutnosti v souladu s článkem 2 základního nařízení.-  Dotčený výrobek a obdobný výrobek-  Jak bylo definováno při původním šetření, dotčeným výrobkem jsou ocelová lana a kabely včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm (v terminologii výrobního odvětví jsou často označovány jako OLK), které pocházejí z Čínské lidové republiky a v současné době spadají pod kódy KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (dále jen „dotčený výrobek“).-  Šetřeným výrobkem jsou ocelová lana a kabely včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, zasílané z Korejské republiky a Malajsie, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Korejské republiky a Malajsie (dále jen „šetřený výrobek“), které v současné době spadají pod stejné kódy KN jako dotčený výrobek.-  Z šetření je patrné, že OLK vyvážené do Unie z ČLR a OLK zasílané do Unie z Korejské republiky a Malajsie mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti a stejné použití, a tudíž jsou považovány za obdobné výroby ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.-  Míra spolupráce a stanovení objemu obchodu-  Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění, do spolupráce se poskytnutím odpovědí na dotazník zapojilo čtrnáct vývozců/výrobců v Korejské republice, jeden korejský obchodník, dva vyvážející výrobci v Malajsii a tři vyvážející výrobci v Číně.Korejská republika17.  Jedna korejská společnost po poskytnutí odpovědi oznámila Komisi, že vyhlásila úpadek, a tudíž ukončuje spolupráci.18.  V případě jiné korejské společnosti bylo zjištěno, že je potřebné uplatňovat čl. 18 odst. 1, a to z důvodů vysvětlených níže ve 47. bodě odůvodnění.19.  Spolupracující korejští vyvážející výrobci pokryli během období šetření 81 % celkového vývozu z Koreje do Unie, jak je uvedeno v databázi COMEXT. Ačkoli byla spolupráce intenzivní, spolupracující výrobci/vývozci tudíž nepokryli celkový objem vývozu OLK z Korejské republiky v plném rozsahu. Celkové objemy vývozu tudíž vycházely z databáze COMEXT.Malajsie20.  V Malajsii jsou známi dva výrobci. Celková množství vývozu dvou spolupracujících společností v Malajsii přesáhla objem dovozu šetřeného výrobku zaznamenaný v databázi COMEXT. Z toho důvodu se mělo za to, že vyvážející výrobci odrážejí celkový vývoz OLK z Malajsie do Unie.21.  Žadatel tvrdil, že údaje z databáze COMEXT nejsou spolehlivé a proto celkový objem dovozu z Malajsie do Evropské unie by neměl být stanoven na tomto základě. Během šetření byly údaje o dovozu nicméně podrobeny křížové kontrole s oficiálními malajskými statistikami a s ověřenými vyplněnými dotazníky. Tato analýza neukázala, že by skutečný vývoz z Malajsie byl vyšší než vývoz uváděný spolupracujícími malajskými společnostmi. Argument žadatele tedy musel být odmítnut.Čínská lidová republika22.  Úroveň spolupráce výrobců/vývozců v ČLR byla nízká a odpověď na dotazník poskytli pouze tři vývozci/výrobci. Kromě toho žádná z těchto společností nevyvážela dotčený výrobek do Unie a pouze ve velmi malém množství do Malajsie. Vývoz spolupracujících společností pokrýval 41 % celkového vývozu z Číny do Korejské republiky. Proto nebylo možné na základě informací poskytnutých spolupracujícími stranami rozumně určit objemy vývozu OLK z ČLR.23.  Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo nutné založit zjištění týkající se dovozu OLK do Unie a vývozu OLK z ČLR do Korejské republiky a Malajsie zčásti na faktech dostupných v souladu s článkem 18 základního nařízení. Ke stanovení celkových objemů dovozu z ČLR do Unie byly použity údaje z databáze COMEXT. Ke stanovení celkového dovozu do Korejské republiky a Malajsie z ČLR byly použity čínské, korejské a malajské vnitrostátní statistické údaje. Údaje byly podrobeny křížové kontrole mezi různými statistickými zdroji a potvrzeny jinými statistickými databázemi, např. Global Trade Atlas, China Export Database a údaji poskytnutými celními orgány Korejské republiky a Malajsie.24.  