				|

		52011PC0843

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi /* KOM/2011/0843 v konečném znění - 2011/0411 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Tento návrh finančního nástroje
partnerství nahrazuje finanční nástroj pro spolupráci
s průmyslovými a jinými zeměmi a územími
s vysokými příjmy (dále také „nástroj ICI“)[1], který vstoupil v platnost
v roce 2007 a který byl hlavním nástrojem EU pro spolupráci
s rozvinutými zeměmi. Nástroj pro spolupráci s průmyslovými
zeměmi se prokázal účinným pro zajišťování diferencované
a přiměřené reakce s cílem rozšířit
a prohloubit spolupráci se sedmnácti zeměmi (průmyslovými zeměmi
a územími s vysokými příjmy v Severní Americe, Asii
a Tichomoří a v oblasti Perského zálivu). V nedávné
době byla přijetím návrhu ICI+ rozšířena působnost tohoto
nástroje o rozvojové země. Jelikož však jeho platnost vyprší ke konci roku
2013, je zapotřebí nového finančního nástroje.
Navíc se od vstupu nařízení o nástroji
ICI v platnost objevily nové ekonomiky, jako jsou Indie, Čína
a Brazílie, které hrají stále významnější úlohu v mezinárodním
hospodářství a obchodu, na vícestranných fórech (OSN a G20)
a při řešení problémů globálního významu. Zatímco rozvoj
a snižování chudoby zůstávají klíčovými problémy, tyto státy
postupně přestávají být rozvojovými zeměmi. S cílem
podpořit obnovu svého vlastního hospodářství má EU strategický zájem
na stimulaci věrohodného úsilí těchto zemí o odpovídající řešení
globálních problémů, jako je změna klimatu.
EU také vypracovala široce založené dohody
s klíčovými partnery a rozvíjejícími se ekonomikami pro
řešení dvoustranných otázek a problémů globálního významu. Provádění
těchto nástrojů (tj. dohod, prohlášení, akčních plánů atd.)
vyžaduje vyhrazený finanční nástroj, aby měla EU vyčleněny prostředky
na účinné prosazování svých zájmů po celém světě a na
řešení globálních otázek, kdekoli tato potřeba vyvstane.
Navíc vývoj vztahů s Ruskem,
finanční krize, která vnesla do světového hospodářství
a jeho hospodářského řádu nové problémy, vzrůstající
vzájemná závislost mezi EU a jejími klíčovými partnery, měnící
se obchodní vzorce, rostoucí úloha občanské společnosti
a podnikatelských/obchodních komunit jak v Evropě, tak
v partnerských zemích EU, vyžadují více dialogu, integrace
a výměn. Roste potřeba řešit sociální problémy
(nerovnoměrně rozložené přínosy globalizace a významný dopad
hospodářského poklesu na spotřebu, příjmy a tvorbu pracovních
míst), jakož i problémy v oblasti životního prostředí
a změny klimatu. V této souvislosti rostoucí role rozvíjejících
se ekonomik, např. v obchodě mezi jižními státy a v otázkách
spolupráce, potřeba kombinovat rozvojovou pomoc, obchodní nástroje, dialog
s podniky, vývoj infrastruktury a technologií a investice na
podporu inteligentního růstu podporujícího začlenění, obchodní
integrace, rozvoj soukromého sektoru, sociální soudržnost a reformní
a modernizační programy vyvolaly potřebu vytvořit nový
nástroj, který by byl přizpůsobený tomuto vývoji.
EU v současné době nemá
opravdový nástroj, který by jí umožňoval spolupracovat
s rozvíjejícími se ekonomikami v otázkách týkajících se prosazování
stěžejních zájmů EU a společných problémů globálního
významu (jako např. změna klimatu nebo potřeba podporovat
udržitelný rozvoj na všech úrovních). Ačkoliv byla přijetím návrhu na
ICI+ dne 1. prosince 2011 působnost nástroje ICI rozšířena tak,
aby zahrnovala rozvojové země, je tato působnost omezená.
Navrhovaný nástroj partnerství je koncipován
tak, aby překonal toto omezení schopnosti EU co možná
nejúčinnějším způsobem působit na mezinárodní úrovni.
