               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.11.2017
            COM(2017) 668 final
            2017/0301(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na Konferenci ministrů Světové obchodní organizace, pokud jde o veřejné skladové hospodářství pro účely potravinového zabezpečení, vnitrostátní podporu narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu, o omezení vývozu v oblasti zemědělství, dotace na rybolov, domácí regulaci v oblasti služeb a MSP / transparentnost regulačních opatření pro obchod se zbožím

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh rozhodnutí se týká stanovení postoje, který má být zaujat jménem Unie na 11. zasedání Konference ministrů Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) v souvislosti s možným přijetím několika rozhodnutí týkajících se rozvojového programu z Dohá. Návrh se týká: veřejného skladového hospodářství pro účely potravinového zabezpečení, vnitrostátních podpor, které narušují obchod v zemědělství, včetně podpory pro bavlnu, omezení vývozu v oblasti zemědělství, dotací na rybolov, domácí regulace v oblasti služeb a malých a středních podniků (MSP) / transparentnosti regulačních opatření pro obchod se zbožím.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace (Dohoda o WTO)

               Dohoda z Marrákeše o zřízení WTO (dále jen „Dohoda o WTO“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995. Evropská unie
                  1
                a všech 28 členských států EU jsou stranami dohody.

               2.2.Konference ministrů WTO

               Konference ministrů je nejvyšším rozhodovacím orgánem WTO a zasedá nejméně jednou za dva roky. Příští zasedání konference ministrů se bude konat v Buenos Aires v Argentině (10.–13. prosince 2017).

               2.3.Zamýšlené akty Konference ministrů WTO

               Na 11. zasedání konference ministrů mohou být přijata rozhodnutí mající právní účinky ve vztahu k 1) veřejnému skladovému hospodářství pro účely potravinového zabezpečení; 2) vnitrostátní podpoře narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu; 3) omezením vývozu v oblasti zemědělství; 4) dotacím na rybolov; 5) domácí regulaci v oblasti služeb a 6) MSP / transparentnosti regulačních opatření pro obchod se zbožím (dále jen „zamýšlené akty“).

               3.Postoj, který má být zaujat jménem unie

               Cílem tohoto návrhu je umožnit Unii, aby se na 11. zasedání konference ministrů připojila k možnému konsensu ohledně přijetí rozhodnutí majících právní účinky ve vztahu k otázkám uvedeným výše.

               Ačkoli dosud není jasné, do jaké míry a zda vůbec budou členové WTO schopni dosáhnout konsensu, postoj EU na 11. zasedání konference ministrů musí být předem stanoven Radou podle čl. 218 odst. 9 SFEU
                  2
               .

               Současný návrh zahrnuje ty otázky, o nichž bude možné přijímat rozhodnutí:

               ·Veřejné skladové hospodářství pro účely potravinového zabezpečení: cílem jednání je dohodnout se na „trvalém řešení“, kterým by se dosáhlo cíle stanoveného v ministerském rozhodnutí z Bali ze dne 7. prosince 2013 o veřejném skladovém hospodářství pro účely potravinového zabezpečení (WT/MIN(13)/38-WT/L/913), jak jej vykládá následné rozhodnutí Generální rady WTO ze dne 27. listopadu 2014 (WT/L/939) a ministerské rozhodnutí ze dne 19. prosince 2015 (WT/MIN(15)/44-WT/L/979). Takové rozhodnutí by se mohlo podobat současnému dočasnému řešení z Bali, ať už s dodatečnými podmínkami, nebo bez nich, a s rozšířenou oblastí působnosti nebo bez ní (tak, aby zahrnovalo také pozdější programy navazující na balijskou konferenci).

               ·Vnitrostátní podpora narušující obchod v zemědělství včetně podpory pro bavlnu: jednání o vnitrostátní podpoře narušující obchod jsou zakotvena v článku 20 Dohody WTO o zemědělství a jsou součástí mandátu rozvojového programu z Dohá, jak jej stanoví prohlášení ministerské konference v Dohá ze dne 14. listopadu 2001 (WT/MIN(01)/DEC/1). Ve snaze urychlit tento proces předložila EU spolu s Brazílií, Kolumbií, Peru a Uruguayí návrh (JOB/AG/99) týkající se vnitrostátní podpory narušující obchod (včetně vnitrostátní podpory narušující obchod, které je určena pro bavlnu, a veřejného skladového hospodářství pro účely potravinového zabezpečení). Výsledek, jehož by bylo možno dosáhnout na 11. zasedání konference ministrů v oblasti vnitrostátní podpory narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu, by EU měla podpořit.

               ·Omezení vývozu: jednání o posílení pravidel pro zákazy a omezení vývozu podle čl. 12 odst. 1 Dohody o zemědělství jsou zakotvena v článku 20 Dohody WTO o zemědělství a jsou součástí jednání o rozvojovém programu z Dohá. Vzhledem k významu této problematiky pro proces zemědělské reformy a pro vývoj směrem ke spravedlivému a tržně orientovanému systému obchodování se zemědělskými produkty by Unie měla výsledek v oblasti omezení vývozu podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               ·Dotace na rybolov: jednání o dotacích na rybolov jsou součástí rozvojového programu z Dohá a zrušení některých těchto dotací je uvedeno v cíli udržitelného rozvoje č. 14, dílčím cíli č. 6 („cíl 14.6“), který stanovila OSN a na němž se dohodly hlavy států v roce 2015. EU předložila WTO v souvislosti s touto otázkou návrh ((TN/RL/GEN/181/Rev.1). Jednání na toto téma probíhají a Unie by měla výsledek v této oblasti podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               ·Domácí regulace: jednání týkající se domácí regulace v oblasti služeb jsou stanovena v čl. VI odst. 4 Všeobecné dohody WTO o obchodu službami (dále jen „GATS“). V přípravách domácí regulace se v posledních měsících pokročilo; výsledkem je návrh vyjednávacího textu v konsolidovaném znění, který podpořilo přibližně 50 členů WTO (včetně EU). Navrhovaná pravidla pro domácí regulaci jsou omezena pouze na licenční a kvalifikační požadavky a řízení, jakož i na technické normy, a vztahovala by se na odvětví, v nichž byly v rámci dohody GATS přijaty závazky týkající se přístupu na trh. Jednání na toto téma probíhají a Unie by měla výsledek v této oblasti podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               ·MSP / transparentnost regulačních opatření v oblasti obchodu se zbožím: v rámci mandátu rozvojového programu z Dohá byla plánována jednání o přístupu nezemědělských produktů na trh a o necelních překážkách. V souvislosti s necelními překážkami předložila EU v roce 2017 WTO návrh „ministerského rozhodnutí o usnadnění obchodování MSP: transparentnost regulačních opatření pro obchod se zbožím“ (Ministerial Decision on Facilitating SME Trade: Transparency of Regulatory Measures for Trade in Goods) (TN/MA/W/144/Rev.3, který podporují Austrálie, Hongkong, Tchaj-wan, Singapur a Japonsko). Návrh EU by usnadnil přístup MSP k mezinárodnímu obchodu zvýšením transparentnosti (tím, že budou konečná znění textů oznamována WTO a bude vytvořena veřejná databáze), jakož i prostřednictvím osvědčených regulačních postupů (veřejnou konzultací zúčastněných stran o nových opatřeních, s rozsahem působnosti omezeným na technické překážky obchodu a sanitární a fytosanitární opatření). Jednání na toto téma probíhají a Unie by měla výsledek v této oblasti podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               Jelikož právě probíhají jednání o všech prvcích případného balíčku z Buenos Aires, Komise očekává, že Rada rozhodne o postoji EU k výsledku jednání, jakmile se situace týkající se příslušných textů dostatečně vyjasní, případně i během samotné konference ministrů.