Objem dovozu zaznamenaný v korejských, malajských a čínských statistických údajích zahrnoval větší skupinu výrobků, než je dotčený výrobek nebo šetřený výrobek. Z toho důvodu byly statistické údaje odpovídajícím způsobem upraveny na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření.25.  Změna struktury obchoduDovoz OLK do Unie26.  Dovoz OLK z Číny do Unie po uložení opatření v roce 1999 nejprve klesl téměř na nulu. Po postupném nárůstu mezi roky 2003 a 2006 – v roce 2006 dosáhl dovoz vrcholu na úrovni 8 656 tun – se vývoj obrátil a dovážená množství mezi rokem 2006 a obdobím šetření znovu klesla o více než 40 %.27.  Na druhé straně celkový dovoz korejských OLK do Unie mezi roky 1999 a 2008 výrazně vzrostl z přibližně 11 123 tun na 48 214 tun. Roční nárůst v absolutních hodnotách byl nejvýraznější v letech 2002 a 2003 a později v letech 2006 a 2007.28.  Na základě informací uvedených ve stížnosti a informací poskytnutých misí Korejské republiky při Evropské unii se má za to, že do současného šetření byla zahrnuta převážná většina, ne-li všichni skuteční výrobci šetřeného výrobku v Koreji. Z toho důvodu se mělo za to, že vývoz nespolupracujících korejských společností do Unie, který z hlediska množství představoval přibližně 19 % celkového vývoz z Korejské republiky, uskutečňují kromě výrobců uvedených v 18. a 47. bodě odůvodnění především obchodníci.29.  Tyto společnosti v letech 2006 a 2007 viditelně zvýšily vývoz do EU. Vývoz byl v těchto letech přibližně o 20 % vyšší než v roce 2005, tedy v prvním roce, za který jsou k dispozici údaje na této úrovni. Vývoz prováděný nespolupracujícími společnostmi od roku 2008 klesá, což je třeba vnímat s ohledem na šetření prováděné v tomto období korejskými orgány, jak je uvedeno v 50. bodě odůvodnění.30.  Pokud jde o Malajsii, je jak z údajů databáze COMEXT, tak z údajů o celkovém vývozu spolupracujících společností je patrné, že vývoz z Malajsie do Unie v minulosti také soustavně rostl. Nárůst byl nejvýraznější a stabilní v období od roku 2005 do období šetření, kdy se vývoz z Malajsie do Unie zdvojnásobil.31.  V tabulce 1 jsou uvedena množství OLK dovezená z výše uvedených zemí do Unie od uložení opatření v roce 1999 do období šetření:Tabulka 1: Vývoj dovozu OLK do Unie od uložení opatřeníObjemy dovozu v tunách | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |ČLR | neuvedeno | 414 | 283 | 394 | 913 | 2 809 |Podíl na celkovém dovozu | - | 1 % | 1 % | 1 % | 2 % | 5 % |Korejská republika | 11 122 | 12 486 | 13 280 | 16 223 | 22 302 | 31 862 |Podíl na celkovém dovozu | - | 29 % | 32 % | 37 % | 47 % | 52 % |Malajsie | 2 989 | 2 366 | 4 171 | 3 371 | 4 836 | 4 426 |Podíl na celkovém dovozu | - | 5 % | 10 % | 8 % | 10 % | 7 % |Objemy dovozu v tunách | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | Období šetření |ČLR | 4 945 | 8 656 | 6 219 | 6 795 | 4 987 |Podíl na celkovém dovozu | 7 % | 11 % | 7 % | 7 % | 6 % |Korejská republika | 34 536 | 39 128 | 45 783 | 48 213 | 43 185 |Podíl na celkovém dovozu | 50 % | 50 % | 55 % | 53 % | 50 % |Korejské nespolupracující společnosti | 11 577 | 14 042 | 14 160 | 10 287 | 8 391 |Index (2005=100) | 100 | 121 | 122 | 89 | 72 |Malajsie | 5 123 | 7 449 | 8 142 | 9 685 | 10 116 |Podíl na celkovém dovozu | 7 % | 10 % | 10 % | 11 % | 12 % |Malajské spolupracující společnosti (index, 2006=100) | - | 100 | 102 | 148 | 144 |Zdroj: COMEXT, korejské statistické údaje (KITA)32.  