Vyplnil by výše popsanou mezeru a EU umožnil zejména provádět programy
nad rámec rozvojové spolupráce s globálními hráči, ale rovněž
hájit základní zájmy EU s kteroukoli partnerskou zemí, pokud tato
potřeba vyvstane. Může rovněž podpořit nové vztahy se
zeměmi, na které se již nevztahuje dvoustranná rozvojová pomoc.
Bude sledovat zejména tyto specifické cíle:
(a)
provádění mezinárodního rozměru strategie
„Evropa 2020“ podporou strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální
a meziregionální spolupráci EU, podporou politického dialogu
a rozvíjením kolektivního přístupu a reakcí na problémy
globálního významu, jako je energetická bezpečnost, změna klimatu a
životní prostředí;
(b)
zlepšení přístupu na trh a rozvoj
obchodních, investičních a podnikatelských příležitostí pro
evropské společnosti, zejména pro malé a střední podniky,
prostřednictvím hospodářských partnerství a spolupráce mezi
podniky a regulačními orgány;
(c)
další posilování všeobecného chápání Unie,
viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně
prostřednictvím veřejné diplomacie, spolupráce mezi
vzdělávacími/akademickými kruhy a informačních činností
k prosazování hodnot a zájmů Unie.
Nástroj
partnerství bude proto prosazovat a podporovat
zájmy EU a společné zájmy a umožní globální dosah strategie
Evropa 2020 tím, že bude účinně a pružně reagovat na cíle
spolupráce vyplývající ze vztahů Unie s partnerskými zeměmi
a bude řešit problémy globálního významu. Nástroj partnerství bude
mít globální dosah se zvláštním zaměřením na strategické partnery a
rozvíjející se ekonomiky. Nebude existovat žádná povinnost klasifikovat výdaje
jakožto oficiální rozvojovou pomoc, ačkoliv by tato možnost měla
zůstat zachována, zvláště u pomoci v oblasti obchodu a pomoci
související s obchodem. Finanční částka na období 2014–2020 činí
1,131 mld. EUR.
Nástroj partnerství bude nedílnou
součástí celkové struktury finančních nástrojů pro vnější
činnost uspořádané do čtyř hlavních kapitol: kapitola
zaměřená na politiku, jejímž cílem bude především spolupráce
s partnerskými zeměmi na všech úrovních a rovněž kapitoly
zaměřené na plnění průřezových priorit a hodnot:
lidská práva a demokracie, humanitární pomoc a civilní ochrana,
předcházení krizím a jejich řešení.
Jednou z klíčových priorit strategie
Evropa 2020 je obnova růstu, který je slučitelný s vizí Evropy
mít v budoucnosti nízkouhlíkové hospodářství a s cíli udržitelného
rozvoje. Program uznává, že rychle rostoucí rozvíjející se ekonomiky se
stále početnější střední třídou budou hrát rozhodující
úlohu pro zachování evropského vývozu zboží a služeb, v nichž má EU
komparativní výhodu. Jako příklad lze uvést, že budoucí politiky v
oblasti změny klimatu (nebo jejich nedostatek) v Číně, Brazílii
a USA budou mít značný dopad na konkurenceschopnost, výzkum a vývoj a
vědeckou spolupráci napříč těmito regiony i na mezinárodní
obchod v budoucnosti. Je v našem zájmu podpořit maximální
sladění a spolupráci. Nástroj partnerství by měl sloužit jako
podpora obchodní politiky[2],
zejména pokud jde o strategické hospodářské partnery. Podpora
přístupu na trh pro evropské společnosti doplní akce financované z
programu pro konkurenceschopnost a malé a střední podniky.