               Tato iniciativa je plně v souladu s platnými předpisy. Podobná rozhodnutí byla vypracována pro předchozí Konference ministrů WTO, včetně nedávné 10. Konference ministrů WTO v roce 2015.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Konference ministrů WTO je orgán zřízený na základě dohody, konkrétně Dohody o WTO, který je podle čl. IV odst. 1 oprávněn přijímat rozhodnutí ve všech otázkách vztahujících se ke všem
                  mnohostranným obchodním dohodám, včetně rozhodnutí s právními účinky.

               Výše uvedené zamýšlené akty představují akty s právními účinky, jelikož mohou ovlivnit práva a povinnosti Unie.

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel, nebo má-li dvě složky, a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se týká společné obchodní politiky, jelikož do ní spadají předpokládaná možná rozhodnutí o otázkách spojených s rozvojovým programem z Dohá.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšlených aktů

               Jelikož akty Konference ministrů WTO doplní Dohodu o WTO, je vhodné je po jejich přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2017/0301 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na Konferenci ministrů Světové obchodní organizace, pokud jde o veřejné skladové hospodářství pro účely potravinového zabezpečení, vnitrostátní podporu narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu, o omezení vývozu v oblasti zemědělství, dotace na rybolov, domácí regulaci v oblasti služeb a MSP / transparentnost regulačních opatření pro obchod se zbožím

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohodu z Marrákeše o zřízení Světové obchodní organizace (dále jen „Dohodu o WTO“) Unie uzavřela rozhodnutím Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994
                  3
                a dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

               (2)Podle čl. IV odst. 1 a čl. IX odst. 1 Dohody o WTO může Konference ministrů Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) přijímat rozhodnutí na základě konsensu.

               (3)Konference ministrů WTO může na svém 11. zasedání ve dnech 10.–13. prosince 2017 přijmout rozhodnutí o veřejném skladovém hospodářství pro účely potravinového zabezpečení, vnitrostátní podpoře narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu, o omezeních vývozu v oblasti zemědělství, dotacích na rybolov, domácí regulaci v oblasti služeb a o malých a středních podnicích (MSP) / transparentnosti regulačních opatření pro obchod se zbožím.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na Konferenci ministrů WTO, pokud mohou mít tato rozhodnutí právní účinky.

               (5)Členové WTO považují 11. Konferenci ministrů WTO za konečný termín pro přijetí trvalého řešení otázky veřejného skladového hospodářství pro účely potravinového zabezpečení. Tento cíl byl stanoven v ministerském rozhodnutí z Bali ze dne 7. prosince 2013 o veřejném skladovém hospodářství pro účely potravinového zabezpečení (WT/MIN(13)/38-WT/L/913), jak bylo interpretováno a znovu potvrzeno v navazujících rozhodnutích. V této souvislosti by Unie měla podpořit nalezení trvalého řešení otázky veřejného skladového hospodářství pro účely potravinového zabezpečení za předpokladu, že se k tomuto řešení dospěje.

               (6)Jednání o vnitrostátní podpoře narušující obchod jsou zakotvena v článku 20 Dohody WTO o zemědělství a jsou spolu s podporou pro bavlnu součástí rozvojového programu z Dohá. V této souvislosti předložila EU v roce 2017 spolu s Brazílií, Kolumbií, Peru a Uruguayí návrh (JOB/AG/99) týkající se vnitrostátní podpory narušující obchod (zahrnuta je mimo jiné podpora pro bavlnu, která narušuje obchod, a veřejné skladové hospodářství). Vzhledem k významu této problematiky a k tomu, že je Unie jedním z navrhovatelů, měla by Unie výsledek v oblasti vnitrostátní podpory narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu, podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               (7)Jednání o posílení pravidel pro zákazy a omezení vývozu podle čl. 12 odst. 1 Dohody o zemědělství jsou zakotvena v článku 20 Dohody WTO o zemědělství a jsou součástí jednání o rozvojovém programu z Dohá. Vzhledem k významu této problematiky pro proces zemědělské reformy a pro vývoj směrem k spravedlivému a tržně orientovanému systému obchodování se zemědělskými produkty by Unie měla výsledek v oblasti omezení vývozu podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               (8)Jednání o dotacích na rybolov jsou součástí rozvojového programu z Dohá a zrušení některých těchto dotací bylo označeno za prioritu cíle udržitelného rozvoje č. 14, dílčího cíle č. 6 („cíl 14.6“), který stanovila OSN a na němž se dohodly hlavy států v roce 2015. Vzhledem k významu této problematiky pro obchod a udržitelný rozvoj a k tomu, že je Unie jedním z navrhovatelů, měla by Unie výsledek podpořit za předpokladu, že ho bude dosaženo.

               (9)Jednání týkající se domácí regulace v oblasti služeb jsou stanovena v čl. VI odst. 4 Všeobecné dohody WTO o obchodu službami (GATS) a jsou součástí rozvojového programu z Dohá. Výsledek jednání by mohl zahrnovat správu opatření, nezávislost, transparentnost, technické normy, vývoj opatření a zvláštní a rozdílné zacházení. Vzhledem k pokročilému stádiu diskuzí a systémovému významu přijetí rozhodnutí o této otázce, by Unie měla jako jeden z navrhovatelů podpořit výsledek za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               (10)Jednání o přístupu nezemědělských produktů na trh jsou součástí mandátu rozvojového programu z Dohá a zahrnují otázku necelních překážek. V roce 2017 EU předložila WTO návrh ministerského rozhodnutí o usnadnění obchodování MSP: Transparentnost regulačních opatření pro obchod se zbožím (Ministerial Decision on Facilitating SME Trade: Transparency of Regulatory Measures for Trade in Goods) (TN/MA/W/144/Rev.3). Toto rozhodnutí by mohlo být v úplném znění nebo s užší či širší oblastí působnosti přijato na 11. zasedání konference ministrů. Vzhledem k významu této problematiky a k tomu, že je Unie jedním z navrhovatelů, měla by Unie výsledek, jenž by vycházel z daného návrhu EU, podpořit za předpokladu, že takového výsledku bude dosaženo.

               (11)Na Konferenci ministrů WTO má být Unie podle čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii (SEU) zastoupena Komisí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 11. zasedání Konference ministrů WTO, je následující:

               postoj Unie na 11. Konferenci ministrů Světové obchodní organizace spočívá v připojení se ke konsensu dosaženému mezi členy WTO, pokud jde o přijetí rozhodnutí o veřejném skladovém hospodářství pro účely potravinového zabezpečení, vnitrostátní podpoře narušující obchod, včetně podpory pro bavlnu, o omezeních vývozu v oblasti zemědělství, dotacích na rybolov, domácí regulaci v oblasti služeb a o MSP / transparentnosti regulačních opatření pro obchod se zbožím.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     Předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1).