Při pohledu na strukturu výše uvedených obchodních toků je patrné, že zejména od roku 2005 korejští a částečně malajští vývozci na trhu Unie z hlediska objemu výrazně předčili v prodeji čínské vývozce a do určité míry je nahradili.33.  Vzhledem ke globálnímu ekonomickému zpomalení, které se časově shoduje s obdobím šetření, obchodované objemy OLK mezi všemi dotčenými zeměmi klesly nebo se zpomalil jejich růst. K nejvýraznějšímu poklesu však došlo u dovozu z ČLR do Unie (-27 %).Čínský vývoz do Korejské republiky a Malajsie34.  Během stejného období je rovněž patrný dramatický nárůst vývozu ocelových lan a kabelů z Číny do Korejské republiky: z poměrně nepatrného množství v roce 1999 (2 519 tun) vzrostl v roce 2008 na 78 822 tun. K nejvýraznějšímu nárůstu došlo mezi roky 2005 a 2008, kdy dovoz vzrostl čtyřnásobně. V posledních letech byla Čína největším vývozcem OLK do Koreje a v roce 2008 představovala 89 % celkového vývoz OLK. Odhadovaný dovoz pouze dotčeného výrobku (výrobky o průměru vyšším než 3 mm) činil v roce 2008 58 885 tun.35.  Pokud jde pouze o dovoz uskutečňovaný nespolupracujícími korejskými společnostmi, lze zaznamenat tentýž dramatický nárůst, tzn. že dovoz z Číny uskutečňovaný těmito společnostmi do let 2007 a 2008 vzrostl čtyřnásobně. Ačkoli poté dovoz začal klesat, nadále značně převyšuje úroveň dovozu z roku 2005 a nadále představuje velmi významná množství.Tabulka 2: Dovoz čínských výrobků do Korejské republiky v období mezi rokem 1999 a obdobím šetřeníKorejská republika | 152 657 | 159 584 | 160 113 | 142 413 |Index | 100 | 105 | 105 | 93 |Malajsie (indexováno) | 100 | 164 | 171 | 157 |37.  Zdroj: Ověřené informace poskytnuté spolupracujícími výrobci38.  Závěr týkající se změny ve struktuře obchodu39.  Celkový pokles čínského vývozu do Unie od roku 2006 a souběžný nárůst vývozu z Korejské republiky a Malajsie a vývozu z ČLR do Korejské republiky po uložení původních opatření a zejména v období do roku 2008 představoval změnu ve struktuře obchodu mezi výše uvedenými zeměmi na jedné straně a Unií na straně druhé. V případě Korejské republiky bylo možné tento závěr vyvodit jednak globálně, a za období od roku 2005 do roku 2007 i samostatně pro nespolupracující společnosti,.40.  Byly obdrženy připomínky, v nichž se tvrdí, že nárůst vývozu korejských OLK do Unie byl v průběhu let vyrovnaný a bez náhlých nárůstů; takovýto nárůst je údajně základní podmínkou pro stanovení změny ve struktuře obchodu. Kromě toho se v připomínkách tvrdilo, že by nárůst měl být považován spíše za přirozený rozvoj korejského odvětví výroby OLK.41.  Zaprvé, v souladu s článkem 13 základního nařízení není změna ve struktuře obchodu výlučně definována jako náhlý nárůst dovozu ze země, která je předmětem šetření. Zadruhé, ze šetření je patrné, že ačkoli vývoz z Koreje do Unie v letech 2006 a 2007 výrazně vzrostl, výroba korejských výrobců byl v těchto letech vyrovnaná. Tudíž nebylo možné vyvodit závěr, že vývoj objemů vývozu z Koreje souvisel výhradně s přirozeným rozvojem korejského odvětví výroby OLK. Na závěr, převážně protikladné vývojové tendence obchodních toků z Číny do Unie a z Číny do Koreje a z Koreje do Unie od roku 2006 jasně dokládají změnu obchodních toků mezi Unií a třetími zeměmi. Proto musela být uvedená tvrzení zamítnuta.42.  Povaha obcházení43.  Ustanovení čl. 13 odst. 1 vyžaduje, aby byla změna ve struktuře obchodu způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Praktiky, zpracovatelské postupy nebo práce zahrnují mimo jiné zasílání výrobku, který je předmětem opatření, prostřednictvím třetích zemí a montáž součástí při montážní operaci v Unii nebo třetí zemi. Pro tento účel byla existence montážních operací určena v souladu s čl. 13 odst. 2 základního nařízení.Korejská republikaPřekládka44.  