Rozvíjející se ekonomiky hrají stále
významnější úlohu jako odpovědní partneři při řešení
problémů globálního významu v souvislosti s probíhající
hospodářskou krizí. EU uznává důležitost vzrůstající
odpovědnosti rozvíjejících se ekonomik vůči nejméně
rozvinutým zemím a ostatním rozvojovým zemím. Stěžejní otázky jako
snižování chudoby, konkurenceschopnost a liberalizace obchodu, životní
prostředí, změna klimatu, energetika, udržitelný rozvoj,
důstojná práce, včetně dodržování základních pracovních norem a
sociálního dialogu, posílení digitální gramotnosti a začlenění,
pandemie, počítačová bezpečnost, terorismus a organizovaná
trestná činnost včetně pirátství lze řešit pouze
v mezinárodních souvislostech. V situaci, kdy se zrychluje
globalizace, je nezbytné, aby vnitřní agendu zajišťování udržitelného
růstu a zaměstnanosti v Evropě a vnitřní
politiky EU obecně podpořila odpovídající vnější finanční
pomoc. Tento vnější rozměr vnitřní politiky by měl
zajistit větší soulad a soudržnost vnější činnosti EU a zároveň
zamezovat zdvojování úsilí a zvýšit dopad.
Nástroj partnerství bude proto
přednostně podporovat další vnější politiky EU, např.
v oblasti obchodu, a rovněž podporovat vnější rozměr
politik EU v oblasti změny klimatu, životního prostředí, energetiky,
dopravy, zaměstnanosti a sociální politiky i informačních
a komunikačních technologií. V rámci nástroje partnerství budou
cíle v oblasti klimatu a začleňování oblasti klimatu do
politik EU zvláště důležité pro činnosti podporující politický
dialog s průmyslovými a s rozvíjejícími se ekonomikami.
Pro zachování udržitelnosti hospodářského
růstu v mezích environmentální kapacity bude zásadní účinné
využívání zdrojů. EU přijímá strategii účinného využívání
zdrojů jako jednu ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020.
Ovlivní to mimo jiné normy EU, avšak bude to opravdu efektivní pouze
v případě, že postupy účinného využívání zdrojů
přijmou všechny významné ekonomiky. Rozvíjející se ekonomiky mají
příležitost přeskočit neudržitelnou spotřebu a výrobní
vzorce, které by tak často uplatňovány v EU a jiných
vyspělých ekonomikách během jejich industrializace, a EU má
maximální zájem jim v tomto pomoci.
Rozvíjející se ekonomiky, zejména Indie
a Čína, však také mají mnoho zcela chudých obyvatel, kteří jsou
z hlediska živobytí odkázáni na zdravé ekosystémy, jako je čistá voda
a bohatá moře a bohaté lesy. Současně jsou Brazílie,
Jižní Afrika, Indie a Čína extrémně biologicky rozmanité. Rovněž
roste vliv rozvíjejících se ekonomik na využívání zdrojů ve zbytku
rozvojového světa, zejména v chudších rozvojových zemích. Spolupráce
při ochraně ekosystémů a jejich udržitelné správě je
ve společném zájmu EU a jejích partnerů.
Dialog a praktická spolupráce
s klíčovými výrobci energie a spotřebiteli po celém
světě je zásadní pro splnění náročného úkolu zajištění
energetické bezpečnosti EU, zejména s naší vzrůstající
závislostí na dovozu, stejně jako prosazování globálního nízkouhlíkového
programu, politik udržitelné energetiky, transparentnosti
a předvídatelnosti na globálních trzích s energií
a technologické spolupráce.
Řada zemí hledá nové formy spolupráce,
protože se na již nevztahuje dvoustranná rozvojová pomoc. Má-li EU zůstat
na poli technologií a inovací strategickým partnerem a udržet si vedoucí
postavení v globálních standardech, musí být schopna v těchto
oblastech vytvářet partnerství pro spolupráci založená na vzájemných
zájmech.
Promítnutí vnitřních politik EU do
vnější politiky bude proto plně začleněno do programování
nástroje partnerství. V rámci svého omezeného finančního krytí
může doplňovat vnější rozměr vnitřních politik
prováděných podle jiných programů EU (např. akce na základě
rámcového programu pro výzkum a inovace Horizont 2020, programu
Konkurenceschopnost a malé a střední podniky, včetně
spolupráce v oblasti cestovního ruchu, Fondu pro řízení migrace
a Fondu vnitřní bezpečnosti a rovněž programu „Erasmus pro
všechny“) tak, aby se zamezilo zdvojování. Může rovněž podporovat
další vnější politiky EU, např. v oblasti obchodu. Během fáze programování bude přihlédnuto k soudržnosti
a doplňkovosti s jinými zeměpisnými nástroji pro
vnější činnost, zejména nástroji pro rozvojovou spolupráci,
a zároveň budou začleněny zásady diferenciace
a koncentrace.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
V období od 26.