                     (2)
                  Pokud by měl konsensus – v rozporu se současnými očekáváními – formu mezinárodní dohody, kterou se mění Dohoda o WTO, nebo formu vícestranné mezinárodní dohody uzavřené mezi některými členy WTO, Komise by předložila nezbytné návrhy v souladu s čl. 218 odst. 6 SFEU poté, co budou tyto dokumenty přijaty a otevřeny k přijetí na 11. zasedání konference ministrů nebo dotčenými členy WTO během uvedeného zasedání konference.

                     (3)
                  Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.11.2017
            COM(2017) 666 final
            2017/0300(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko, pokud jde o technickou revizi dohody o přímém pojištění jiném než životním

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko v souvislosti s plánovaným přijetím rozhodnutí týkajícího se technické revize dohody o přímém pojištění jiném než životním (dále jen „zamýšlený akt“).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda

               Cílem Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním (dále jen „dohoda“) je nabídnout zvláštní podmínky švýcarským pobočkám pojistitelů působících v EU a naopak. Jde zejména o to, že podle dohody bude švýcarská pobočka v EU i nadále podléhat švýcarským solventnostním požadavkům, čímž budou její aktivity postaveny na stejnou úroveň jako ve Švýcarsku. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. ledna 1993.

               2.2.Smíšený výbor EU-Švýcarsko

               Dohoda zřizuje smíšený výbor složený ze zástupců Švýcarska a Evropské unie (dále jen „Smíšený výbor EU-Švýcarsko“). Rozhodnutí výboru se přijímají na základě vzájemné dohody (článek 37). Podle článku 39 a odstavce 40.3 dohody může Smíšený výbor EU-Švýcarsko změnit přílohy a protokoly dohody.

               2.3.Zamýšlený akt Smíšeného výboru EU-Švýcarsko

               Smíšený výbor EU-Švýcarsko má přijmout zamýšlený akt přiložený k navrhovanému rozhodnutí Rady. Komise doufá, že jej bude moci smíšenému výboru předložit při nejbližší příležitosti.

               Účelem zamýšleného aktu je změnit přílohy a protokoly dohody tak, aby zahrnovaly tyto revize:

               ·přizpůsobení novým solventnostním režimům založeným na riziku v EU (směrnice 2009/138/ES Solventnost II) a ve Švýcarsku (švýcarský test solventnosti nebo SST). Směrnice Solventnost II je použitelná od 1. ledna 2016 a SST vstoupil v platnost po vstupu dohody v platnost. Aktualizace dohody v tomto ohledu by zajistila, že unijní a švýcarské orgány dohledu budou uplatňovat tyto modernizované rámce v rámci dohody tak, jak činí i mimo její rámec. To je hlavním důvodem této technické revize,

               ·aktualizovat seznam právních forem přípustných pro členské státy, který je uveden v příloze III. To je důležité zejména pro členské státy, které k EU přistoupily po předchozí revizi. Komise má v úmyslu použít seznam právních forem neživotních pojišťoven obsažený v příloze III směrnice Solventnost II,

               ·aktualizace směnného kurzu eura vůči švýcarskému franku tak, aby odrážel současný směnný kurz.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko, pokud jde o zamýšlený akt, neboť ten bude pro Unii závazný.

               Zamýšlený akt se omezuje na technickou revizi stávající dohody. Je v souladu se stávajícími ustanoveními, pokud jde o zacházení s pobočkami podle směrnice 2009/138/ES. Jeho cílem je zamezit zdvojování regulatorního dohledu nad pobočkami ze strany hostitelských a domovských zemí. Komise kromě toho vyhodnotila švýcarský režim dohledu jako rovnocenný režimu EU podle směrnice 2009/138/ES.

               Důvody pro podporu technické revize dohody jsou následující:

               ·obě jurisdikce budou moci využívat své modernizované solventnostní rámce v rámci dohody. Solventnostní režimy v Unii a ve Švýcarsku byly totiž od roku 2001 změněny a výsledkem revize bude dohled založený na stejném modernizovaném solventnostním rámci založeném na riziku jak v rámci dohody, tak mimo ni ku prospěchu pojistitelů v obou jurisdikcích,

               ·seznam právních forem přípustných pro členské státy, který je uveden v dohodě, bude aktualizován, aby zahrnoval zejména přípustné právní formy pro ty členské státy, které k Unii přistoupily od roku 2001,

               ·směnný kurz eura vůči švýcarskému franku bude odrážet současný směnný kurz.

               Unijní a švýcarské orgány provedly kvantitativní studii, jež byla založena rovněž na údajích Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) a zjišťovala, kteří pojistitelé v současné době dohodu na obou stranách využívají a pro jaký objem obchodu. Studie dospěla k závěru, že dostatečný počet pojistitelů v EU a ve Švýcarsku dohodu využívá v míře dostatečné na to, aby bylo možno ji považovat za vzájemně výhodnou a hodnou zachování.

               Komise konzultovala členské státy, které proti navrhovaným revizím nevznesly námitky.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se uvádí rozhodnutí o stanovení „postojů, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah právního předpisu přijatého zákonodárcem EU“
                  1
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Smíšený výbor EU-Švýcarsko je subjekt zřízený dohodou.

               Akt, který má Smíšený výbor EU-Švýcarsko přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s článkem 39 dohody. Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž je postoj jménem Unie zaujat. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají aktualizace příloh a protokolů dohody a ustanovení, že domovské právní předpisy smluvních stran jsou slučitelné s uvedenou dohodou, což odstraňuje dvojí zátěž v oblasti dohledu. Na tomto základě bude zamýšlený akt podporovat dvoustranná ustanovení týkající se služeb neživotního pojištění mezi oběma jurisdikcemi.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2017/0300 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko, pokud jde o technickou revizi dohody o přímém pojištění jiném než životním

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním (dále jen „dohoda“) byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady 91/370/EHS
                  2
                a vstoupila v platnost dne 1. ledna 1993.

               (2)Podle článku 39 a odstavce 40.3 dohody může Smíšený výbor EU-Švýcarsko změnit přílohy a protokoly dohody.

               (3)Dne 18. července 2001 přijal Smíšený výbor EU-Švýcarsko rozhodnutí č. 1/2001
                  3
               , kterým se mění přílohy a protokoly dohody a stanoví, že domovské právní předpisy smluvních stran jsou slučitelné s uvedenou dohodou.

               (4)Na svém příštím zasedání má Smíšený výbor EU-Švýcarsko přijmout rozhodnutí o technické revizi dohody.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko, pokud jde o změny příloh a protokolů dohody a slučitelnost domovských právních předpisů s dohodou, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné.

               (6)Solventnostní režimy v Unii a ve Švýcarsku byly od roku 2001 změněny. Proto je nezbytné aktualizovat solventnostní režim uvedený v dohodě, a sladit jej tak s režimy, jež v současné době fungují v Unii a ve Švýcarsku.

               (7)Směnný kurz eura vůči švýcarskému franku by měl být změněn, aby odrážel současný směnný kurz,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko, pokud jde o navrhovanou technickou revizi dohody o přímém pojištění jiném než životním, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EU-Švýcarsko připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Věc C-399/12, Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady 91/370/EHS ze dne 20. června 1991 o uzavření dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním (Úř. věst. L 205, 27.7.1991, s. 2).