Z celkové analýzy konečných míst určení ocelových lan a kabelů vyrobených v Koreji či dovezených do Koreje a vyvezených z Koreje spolupracujícími a nespolupracujícími společnostmi – včetně dovozu do a z jiných zemí než ČLR a Unie – je patrné, že určité množství vývozu z Koreje do Unie mělo základ v dovozu výrobků čínského původu do Koreje, protože tento dovoz neměl zdroj v jiných třetích zemích nebo u domácích korejských výrobců.45.  Kromě toho je ze srovnání celkového vývozu OLK z Koreje – zaznamenaného v korejských statistických údajích – a ověřených informací poskytnutých spolupracujícími vyvážejícími výrobci ohledně jejich výroby zřejmé, že výroba, kterou korejští výrobci určili na vývoz (118 856 tun) byla během období šetření značně nižší než celkový vývoz z Koreje (156 440 tun). Vzhledem k intenzivní spolupráci korejských společností při tomto šetření nelze tento rozdíl vysvětlit tím, že někteří výrobci možná při šetření nespolupracovali.46.  Při šetření bylo rovněž zjištěno, že někteří dovozci v Unii získávali OLK čínského původu od korejských vývozců, kteří při stávajícím šetření nespolupracují. Tato informace byla podrobena křížové kontrole za použití korejských obchodních databází a vyšlo najevo, že přinejmenším některé z OLK vyvezených těmito nespolupracujícími společnostmi byly samozřejmě získány v Číně.47.  U spolupracujících společností bylo možné stanovit, že žádná z nich neprováděla během období šetření překládku dotčeného výrobku v Korejské republice. Některé z nich dovážely OLK z ČLR, bylo však zjištěno, že tyto výrobky byly prodávány výhradně na domácím trhu a jiných vývozních trzích.48.  U jedné společnosti bylo zjištěno, že v odpovědi na dotazník poskytla nepravdivé informace. Kromě toho byl během ověřovací návštěvy zčásti odepřen přístup k informacím. Z toho důvodu byla v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení založena zjištění týkající se této společnosti na dostupných údajích. V souladu s čl. 18 odst. 4 byla společnost zpravena o záměru nezohlednit informace, které poskytla, a byla jí poskytnuta lhůta k poskytnutí dodatečných vysvětlení.49.  Následně po poskytnutí této informace společnost uznala, že v minulosti obešla opatření prostřednictvím zfalšování původu výrobků koupených v ČLR. Na druhé straně společnost prohlásila, že informace o výrobě, prodejích a nákupech během období šetření, které předložila, jsou dostatečné, což bylo ověřeno na místě. Dále tvrdila, že by tyto informace měly postačovat k tomu, aby bylo stanoveno, že během období šetření neobcházela platná opatření.50.  Nicméně vzhledem ke skutečnosti, že tato společnost uznala, že se zapojila do postupů obcházení a navíc se snažila nepříznivě ovlivnit správné výsledky šetření, považuje se za vhodné nevzít vůbec v úvahu informace, které společnost předložila, a neosvobodit tuto společnost od rozšířených opatření, jak je uvedeno níže v 77. bodě odůvodnění.51.  Jak je vysvětleno v 18. bodě odůvodnění, jedna společnost oznámila Komisi, že vyhlásila úpadek, a ukončila spolupráci. Obdobně jako ve výše uvedeném případě bylo nutné založit zjištění týkající se této společnosti na dostupných údajích ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního nařízení.52.  Na základě těchto údajů byl formulován závěr, že ačkoli bylo zjištěno, že do překládky nebyl zapojen žádný ze spolupracujících korejských výrobců, k překládce během období šetření a předcházejících let docházelo. To se potvrdilo i zjištěními, které se týkají změn ve struktuře obchodu a jsou popsány výše ve 39. bodě odůvodnění.53.  Je třeba poznamenat, že v roce 2007 zahájil úřad OLAF šetření týkající se překládky téhož produktu v Koreji. Je známo, že korejské orgány ve stejné době provedly šetření údajného obcházení a dospěly k závěru, že několik společností, zejména obchodníků, podvádělo tím, že falšovali původ OLK dovážených z ČLR do Koreje, když výrobek zpětně vyváželi.54.  