listopadu 2010 do 31. ledna 2011 zorganizovala Evropská komise veřejnou
konzultaci o budoucím financování vnější činnosti EU. Základem
tohoto procesu byl on-line dotazník doprovázený podkladovým dokumentem „Jak a
kde získávat finanční prostředky pro vnější činnost EU po
roce 2013?“ zpracovaný Komisí a zaměstnanci Evropské služby pro
vnější činnost (ESVČ).
Většina respondentů
(přibližně 70 %) potvrdila, že finanční pomoc EU přinesla
značnou přidanou hodnotu v hlavních oblastech politiky podporovaných
prostřednictvím finančních nástrojů EU pro vnější
činnost[3].
Mnoho respondentů uvedlo kritérium přidané hodnoty EU jako hlavní
hnací sílu pro budoucnost: měli za to, že EU by měla využít této
komparativní výhody – spojené s její globální působností, rozsáhlými
odbornými znalostmi, nadnárodní povahou nebo její úlohou zprostředkovatele
koordinace – a úspor z rozsahu.
Téměř všichni respondenti (92 %)
podpořili diferencovanější přístup, přizpůsobený
situaci přijímající země a založený na solidních kritériích
a účinném shromažďování údajů, jako způsob, jak zvýšit
dopad finančních nástrojů EU.
Názory se různily, pokud jde
o zjednodušení nástrojů a rovnováhu mezi zeměpisnými
a tematickými nástroji. Mnoho respondentů se obává, že snížení
počtu tematických programů EU by mohlo vést ke snížení celkové
částky přidělené na tematickou činnost a namísto toho
požadovali zjednodušení pravidel upravujících přístup k tematickému
financování a jeho provádění. Významná většina respondentů
podpořila zvýšení zeměpisné flexibility nástrojů EU jako
způsob, jak reagovat na meziregionální problémy.
V odpovědi na otázku týkající se
stanovení priorit mezi různými oblastmi zájmů většina
zúčastněných osob uvedla „makroekonomickou a finanční
stabilitu, hospodářský růst“, „podporu obchodu a investic“
a následně „energetiku, účinné využívání zdrojů
a změnu klimatu“ a „zaměstnanost a sociální otázky
(růstu podporující začlenění a důstojné pracovní
podmínky)“.
Velká většina respondentů také
souhlasila s tím, že soukromý sektor je hlavním motorem hospodářského
rozvoje, a významně tak přispívá k udržitelnému růstu.
Z tohoto důvodu vyjadřovali podporu širšímu vztahu EU
s podnikatelskou komunitou jako partnerem v EU a ve třetích
zemích s cílem více zapojit soukromý sektor – jak finančně, tak
při shromažďování poznatků – jako hnací sílu udržitelného
rozvoje.
Mnoho respondentů souhlasilo s tím,
že společné programování a spolufinancování s členskými
státy by mohlo zvýšit dopad a soudržnost vnější činnosti EU,
zjednodušit poskytování pomoci a snížit celkové transakční náklady.
Pokud jde
o hodnocení výkonnosti, respondenti obecně souhlasili
s větším důrazem na kontrolní činnosti během
provádění projektů a programů a s dalším
zjednodušením pravidel upravujících vnější financování jakožto se
způsoby zajištění očekávaného dopadu vnějších nástrojů
EU.
Větší
počet zúčastněných stran podpořil posílení informační
a komunikační činnosti k většímu zviditelnění
vnějšího financování EU, zejména v přijímajících zemích. Zdá se
však, že pro zviditelnění EU jsou lepší spíše účinné politiky,
strategie a působnost ve třetích zemích než další výdaje za
komunikaci. Silnou podporu zúčastněných stran získala také myšlenka
posilování koordinační úlohy EU mezi ostatními dárci a zajištění
většího zviditelnění financování EU provádějícími partnery.