                     (3)
                  Rozhodnutí Smíšeného výboru ES-Švýcarsko č. 1/2001 ze dne 18. července 2001, kterým se mění přílohy a protokoly Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním a stanoví, že domovské právní předpisy smluvních stran jsou slučitelné s uvedenou dohodou (Úř. věst. L 291, 8.11.2001, s. 52).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.11.2017
            COM(2017) 666 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady,
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšeném výboru EU-Švýcarsko, pokud jde o technickou revizi dohody o přímém pojištění jiném než životním

               PŘÍLOHA

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-ŠVÝCARSKO
                  1
               ,

                  kterým se mění přílohy a protokoly Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním a stanoví, že domovské právní předpisy smluvních stran jsou slučitelné s uvedenou dohodou

               SMÍŠENÝ VÝBOR EU-ŠVÝCARSKO,

               s ohledem na článek 39 a odstavec 40.3 Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním (dále jen „dohoda“),

               s ohledem na rozhodnutí Smíšeného výboru ES-Švýcarsko č. 1/2001,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)K Unii přistoupily nové členské státy a jejich přistoupení vyžaduje určité technické změny přílohy III dohody.

               (2)Některá legislativní ustanovení přijatá Unií a Švýcarskem vyžadují změnu protokolů a příloh dohody.

               (3)Po přezkoumání některá legislativní ustanovení přijatá Švýcarskem změnu dohody nevyžadují.

               (4)Na základě legislativních ustanovení přijatých Švýcarskou konfederací a Unií mezi 18. červencem 2001 a [datum podpisu rozhodnutí], a aby se zohlednilo přistoupení nových členských států k Evropské unii,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda se mění takto:

               1)Směnný kurz mezi EUR a CHF se pro všechny přílohy a protokoly stanoví na 1 EUR = 1,14 CHF.

               2)Protokol č. 1 k dohodě se mění takto:

               a)článek 1 se nahrazuje tímto:

               „Článek 1

               Definice míry solventnosti

               Míra solventnosti podniků, jejichž sídlo se nachází na území Unie, je solventnostní kapitálový požadavek uvedený v článcích 100 a 101 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES* (Solventnost II) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU** (Omnibus II).

               Míra solventnosti podniků, jejichž sídlo se nachází na území Švýcarské konfederace, je cílový kapitál („Zielkapital“), který je spolu se souvisejícími pojmy, jako jsou oceňování aktiv a závazků a rizikový kapitál („Risikotragendes Kapital“) švýcarského testu solventnosti (SST), definován v zákonu o dohledu nad pojišťovnami („Versicherungsaufsichtsgesetz“)*** a v nařízení o dohledu nad pojišťovnami („Aufsichtsverordnung“)****.

               _____________________________________________________________

               *Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).

               **Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).

               ***Versicherungsaufsichtsgesetz, SR 961.01.

               ****Aufsichtsverordnung, SR 961.011.“;

               b)článek 2 se zrušuje;

               c)článek 3 se nahrazuje tímto:

               „Článek 3

               Definice garančního fondu

               Garanční fond podniků, jejichž sídlo se nachází na území Unie, je minimální kapitálový požadavek uvedený v článcích 128 a 129 směrnice Solventnost II ve znění směrnice Omnibus II.

               Garanční fond podniků, jejichž sídlo se nachází na území Švýcarské konfederace, je minimální kapitál (nejnižší intervenční úroveň) ve švýcarském testu solventnosti.“;

               d)článek 4 se zrušuje.

               (1)Seznam přípustných právních forem v části B přílohy III dohody by měl být nahrazen seznamem v části A přílohy III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
                  2
               .

               Článek 2

               S dohodou jsou slučitelné tyto akty Unie:

               –směrnice 2009/138/ES („Solventnost II“) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU („Omnibus II“)
                  3
               ,

               –nařízení Komise v přenesené pravomoci 2015/35 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 17. ledna 2015
                  4
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/460 o schvalování interního modelu ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2015
                  5
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/462 o postupech pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2015
                  6
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/461 o postupu společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2015
                  7
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/498 o postupu schválení použití parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny ze strany orgánu dohledu ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. března 2015
                  8
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/500 o postupech, které mají být použity pro schvalování žádosti o uplatnění vyrovnávací úpravy ze strany orgánů dohledu, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. března 2015
                  9
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/499 o postupech, které mají být použity pro udělování schválení ze strany orgánů dohledu k použití položek doplňkového kapitálu, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. března 2015
                  10
               ,

               –rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1602 o rovnocennosti solventnostních a obezřetnostních režimů pro pojišťovny a zajišťovny platných ve Švýcarsku ve znění zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie dne 24. září 2015
                  11
               ,

               –rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 o dočasné rovnocennosti solventnostních režimů platných v Austrálii, na Bermudách, v Brazílii, Kanadě, Mexiku a Spojených státech amerických ve znění zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. prosince 2015
                  12
               ,

               –nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/467, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, pokud jde o výpočet regulatorních kapitálových požadavků pro několik tříd aktiv pojišťoven a zajišťoven, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 1. dubna 2016
                  13
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2011 o seznamech regionálních vlád a místních orgánů, u kterých se s expozicemi zachází jako s expozicemi vůči centrální vládě v souladu se směrnicí 2009/138/ES, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  14
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2016 o akciovém indexu pro symetrickou úpravu standardního akciového kapitálového požadavku ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  15
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2017 o upravených faktorech k výpočtu kapitálového požadavku k měnovému riziku v případě měn vázaných na euro ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  16
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2013 o standardních odchylkách u systémů vyrovnávání zdravotních rizik ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  17
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2014 o postupech a šablonách pro předkládání informací orgánu dohledu nad skupinou a pro výměnu informací mezi orgány dohledu ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  18
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2012 o postupech pro rozhodování o uložení, výpočtu a zrušení navýšení kapitálového požadavku ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  19
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2015 o postupech pro posuzování externích úvěrových hodnocení ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015
                  20
               ,

               –rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/310 o rovnocennosti solventnostního režimu pro pojišťovny a zajišťovny platného v Japonsku ve znění zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie dne 4. března 2016
                  21
               ,

               –rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/309 o rovnocennosti režimu dohledu nad pojišťovnami a zajišťovnami platného na Bermudách a o změně rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 ve znění zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie dne 4. března 2016
                  22
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2450 – podávání zpráv pro účely dohledu: šablony pro předkládání informací ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 31. prosince 2015
                  23
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2452 – zpráva o solventnosti a finanční situaci ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 31. prosince 2015
                  24
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2451 – zveřejňování informací orgány dohledu ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 31. prosince 2015
                  25
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/165 o výpočtu technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 1. ledna do 30. března 2016 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. února 2016
                  26
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/869 o výpočtu technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. března do 29. června 2016 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 3. června 2016
                  27
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1376 o výpočtu technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. června do 29. září 2016 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 18. srpna 2016
                  28
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1630 o postupech k uplatnění přechodného opatření na podmodul akciového rizika ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. září 2016
                  29
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1800 o přidělování úvěrových hodnocení od externích ratingových agentur podle stupnice úvěrového hodnocení ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. října 2016
                  30
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1868, kterým se mění a opravuje prováděcí nařízení (EU) 2015/2450 o šablonách pro předkládání informací orgánům dohledu, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 21. října 2016
                  31
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1976, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. září do 30. prosince 2016, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 16. listopadu 2016
                  32
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/309, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. prosince 2016 do 30. března 2017, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 28. února 2017
                  33
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/812, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. března do 29. června 2017, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 18. května 2017
                  34
               ,

               –nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/1542, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, pokud jde o výpočet regulatorních kapitálových požadavků pro některé třídy aktiv pojišťoven a zajišťoven (infrastrukturní společnosti), ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 14. září 2017
                  35
               ,

               –prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1421, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. června do 29. září 2017 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu, ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 14. září 2017
                  36
               .