Proto byla existence překládky výrobků čínského původu v Korejské republice potvrzena.Montáž55.  U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje surovin a náklady spojené s výrobou, aby bylo v souladu s kritérii vymezenými v čl. 13 odst. 2 možné určit, zda montáž v Korejské republice představuje obcházení opatření. V žádném z případů nepředstavovaly suroviny čínského původu (válcovaný drát nebo meziprodukt) 60 % či vyšší podíl z celkové hodnoty částí konečného výrobku. Proto nebylo nutné zkoumat, zda bylo dosaženo 25% prahu přidané hodnoty, či nikoli.MalajsiePřekládka56.  Při šetření vyšlo najevo, že během období šetření nedovážel dotčený výrobek z Číny žádný ze spolupracujících výrobců v Malajsii.57.  Na základě podílu vývozu do Unie uskutečňovaného spolupracujícími společnostmi na celkovém vývozu z Malajsie do Unie zaznamenaném v databázi COMEXT lze vyvodit závěr, že nárůst dovozu z Malajsie vyplývající ze statistických údajů lze v plném rozsahu vysvětlit nárůstem vývozu uskutečňovaného spolupracujícími společnostmi. Tento závěr je posílen nárůstem celkového objemu výroby skutečných malajských výrobců ve stejném období, jak je popsáno ve 38. bodě odůvodnění.58.  Žadatel zpochybnil toto zjištění, aniž by uvedl další zdůvodnění nebo důkaz. Tento argument proto musel být odmítnut.Montáž59.  U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje surovin a náklady spojené s výrobou, aby bylo v souladu s kritérii vymezenými v čl. 13 odst. 2 možné určit, zda montáž v Malajsii představuje obcházení opatření. V žádném z případů nepředstavovaly suroviny čínského původu (válcovaný drát nebo meziprodukt) 60% či vyšší podíl z celkové hodnoty částí konečného výrobku. Proto nebylo nutné zkoumat, zda bylo dosaženo 25% prahu přidané hodnoty, či nikoli.60.  Proto bylo možné vyvodit závěr, že změna ve struktuře obchodu zaznamenaná mezi ČLR, Malajsií a Unií nebyla způsobena praktikami obcházení v Malajsii. Z toho důvodu by mělo být šetření týkající se dovozu OLK z Malajsie ukončeno.61.  Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod mimo uložení antidumpingového cla (Korejská republika)62.  Během šetření nevyšlo najevo žádné jiné dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod překládky kromě snahy vyhnout se platnému antidumpingovému clu uloženému na OLK pocházející z Číny.63.  Ohrožování vyrovnávacího účinku antidumpingového cla (nespolupracující korejské společnosti)64.  Aby bylo možné posoudit, zda dovážené výrobky z hlediska množství a cen ohrožovaly vyrovnávací účinky platných opatření uložených na dovoz OLK z Číny, byly jakožto nejlepší dostupné údaje o množstvích a cenách vývozu uskutečňovaného nespolupracujícími společnostmi použity údaje z databáze COMEXT. Takto stanovené ceny byly srovnány s úrovní pro odstranění újmy stanovenou pro výrobce v Unii při přezkumu nařízení před pozbytím platnosti.65.  Nárůst dovozu z Koreje byl vzhledem k velikosti trhu určené při přezkumu nařízení před pozbytím platnosti (99. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 1858/2005) z hlediska množství považován za významný. Odhadnutá spotřeba Unie během stávajícího období šetření obdobným způsobem poukazuje na význam tohoto dovozu. Ze srovnání úrovně pro odstranění újmy stanovené během přezkumu nařízení před pozbytím platnosti a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k výraznému prodeji pod cenou. Z toho důvodu byl vyvozen závěr, že opatření jsou oslabována z hlediska množství a cen.66.  Důkazy o dumpingu (nespolupracující korejské společnosti)67.  