Před předložením stávajícího návrhu
nástroje partnerství zvažovala Komise čtyři možnosti politiky:
ukončit nástroj pro spolupráci s průmyslovými zeměmi (nástroj
ICI); zachovat současný stav; pozměnit nástroj pro rozvojovou spolupráci,
aby připouštěl výdaje, které nejsou oficiální rozvojovou pomocí;
nebo předložit návrh nového nástroje založený na nástroji ICI/ICI+.
Po důkladném posouzení se ukončení
nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi ani zachování
stávajícího stavu nepovažovalo za politicky proveditelné řešení. Pokud
bychom výdaje omezili výlučně na akce spojené se snižováním chudoby
nebo pokud by spolupráce s rozvíjejícími ekonomikami měla nadále
pouze tento cíl, znamenalo by to umělé omezení vnější činnosti
EU a opomíjení stěžejních zájmů EU.
Výhodou změny nástroje pro rozvojovou
spolupráci tak, aby připouštěl výdaje nesouvisející s oficiální
rozvojovou pomocí, by byla zeměpisná soudržnost (jeden nástroj pro každou
zemi), ale potíže při spravování nástroje s dvěma velmi
odlišnými cíli se považovaly za závažnou nevýhodu.
Posouzení dopadů
Hospodářské dopady:
Zavedení nového nástroje partnerství by EU
poskytlo další příležitost podpořit její podniky (zejména malé
a střední podniky) a výrobky. Mohl by podpořit podniky EU ve
třetích zemích, poskytnout pobídky pro konkurenceschopnost a inovace
EU, které by doplňovaly akce financované z programu Konkurenceschopnost
a malé a střední podniky a z programu Horizont 2020 (výzkum
a inovace). Mohl by podpořit mezinárodní obchod a investice EU, což
by následně mohlo usnadnit zahraniční investice do EU. Může hrát
rovněž úlohu v obchodě a spolupráci mezi jižními státy tím, že
podpoří zodpovědné obchodní praktiky našich partnerů v
třetích zemích, zejména v chudších rozvojových zemích. Bylo by možné
zaměřit se na řadu oblastí spolupráce včetně
změny klimatu, energetiky[4],
životního prostředí, sbližování technických předpisů
a normalizace, sociální odpovědnosti podniků, práv duševního
vlastnictví, ochrany osobních údajů nebo osvědčených postupů
v hospodářských, obchodních, investičních, daňových
a finančních záležitostech a cestovním ruchu. Mohlo by to posílit
hospodářskou bezpečnost EU a vytvořit nová pracovní místa,
což by v konečném důsledku přispělo
k hospodářskému růstu. Nový nástroj by mohl podpořit
dobře rozvinuté formy hospodářské spolupráce mezi EU
a partnerskými zeměmi. V této souvislosti by to EU umožnilo
zajistit, aby při koncipování politik a programů a při jejich
provádění byly náležitě zohledněny hodnoty týkající se životního
prostředí, udržitelné energetiky, sociálního zabezpečení,
zaměstnanosti a jiných sociálních hodnot.
Sociální dopady:
Díky sladění finančních
nástrojů EU a členských států a podpoře
společných činností s ostatními dvoustrannými
a vícestrannými dárci by nový nástroj mohl mít značný dopad na
sociální strukturu rozvíjejících se zemí. Mohl by podpořit reformu
systémů sociálního zabezpečení, vnitrostátních politik
zaměstnanosti, vnitrostátních politik v oblasti odborné přípravy
a rozvoje dovedností, budování kapacity vzdělávacích, výzkumných
a inovačních programů, jakož i opatření na posílení
vnitrostátních „záchranných sítí“. Tvorba dalších „zelených“ pracovních míst by
zvýšila příjmy a posílila sociální soudržnost a snižování
chudoby na vnitrostátní úrovni. V tomto ohledu by přispěl
k úspěšnému provádění mezinárodní sociální agendy, kterou
prosazují Mezinárodní organizace práce OSN a G8/G20.