               S dohodou jsou slučitelné tyto právní předpisy Švýcarské konfederace:

               –zákon o dohledu nad pojišťovnami (SR 961.01)
                  37
               ,

               –nařízení o dohledu nad pojišťovnami (SR 961.011)
                  38
               .

               V XX dne […].

                     Za smíšený výbor

                     předseda/předsedkyně
                     […]

                     (1)
                  Dříve Smíšený výbor ES-Švýcarsko.

                     (2)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II), (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).

                     (3)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).

                     (4)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci 2015/35/EU ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 12, 17.1.2015, s. 1).

                     (5)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/460 ze dne 19. března 2015 o schvalování interního modelu (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 13).

                     (6)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/462 ze dne 19. března 2015 o postupech pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 23).

                     (7)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/461 ze dne 19. března 2015 o postupu společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 19).

                     (8)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/498 ze dne 24. března 2015 o postupu schválení použití parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny ze strany orgánu dohledu (Úř. věst. L 79, 25.3.2015, s. 8).

                     (9)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/500 ze dne 24. března 2015 o postupech, které mají být použity pro schvalování žádosti o uplatnění vyrovnávací úpravy ze strany orgánů dohledu (Úř. věst. L 79, 25.3.2015, s. 18).

                     (10)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/499 ze dne 24. března 2015 o postupech, které mají být použity pro udělování schválení ze strany orgánů dohledu k použití položek doplňkového kapitálu (Úř. věst. L 79, 25.3.2015, s. 12).

                     (11)
                  Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1602 ze dne 5. června 2015 o rovnocennosti solventnostních a obezřetnostních režimů pro pojišťovny a zajišťovny platných ve Švýcarsku (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 95).

                     (12)
                  Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 ze dne 12. června 2015 o dočasné rovnocennosti solventnostních režimů platných v Austrálii, na Bermudách, v Brazílii, Kanadě, Mexiku a Spojených státech amerických (Úř. věst. L 323, 9.12.2015, s. 22).

                     (13)
                  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/467 ze dne 30. září 2015, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, pokud jde o výpočet regulatorních kapitálových požadavků pro několik tříd aktiv pojišťoven a zajišťoven (Úř. věst. L 85, 1.4.2016, s. 6).

                     (14)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2011 ze dne 11. listopadu 2015 o seznamech regionálních vlád a místních orgánů, u kterých se s expozicemi zachází jako s expozicemi vůči centrální vládě v souladu se směrnicí 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 3).

                     (15)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2016 ze dne 11. listopadu 2015 o akciovém indexu pro symetrickou úpravu standardního akciového kapitálového požadavku (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 18).

                     (16)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2017 ze dne 11. listopadu 2015 o upravených faktorech k výpočtu kapitálového požadavku k měnovému riziku v případě měn vázaných na euro (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 21).

                     (17)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2013 ze dne 11. listopadu 2015 o standardních odchylkách u systémů vyrovnávání zdravotních rizik (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 9).

                     (18)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2014 ze dne 11. listopadu 2015 o postupech a šablonách pro předkládání informací orgánu dohledu nad skupinou a pro výměnu informací mezi orgány dohledu (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 11).

                     (19)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2012 ze dne 11. listopadu 2015 o postupech pro rozhodování o uložení, výpočtu a zrušení navýšení kapitálového požadavku (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 5).

                     (20)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2015 ze dne 11. listopadu 2015 o postupech pro posuzování externích úvěrových hodnocení (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 16).

                     (21)
                  Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/310 ze dne 26. listopadu 2015 o rovnocennosti solventnostního režimu pro pojišťovny a zajišťovny platného v Japonsku (Úř. věst. L 58, 4.3.2016, s. 55).

                     (22)
                  Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/309 ze dne 26. listopadu 2015 o rovnocennosti režimu dohledu nad pojišťovnami a zajišťovnami platného na Bermudách a o změně rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 (Úř. věst. L 58, 4.3.2016, s. 50).

                     (23)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2450 ze dne 2. prosince 2015 – podávání zpráv pro účely dohledu: šablony pro předkládání informací (Úř. věst. L 347, 31.12.2015, s. 1).

                     (24)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2452 ze dne 2. prosince 2015 – zpráva o solventnosti a finanční situaci (Úř. věst. L 347, 31.12.2015, s. 1285).

                     (25)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2451 ze dne 2. prosince 2015 – zveřejňování informací orgány dohledu (Úř. věst. L 347, 31.12.2015, s. 1224).

                     (26)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/165 ze dne 5. února 2016 o výpočtu technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 1. ledna do 30. března 2016 (Úř. věst. L 32, 9.2.2016, s. 31).

                     (27)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/869 ze dne 27. května 2016 o výpočtu technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. března do 29. června 2016 (Úř. věst. L 147, 3.6.2016, s. 1).

                     (28)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1376 ze dne 8. srpna 2016 o výpočtu technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. června do 29. září 2016 (Úř. věst. L 224, 18.8.2016, s. 1).

                     (29)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1630 ze dne 9. září 2016 o postupech k uplatnění přechodného opatření na podmodul akciového rizika (Úř. věst. L 243, 10.9.2016, s. 1).

                     (30)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1800 ze dne 11. října 2016 o přidělování úvěrových hodnocení od externích ratingových agentur podle stupnice úvěrového hodnocení (Úř. věst. L 275, 12.10.2016, s. 19).

                     (31)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1868 ze dne 20. října 2016, kterým se mění a opravuje prováděcí nařízení (EU) 2015/2450 o šablonách pro předkládání informací orgánům dohledu, (Úř. věst. L 286, 21.10.2016, s. 35).

                     (32)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1976 ze dne 10. listopadu 2016, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. září do 30. prosince 2016 (Úř. věst. L 309, 16.11.2016, s. 1).

                     (33)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/309 ze dne 23. února 2017, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. prosince 2016 do 30. března 2017 (Úř. věst. L 53, 28.2.2017, s. 1).

                     (34)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/812 ze dne 15. května 2017, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. března do 29. června 2017 (Úř. věst. L 126, 18.5.2017, s. 1).

                     (35)
                  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/1542 ze dne 8. června 2017, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, pokud jde o výpočet regulatorních kapitálových požadavků pro některé třídy aktiv pojišťoven a zajišťoven (infrastrukturní společnosti), (Úř. věst. L 236, 14.9.2017, s. 14).

                     (36)
                  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1421 ze dne 2. srpna 2017, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. června do 29. září 2017 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 204, 5.8.2017, s. 7).

                     (37)
                  Versicherungsaufsichtsgesetz, SR 961.01.

                     (38)
                  Aufsichtsverordnung, SR 961.011.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 19.2.2018
            COM(2018) 74 final
            2018/0036(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se stanoví podmínky pro účast Marockého království na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Dne 30. května 2017 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání jménem Unie s Marockým královstvím („Maroko“) o mezinárodní dohodě mezi Unií a Marokem, kterou se stanoví podmínky pro účast Maroka na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“).