Na závěr, v souladu s čl. 13 odst. 1 a 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda existuje důkaz o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě určené dříve pro stejné nebo obdobné výrobky.68.  Při přezkumu před pozbytím platnosti byla běžná hodnota stanovena na základě cen v Turecku, které bylo během šetření považováno za vhodnou zemi s tržním hospodářstvím srovnatelnou s ČLR. Během stávajícího šetření bylo stanoveno, že cena válcovaného drátu, hlavního vstupu používaného při výrobě OLK, od přezkumu nařízení před pozbytím platnosti výrazně vzrostla. Z toho důvodu a vzhledem k tomu, že se vývoj cen surovin během období šetření odrazil ve vývozní ceně, bylo považováno za vhodné aktualizovat běžnou hodnotu, jak byla dříve stanovena, na základě vývoje cen surovin.69.  Bylo zjištěno, že značná část korejského vývozu pochází ze skutečné korejské výroby. Z toho důvodu byl pro účely stanovení vývozních cen z Korejské republiky, které jsou ovlivněny obcházením, brán v úvahu pouze vývoz nespolupracujících výrobců/vývozců, který vycházel z nejlepších dostupných údajů, tedy z průměrné vývozní ceny OLK během období šetření uvedené v databázi COMEXT.70.  V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy pro zohlednění rozdílů, které mají vliv na ceny a srovnatelnost cen. Odpovídajícím způsobem byly provedeny úpravy pro zohlednění rozdílů v nepřímých daních a nákladech na dopravu a pojištění vycházející z průměrných nákladů spolupracujících korejských výrobců/vývozců během období šetření.71.  V souladu s čl. 2 odst. 11 a čl. 2 odst. 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty stanovené při přezkumu nařízení před pozbytím platnosti a vážených průměrných vývozních cen v průběhu tohoto období šetření, vyjádřený jako procentní podíl ceny CIF na hranice Unie před proclením.72.  Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovených vážených průměrných vývozních cen je zřejmé, že docházelo k dumpingu.73.  OPATŘENÍ74.  Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl v souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyvozen závěr, že konečné antidumpingové clo uložené z dovozu OLK pocházejících z Číny bylo obcházeno překládkou v Korejské republice.75.  V souladu s čl. 13 odst. 1 první větou základního nařízení by platná opatření týkající se dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR měla být rozšířena na dovoz téhož výrobku zasílaného z Korejské republiky bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Korejské republiky.76.  Opatření, která mají být rozšířena, by měla být opatření stanovená v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) No 1858/2005, tedy konečné antidumpingové clo ve výši 60,4 %, které se použije na čistou cenu CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.77.  V souladu s čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že by se každé rozšířené opatření mělo vztahovat na dovoz výrobků, které vstoupily do Unie na základě celní evidence zavedené zahajovacím nařízením, by měla být z těchto evidovaných případů dovozu OLK zasílaných z Koreje vybrána cla.78.  UKONČENÍ ŠETŘENÍ PROTI MALAJSII79.  S ohledem na zjištění týkající se Malajsie by mělo být šetření možného obcházení antidumpingových opatření dovozem OLK zasílaných z Malajsie ukončeno a měla by být zastavena celní evidence dovozu OLK zasílaných z Malajsie, která byla zavedena zahajovacím nařízením.80.  Žadatel zpochybnil návrh na zastavení šetření proti Malajsii. Vzhledem k tomu, že všechny své argumenty již předložil, nebyl důvod tento návrh znovu posuzovat.81.  ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ82.  Čtrnáct společností v Korejské republice, které poskytly odpověď na dotazníky, požádalo v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření.83.  