                  V souladu s podmínkami zmocňujícího rozhodnutí Rady mohla být jednání zahájena teprve po přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), realizovaném společně několika členskými státy.

                  Jednání byla zahájena dne 26. června 2017 a úspěšně uzavřena dne 22. ledna 2018, kdy hlavní vyjednavači budoucích stran parafovali znění předlohy dohody. Předloha dohody připojená k tomuto návrhu je v souladu se směrnicemi pro vyjednávání vydanými Radou. Dohoda především stanoví, že podmínky pro účast Maroka na iniciativě PRIMA jsou stanoveny v rozhodnutí (EU) 2017/1324
                     1
                  , a přímo odkazuje na tento legislativní akt Unie.

                  K zajištění ochrany finančních zájmů Unie, zejména pokud jde o pravomoci Komise, Evropského úřadu pro boj proti podvodům, Účetního dvora a prováděcí struktury PRIMA (PRIMA-IS) při provádění auditů a šetření v souladu s platnými právními předpisy Unie, dohoda konkrétně odkazuje na příslušná ustanovení rozhodnutí (EU) 2017/1324 a ukládá stranám, aby poskytly veškerou nezbytnou pomoc, která zajistí jejich provádění. Budoucí dohoda kromě toho stanoví, že strany musí dohodnout podrobná ujednání o pomoci, neboť tato ujednání jsou podstatná pro jejich spolupráci v rámci této dohody.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Jak je rovněž uvedeno ve zprávě o posouzení dopadů iniciativy PRIMA
                     2
                  , otevření iniciativy PRIMA pro účast třetích zemí, jako je Maroko, je v souladu s cíli mezinárodní spolupráce v oblasti výzkumu a inovací uvedenými ve sdělení Komise z roku 2012 nazvaném „Zaměření mezinárodní spolupráce EU v oblasti výzkumu a inovací a její posílení: Strategický přístup“
                     3
                   a v rámcovém programu Horizont 2020, který podporuje spolupráci se třetími zeměmi v oblasti vědy, technologií a inovací v zájmu řešení celosvětových společenských úkolů a podpory vnějších politik Unie. Tato dohoda je rovněž v souladu se stávající Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé
                     4
                  , která stanoví vědeckou, technickou a technologickou spolupráci mezi Unií a Marokem, a Dohodou o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím
                     5
                  , jež stimuluje spolupráci mezi oběma stranami při vědeckých a technologických činnostech v oblastech společného zájmu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Realizace iniciativy PRIMA v úzké spolupráci s třetími zeměmi, jako je Maroko, je rovněž relevantní a konzistentní s ostatními politikami Unie, jako jsou migrační politika, rozvojová politika a politika sousedství.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

                  Návrh rozhodnutí Rady vychází z článku 186 a čl. 218 odst. 6 písm. a) bodu v) Smlouvy o fungování Evropské unie.

               S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise navrhuje, aby Rada uzavřela tuto dohodu jménem Unie.

               2018/0036 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se stanoví podmínky pro účast Marockého království na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 186 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324
                  6
                stanoví účast Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“), realizovaném společně několika členskými státy.

               (2)Marocké království („Maroko“) vyjádřilo přání připojit se jako zúčastněný stát k iniciativě PRIMA, a to za stejných podmínek jako členské státy a země přidružené k programu Horizont 2020, které se účastní iniciativy PRIMA.

               (3)V souladu s čl. 1 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2017/1324 se Maroko má stát státem účastnícím se iniciativy PRIMA s výhradou uzavření mezinárodních dohod o vědeckotechnické spolupráci s Unií, v nichž budou stanoveny podmínky jeho účasti na iniciativě PRIMA.

               (4)V souladu s rozhodnutím Rady <XXX>
                  7
                byla Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se stanoví podmínky pro účast Marockého království na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), podepsána jménem Unie dne XX 20XX s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.

               (5)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se stanoví podmínky pro účast Marockého království na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), se schvaluje jménem Unie.

               Znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady určí osobu zmocněnou učinit jménem Unie oznámení stanovené čl. 5 odst. 2 dohody vyjadřující souhlas Unie být touto dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost [dnem přijetí].

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 ze dne 4. července 2017 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“), realizovaném společně několika členskými státy (Úř. věst. L 185, 18.7.2017, s. 1).

                     (2)

                        SWD(2016) 332 final, 18.10.2016.

                     (3)

                        COM(2012) 497 final.

                     (4)

                        Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.

                     (5)

                        Úř. věst. L 37, 10.2.2004, s. 9.

                     (6)

                        Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 ze dne 4. července 2017 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“), realizovaném společně několika členskými státy (Úř. věst. L 185, 18.7.2017, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne19.2.2018
            COM(2018) 74 final
            PŘÍLOHA

            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se stanoví podmínky pro účast Marockého království na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)

               PŘÍLOHA

               Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se stanoví podmínky pro účast Marockého království na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)

               Evropská unie (dále jen „Unie“)

               na jedné straně

               a

               Marocké království (dále jen „Maroko“)

               na straně druhé

               (dále jen „strany“)

               vzhledem k tomu, že Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, která vstoupila v platnost dne 1. března 2000, stanoví vědeckotechnickou spolupráci,

               vzhledem k tomu, že Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím, která vstoupila v platnost dne 14. března 2015, stanoví formální rámec pro spolupráci stran v oblasti vědeckého a technologického výzkumu,

               vzhledem k tomu, že proces vedoucí ke vzniku iniciativy PRIMA začal na Evropsko-středomořské konferenci o vědě, technologiích a inovacích v Barceloně v roce 2012, kde se účastníci dohodli na vytvoření obnoveného partnerství v oblasti výzkumu a inovací založeného na zásadách společné odpovědnosti, společného zájmu a sdílení přínosů,

               vzhledem k tomu, že Maroko hraje v tomto procesu aktivní úlohu a že dopisem ze dne 26. září 2014 oficiálně vyjádřilo závazek poskytnout na iniciativu PRIMA finanční příspěvek,

               vzhledem k tomu, že byl Evropské komisi několika členskými státy EU a třetími zeměmi, mezi nimiž bylo i Maroko, v prosinci 2014 předložen návrh na „společný program PRIMA“,

               vzhledem k tomu, že rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), realizovaném společně několika členskými státy, upravuje podmínky pro účast členských států EU a zemí přidružených k programu Horizont 2020, které jsou státy účastnícími se iniciativy, zejména jejich finanční povinnosti a účast v řídicích strukturách iniciativy,

               vzhledem k tomu, že podle podmínek rozhodnutí (EU) 2017/1324 se Maroko má stát státem účastnícím se iniciativy PRIMA s výhradou uzavření mezinárodní dohody o vědeckotechnické spolupráci s Unií, v níž budou stanoveny podmínky jeho účasti na iniciativě PRIMA,

               vzhledem k tomu, že Maroko vyjádřilo přání připojit se jako zúčastněný stát k iniciativě PRIMA, a to za stejných podmínek jako členské státy a země přidružené k programu Horizont 2020, které se účastní iniciativy PRIMA,

               vzhledem k tomu, že je nezbytná mezinárodní dohoda mezi Unií a Marokem, aby se upravily práva a povinnosti Maroka jako státu účastnícího se iniciativy PRIMA,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Účel

               Účelem této dohody je stanovit podmínky pro účast Maroka na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA).

               Článek 2

               Podmínky účasti Maroka na iniciativě PRIMA

               Podmínkami pro účast Maroka na iniciativě PRIMA jsou podmínky stanovené v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), realizovaném společně několika členskými státy. Strany dodržují povinnosti stanovené uvedeným rozhodnutím a přijímají vhodná opatření, zejména poskytují veškerou nezbytnou pomoc k zajištění uplatňování čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 a 4 uvedeného rozhodnutí. Podrobná ujednání ohledně pomoci si strany dohodnou mezi sebou, neboť tato ujednání jsou podstatná pro jejich spolupráci v rámci této dohody.

               Článek 3

               Územní působnost

               Územní působností této dohody je územní působnost stanovená v Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé.

               Článek 4

               Podpis a prozatímní provádění

               Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne podpisu.

               Článek 5

               Vstup v platnost a doba platnosti

               1. Tuto dohodu schválí strany v souladu se svými postupy.

               2. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si obě strany diplomatickou cestou vzájemně oznámí, že postupy uvedené v prvním odstavci jsou ukončeny.

               3. Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu, po kterou platí rozhodnutí (EU) 2017/1324, ledaže kterákoli ze stran ukončí její platnost v souladu s článkem 6.

               Článek 6

               Ukončení platnosti

               1. Každá strana může platnost dohody kdykoli ukončit písemným oznámením druhé straně, v němž ji informuje o svém úmyslu platnost dohody ukončit.

               Ukončení platnosti nabývá účinku šest měsíců po dni, kdy je písemné oznámení doručeno adresátovi.

               2. Projekty a činnosti probíhající v době ukončení platnosti této dohody pokračují do jejich dokončení v souladu s podmínkami stanovenými touto dohodou.

               3. Jakékoli jiné důsledky ukončení platnosti upraví strany společnou dohodou.

               Článek 7

               Řešení sporů

               Postup pro řešení sporů stanovený v článku 86 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé se použije na všechny spory týkající se uplatňování nebo výkladu této dohody.

               ****

               Tato dohoda je sepsána ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, arabském, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 17.9.2018
            COM(2018) 642 final
            2018/0333(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Evropském výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu a v Ústřední komisi pro plavbu na Rýně k přijetí norem týkajících se odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o stanovení postoje, který má být jménem Unie zaujat na zasedání Evropského výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu (CESNI) dne 8. listopadu 2018 a na plenárním zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně v souvislosti se zamýšleným přijetím evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Revidovaná úmluva pro plavbu na Rýně

               Revidovaná úmluva pro plavbu na Rýně ze dne 17. října 1868 stanoví právní rámec upravující využití Rýna jako vnitrozemské plavební cesty a stanoví pravomoci Ústřední komise pro plavbu na Rýně. Verze úmluvy, která je v současnosti platná, byla výsledkem

                  úmluvy ze dne 20. listopadu 1963

               , která vstoupila v platnost dne 14. dubna 1967.

               Smluvními stranami revidované úmluvy pro plavbu na Rýně jsou dnes čtyři členské státy (Belgie, Francie, Německo a Nizozemsko) a Švýcarsko.

               2.2.Ústřední komise pro plavbu na Rýně a výbor CESNI

               Ústřední komise pro plavbu na Rýně je mezinárodní organizace, jejímž posláním je realizovat iniciativy zaměřené na zaručení svobody plavby na Rýně a podporovat plavbu na Rýně.  Plenární zasedání se konají dvakrát do roka. Účastní se jich zástupci členských států Ústřední komise pro plavbu na Rýně. Plenární zasedání je rozhodovací orgán Ústřední komise pro plavbu na Rýně. Přijímá usnesení ústřední komise. Každý stát má jeden hlas a rozhodnutí jsou přijímána jednomyslně. Tato usnesení jsou právně závazná. EU členem Ústřední komise pro plavbu na Rýně není.

               V roce 2015 přijala Ústřední komise pro plavbu na Rýně usnesení o vytvoření Evropského výboru pro vypracování společných norem pro vnitrozemskou plavbu (Comité Européen pour l’Élaboration de Standards dans le Domaine de Navigation Intérieure – CESNI). K poslání výboru CESNI patří přijímání technických norem v různých oblastech, zejména pokud jde o plavidla, informační technologie a posádky plavidel, jednotný výklad těchto norem a příslušných postupů a o projednávání bezpečnosti plavby, ochrany životního prostředí nebo jiných záležitostí spojených s plavbou.

               Výbor CESNI tvoří odborníci zastupující členské státy Ústřední komise pro plavbu na Rýně a členské státy EU, které mají hlasovací práva stanovena tak, že každému státu náleží jeden hlas. EU členem výboru CESNI v současné době není. Může se však spolu s mezinárodními organizacemi, jejichž poslání souvisí s oblastmi, jimž se výbor CESNI věnuje, na činnosti tohoto výboru podílet, ovšem bez hlasovacího práva.

               2.3.Zamýšlený akt výboru CESNI a Ústřední komise pro plavbu na Rýně

               Na svém zasedání dne 8. listopadu 2018 má výbor CESNI přijmout normy týkající se odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě (dále jen „zamýšlený akt“).

               Tyto první normy výboru CESNI pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě zahrnují tyto normy:

               ·normy způsobilosti (cesni(18)_30, cesni(18)_31, cesni(18)_32, cesni(18)_33, cesni(18)_34, cesni(18)_35),

               ·normy pro praktické zkoušky (cesni(18)_36, cesni(18)_37, cesni(18)_38, cesni(18)_39, cesni(18)_40),

               ·normy zdravotní způsobilosti (cesni(18)_29),

               ·normy pro schvalování simulátorů (cesni(18)_41, cesni(18)_42).

               Výbor CESNI na svém zasedání konaném dne 10. dubna 2018 jednomyslně rozhodl o tom, že přijetí prvních norem výboru CESNI pro odborné kvalifikace zařadí na pořad své schůze dne 8. listopadu 2018. Před tímto zasedáním v listopadu 2018 se očekává, že v návrhu norem budou provedeny pouze formální a drobné úpravy včetně případné konsolidace dokumentů a odkazů v nich. Normy budou zveřejněny na specializovaných internetových stránkách (cesni.eu). (Chráněný) přístup k výše uvedenému návrhu norem mají všechny členské státy EU.

               Normy vypracované výborem CESNI mají být začleněny do právního řádu EU v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397 ze dne 12. prosince 2017 o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnic Rady 91/672/EHS a 96/50/ES
                  1
               .

               Na normy stanovené výborem CESNI budou od 17. ledna 2022 (lhůta pro provedení směrnice (EU) 2017/2397) odkazovat také Předpisy pro posádky lodí plujících na Rýně, neboť regulační režim Ústřední komise pro plavbu na Rýně v oblasti odborných kvalifikací, na něž se směrnice (EU) 2017/2397 vztahuje, musí být plně sladěn nejpozději ke dni 17. ledna 2022, aby bylo možné zajistit uznávání osvědčení pro Rýn na všech vnitrozemských vodních cestách EU.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Je nutné rozhodnutí – stanovení postoje Unie – s cílem zajistit, že při přijímání rozhodnutí o stanovení norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě budou odpovídajícím způsobem zohledněny zájmy EU.