Jak je vysvětleno v 18. bodě odůvodnění, jedna z těchto společností následně ukončila spolupráci. Její žádost o osvobození podaná v souladu s čl. 13 odst. 4 tudíž musela být zamítnuta.84.  Další společnost předložila nepravdivé informace a odepřela přístup k požadovaným informacím, jak je uvedeno ve 47. bodě odůvodnění. Její žádost o osvobození podaná v souladu s čl. 13 odst. 4 tudíž nemohla být udělena.85.  Třetí společnost v Korejské republice nevyvážela výrobek ani během období šetření, ani po něm a ohledně povahy jejích operací nebylo možné vyvodit žádné závěry. Z toho důvodu nebylo možné udělit této společnosti osvobození. Pokud by však po rozšíření platných antidumpingových opatření bylo zjevné, že jsou podmínky čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 základního nařízení splněny, je možné situaci společnosti na žádost podrobit přezkumu.86.  Společnost s tím nesouhlasila a znovu podala žádost o osvobození. Neposkytla nicméně žádné nové informace nebo důkazy, které by mohly změnit výše uvedené rozhodnutí. Její žádost proto nemohla být přijata.87.  Nebylo zjištěno, že by opatření byla obcházena jinými spolupracujícími společnostmi v Korejské republice. Kromě toho, žádná ze společností žádajících o osvobození není ve spojení se společnostmi, které se podílely na obcházení. Zejména se podotýká, že čtyři dotčení výrobci jsou ve spojení se společnostmi v ČLR, na něž se vztahují původní opatření. Neexistují však žádné důkazy, že by takovéto vztahy byly navázány či využívány s cílem obcházet platná opatření uložená na dovoz výrobků pocházejících z Číny. Osvobození by tudíž mělo být uděleno všem ostatním spolupracujícím společnostem, které nejsou uvedeny v 76. až 78. bodě odůvodnění.88.  Má se za to, že je v tomto případě zapotřebí zvláštních opatření, aby se zaručilo řádné uplatnění takovýchto osvobození. Tato zvláštní opatření spočívají v požadavku předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení. Na případy dovozu, k nimž takováto faktura přiložena není, se vztahuje rozšířené antidumpingové clo použitelné pro všechny společnosti v Korejské republice, jimž nebylo uděleno osvobození.89.  Ostatní dotčení vývozci, na které se Komise v rámci tohoto řízení neobrátila a kteří hodlají podat žádost o osvobození od rozšířeného antidumpingového cla podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, budou muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla určit, zda lze osvobození udělit. Komise v takovém případě rovněž zpravidla provede ověřovací návštěvu na místě. Komisi by musela být zaslána žádost obsahující všechny příslušné informace.90.  Je-li uděleno osvobození, Komise po konzultaci s poradním výborem navrhne, aby bylo toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno. Následně bude každé udělené osvobození sledováno, aby byl zaručen soulad s podmínkami stanovenými v osvobození.91.  ZVEŘEJNĚNÍ INFORMACÍ92.  Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily. Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly zváženy. Žádný z předložených argumentů nedal podnět ke změně konečných zjištění,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. Konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1858/2005 z dovozu ocelových lan a kabelů včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, které pocházejí z Čínské lidové republiky, se rozšiřuje na dovoz ocelových lan a kabelů včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Korejské republiky, které v současné době spadají pod kódy KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (kódy TARIC 7312 10 81 13, 7312 10 83 13, 7312 10 85 13, 7312 10 89 13 a 7312 10 98 13), s výjimkou ocelových lan a kabelů vyrobených níže vyjmenovanými společnostmi:Země | Společnost | Doplňkový kód TARIC |Korejská republika | Bosung Wire Rope Co, Ltd., 972-5, Songhyun-Ri, Jinrae-Myeun, Kimhae-Si, Gyeungsangnam-Do | A969 |Chung Woo Rope Co., Ltd. 1682-4, Songjung-Dong, Gangseo-Gu, Busan | A969 |CS Co., Ltd, 287-6 Soju-Dong Yangsan-City, Kyoungnam | A969 |Cosmo Wire Ltd., 447-1, Koyeon-Ri, Woong Chon-Myon Ulju-Kun, Ulsan | A969 |Dae Heung Industrial Co., Ltd., 185 Pyunglim - Ri, Daesan-Myun, Haman – Gun, Gyungnam | A969 |DSR Wire Corp., 291, Seonpyong-Ri, Seo-Myon, Suncheon-City, Jeonnam | A969 |Kiswire Ltd., 20t h Fl. Jangkyo Bldg., 1, Jangkyo-Dong, Chung-Ku, Soul | A969 |Manho Rope & Wire Ltd., Dongho Bldg, 85-2, 4 Street Joongang-Dong, Jong-gu, Busan | A969 |Shin Han Rope CO.,LTD, 715-8, Gojan-dong, Namdong-gu, Incheon | A969 |Ssang Yong Cable Mfg. Co., Ltd, 1559-4 Song-Jeong Dong, Gang-Seo Gu, Busan | A969 |Young Heung Iron & Steel Co., Ltd, 71-1 Sin-Chon Dong, Changwon City, Gyungnam | A969 |2. Uplatnění osvobození udělených společnostem konkrétně vyjmenovaným v odstavci 1 nebo schváleným Komisí v souladu s čl. 3 odst. 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze, celním orgánům členských států. Není-li takováto faktura předložena, použije se antidumpingové clo uložené podle odstavce 1.3. Clo rozšířené podle odstavce 1 tohoto článku se vybírá z dovozu zasílaného z Korejské republiky bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Korejské republiky, celně evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 734/2009 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009, s výjimkou ocelových lan a kabelů vyrobených společnostmi, které jsou vyjmenovány v odstavci 1.4. Použijí se platná ustanovení týkající se cel.Článek 2Šetření zahájené nařízením (ES) č. 734/2009, které se týká možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením (ES) č. 1858/2005 na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem ocelových lan a kabelů zasílaných z Malajsie bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie, a celní evidence těchto případů dovozu se ukončují.Článek 31. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného podle článku 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Evropské unie a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování subjektu žádajícího o osvobození. Žádosti se zasílají na tuto adresu:Evropská komiseGenerální ředitelství pro obchodředitelství Hkancelář: N-105 04/92B - 1049 BruselBELGIEFax (32 2) 295 65 052. V souladu s čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 může Komise po konzultaci s poradním výborem prostřednictvím rozhodnutí povolit, aby byl dovoz prováděný společnostmi, jež neobcházejí antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1858/2005, osvobozen od cla rozšířeného podle článku 1.Článek 4Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 734/2009.Článek 5Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/ předsedkyněPřílohaPlatná obchodní faktura zmíněná v čl. 1 odst. 2 musí obsahovat prohlášení podepsané odpovědným pracovníkem subjektu, který fakturu vystavil, v tomto formátu:93.  Jméno a funkce odpovědného pracovníka subjektu, který obchodní fakturu vystavil.94.  Toto prohlášení: „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že (objem) [dotčený výrobek] prodávaných na vývoz do Evropské unie, jichž se týká tato faktura, bylo vyrobeno společností (název a adresa) (doplňkový kód TARIC) v (dotčená země). Prohlašuji, že údaje uvedené v této faktuře jsou úplné a správné.“95.  Datum a podpis[1] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.[2] Úř. věst. L 217, 17.8.1999, s. 1.[3] Úř. věst. L 328, 30.10.2004, s. 1.[4] Úř. věst. L 120, 24.4.2004, s. 1.[5] Úř. věst. L 299, 16.11.2005, s. 1.[6] Úř. věst. L 208, 12.8.2009, s. 7.