               Podle pracovního programu výboru CESNI na období 2016 až 2018 odborníci výboru CESNI (pracovní skupina výboru CESNI pro odborné kvalifikace) vypracovali normy pro odborné kvalifikace. Tato práce byla zahájena na základě návrhu Komise ze dne 18. února 2016
                  2
                a dokončena na základě směrnice (EU) 2017/2397.

               Příprava norem pro odborné kvalifikace probíhá intenzivně na úrovni odborníků z výboru CESNI (pracovní skupina výboru CESNI pro odborné kvalifikace). V tomto ohledu proběhly konzultace s velkou řadou odborníků z veřejného i soukromého sektoru. Během přípravy této normy se na úrovni výboru CESNI uskutečnila následující technická jednání:

               ·schůzky odborníků výboru CESNI (26.–28. 1. 2016; 22.–24. 6. 2016; 5.–9. 9. 2016; 16.–17. 11. 2016; 31. 1. – 2. 2. 2017; 10.–12. 5. 2017; 12.–13. 6. 2017; 6. 7. 2017; 5.–7. 9. 2017; 12.–13. 9. 2017; 15.–16. 11. 2017; 30. 1. – 1. 2. 2018)

               ·schůze výboru (10. 4. 2018).

               Tyto schůzky umožnily dosáhnout dohody na úrovni odborníků o evropských normách pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě.

               Skupina odborníků Komise pro sociální otázky ve vnitrozemské plavbě byla o pokroku práce výboru CESNI informována na svých schůzkách konaných ve dnech 7. září 2017 a 1. února 2018.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Principy

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem orgánu nebo stranou dohody
                  3
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  4
               .

               4.1.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Ústřední komise pro plavbu na Rýně je orgán zřízený dohodou, konkrétně revidovanou úmluvou pro plavbu na Rýně.  Výbor CESNI je orgán vytvořený Ústřední komisí pro plavbu na Rýně.

               Akty, které má výbor CESNI a Ústřední komise pro plavbu na Rýně přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah právních předpisů EU, zejména: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397 ze dne 12. prosince 2017 o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnic Rady 91/672/EHS a 96/50/ES.

               Je tomu tak proto, že Komise musí nejpozději do 17. ledna 2020 přijmout akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 17 odst. 1 a 4 (týkající se norem způsobilosti a norem pro praktické zkoušky), čl. 21 odst. 2 (týkající se norem pro schvalování simulátorů) a čl. 23 odst. 6 (týkající se norem zdravotní způsobilosti).

               Ve 40. bodě odůvodnění směrnice (EU) 2017/2397 je vysvětleno, že harmonizace právních předpisů v oblasti odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě v Evropě je usnadňována rozvíjením norem vypracovaných výborem CESNI.  Článek 32 směrnice v této souvislosti stanoví, že tyto akty v přenesené pravomoci odkazují na normy stanovené výborem CESNI za předpokladu, že:

               a)
                     tyto normy jsou dostupné a aktualizované;

               b)
                     tyto normy jsou v souladu s platnými požadavky stanovenými v přílohách směrnice;

               c)
                     zájmy Unie nejsou ohroženy změnami v rozhodovacím procesu výboru CESNI.

               Komise uvede v aktech v přenesené pravomoci celé znění těchto norem a vloží příslušný odkaz.

               Příloha II směrnice stanoví základní požadavky na způsobilost a příloha III základní požadavky týkající se zdravotní způsobilosti.

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Principy

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Máli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatňování v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se týkají společné dopravní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 91 odst. 1.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 91 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2018/0333 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Evropském výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu a v Ústřední komisi pro plavbu na Rýně k přijetí norem týkajících se odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Revidovaná úmluva pro plavbu na Rýně (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 14. dubna 1967.

               (2)Podle článku 46 dohody může Ústřední komise pro plavbu na Rýně přijímat usnesení, která jsou pro její členy závazná.

               (3)Evropský výbor pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu („dále jen „výbor CESNI“) byl zřízen dne 3. června 2015 v rámci Ústřední komise pro plavbu na Rýně za účelem vypracování technických norem pro vnitrozemskou vodní dopravu v různých oblastech, zejména pokud jde o plavidla, informační technologie a posádky plavidel.

               (4)Výbor CESNI má na svém zasedání dne 8. listopadu 2018 přijmout normy pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě. Plenární zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně by mělo rovněž přijmout usnesení, které začlení tyto normy do Předpisů pro posádky lodí plujících na Rýně.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve výboru CESNI a v Ústřední komisi pro plavbu na Rýně, jelikož normy pro odborné kvalifikace budou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah právních předpisů EU, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397
                  5
               , a po jejich přijetí Ústřední komisí pro plavbu na Rýně budou na základě pravidel, kterými se tato komise řídí, mít právní účinek.

               (6)K usnadnění mobility, zajištění bezpečné plavby a zajištění ochrany lidského života a životního prostředí je důležité, aby byly technické požadavky na členy posádky plavidel v rámci různých právních režimů v Evropě v maximální možné míře harmonizované. Zejména by pak členské státy, které jsou současně členy Ústřední komise pro plavbu na Rýně, měly být oprávněny podpořit rozhodnutí, jimiž se pravidla Ústřední komise pro plavbu na Rýně uvádějí do souladu s pravidly uplatňovanými v Unii.

               (7)Normy pro odborné kvalifikace vypracované výborem CESNI stanoví minimální harmonizované evropské normy nezbytné k usnadnění mobility, zajištění bezpečné plavby a zajištění ochrany lidského života a životního prostředí. Tyto normy zahrnují normy způsobilosti, normy pro praktické zkoušky, normy zdravotní způsobilosti a normy pro schvalování simulátorů.

               (8)Článek 32 směrnice (EU) 2017/2397 s účinkem od 18. ledna 2022 přímo odkazuje na to, že normy pro odborné kvalifikace jsou normy stanovené výborem CESNI. Komisi je svěřena pravomoc uvést v aktech v přenesené pravomoci celé znění těchto norem, vložit příslušné odkazy nebo provést jejich aktualizaci a stanovit datum použitelnosti.

               (9)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy výboru CESNI a Ústřední komise pro plavbu na Rýně, vystupujíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postoj, který má být jménem Unie zaujat v rámci Evropského výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu (CESNI) dne 8. listopadu 2018, je souhlasit s přijetím evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě s referenčními čísly (cesni (18)_29 až cesni (18)_42).

               2.Postoj, který má být jménem Unie zaujat na plenárním zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně, na němž se bude rozhodovat o evropských normách pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě s referenčními čísly (cesni (18)_29 až cesni (18)_42), je podpořit všechny návrhy uvádějící požadavky Předpisů pro posádky lodí plujících na Rýně do souladu s požadavky evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě.

               Článek 2

               1.Postoj uvedený v čl. 1 odst. 1 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy výboru CESNI, vystupujíce společně.

               2.Postoj uvedený v čl. 1 odst. 2 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Ústřední komise pro plavbu na Rýně, vystupujíce společně.

               Článek 3

               1.Drobné technické úpravy postojů uvedených v článku 1 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397 ze dne 12. prosince 2017 o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnic Rady 91/672/EHS a 96/50/ES (Úř. věst. L 345, 27.12.2017, s. 53).

                     (2)

                        COM(2016) 82 final.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (5)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397 ze dne 12. prosince 2017 o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnic Rady 91/672/EHS a 96/50/ES (Úř. věst. L 345, 27.12.2017, s. 53).