Dopady na
životní prostředí:
Cílem partnerství EU podle nového nástroje
bude stimulace a podpora růstu a dlouhodobé udržitelnosti
z hlediska životního prostředí. V tomto ohledu se očekává,
že nový nástroj bude hrát klíčovou úlohu při podporování
činností v oblasti životního prostředí a změny klimatu
a politického dialogu jak EU, tak partnerských zemí. Tento nástroj by mohl
podpořit nízkouhlíkový obchodní model prostřednictvím pobídek
evropskému soukromému sektoru. Na základě úspěšných výsledků 16.
konference smluvních stran OSN (COP-16) o změně klimatu
v Cancúnu by mohl podnikům v EU pomoci vytvářet účinné
a nenákladné politiky s cílem dosáhnout cílů šetrných
k životnímu prostředí v partnerských zemích. Partnerským zemím
by také pomohl co možná nejlépe využít všech přínosů inovace
v oblasti životního prostředí, ekologie a energetické
účinnosti. Mohl by podpořit přechod na ekologickou a energeticky
účinnější ekonomiku. Zvyšující se poptávka po surovinách v
rozvíjejících se ekonomikách znamená, že jsou zapotřebí činnosti na
podporu osvědčených postupů v soukromém sektoru a politiky
zadávání veřejných zakázek, jež jsou šetrnější k životnímu
prostředí. Nástroj by mohl umožnit, aby spolupráce lépe chápala
hospodářské a sociální náklady vyplývající z úbytku biologické
rozmanitosti a degradace ekosystémů v zemích globálního významu.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
V rámci diskusí vedených legislativním orgánem
o návrhu nástroje ICI+ (KOM(2009) 197) předloženém Komisí a v návaznosti
na vstup Lisabonské smlouvy v platnost se všechny tři orgány dohodly
na použití čl. 207 odst. 2 a čl. 209 odst. 1 Smlouvy o fungování
Evropské unie, pokud jde o provádění činností nad rámec
rozvojové spolupráce v rozvojových zemích. V případě
„jiných než rozvojových zemí“ se použije čl. 212 odst. 2 SFEU.
Pokud jde o uvedenou dohodu, navrhovaný
nástroj partnerství by tedy vycházel z kombinace těchto tří
článků SFEU: čl. 212 odst. 2, čl. 207 odst. 2
a čl. 209 odst. 1.
EU
má četné mezinárodní smlouvy s partnerskými zeměmi po celém
světě, které jednotlivé členské státy nemají, což Unii dává vliv
prakticky ve všech oblastech mezinárodních vztahů. Jelikož 27 členských států jedná na
základě společných politik a strategií, má EU nezbytnou váhu,
aby mohla reagovat na globální problémy. EU má
také jedinečnou možnost prosazovat normy a standardy EU
a prostřednictvím mezinárodní spolupráce z nich činit
standardy globální.
Navrhovaný
nástroj partnerství přinese větší přidanou hodnotu
v porovnání se stávající situací, neboť zahrnuje strategii „Evropa
2020“, jejímž základem je spolupráce orientovaná na zelený růst,
silnější důraz na zájmy EU ve spolupráci s rozvíjejícími se
a průmyslovými zeměmi a větší zaměření na
zlepšování podmínek pro podniky, investice, obchod a výzkum
a inovace. Měl by vypracovat
proaktivní program společných zájmů s partnerskými zeměmi
se zvláštním zaměřením na strategické partnery EU.
Nový
nástroj partnerství by také lépe respektoval závazky EU vůči
třetím zemím, s nimiž uzavřela partnerství a spolupráci /
rámcové dohody. Dodal by důvěryhodnost a soudržnost vnější
politice EU napojením propagace jejích hodnot a zájmů na konkrétní
činnosti spolupráce. V rámci dohod by nástroj partnerství mohl také
fungovat jako katalyzátor pro společné projekty EU a členských
států, neboť EU a její členské státy jsou vázány jejich
ustanoveními. Konečně by podpořil regionální a dvoustranné
politiky EU a rovněž závazky EU vůči procesům
a orgánům regionální a mezinárodní spolupráce.
Činnosti hospodářské spolupráce,
dialog s podniky a další formy vnější hospodářské
činnosti EU by mohly být účinným nástrojem zahraniční politiky.
Mohly by přispět ke zviditelnění a předvedení vlivu EU
ve třetích zemích. Tento nástroj by mohl podpořit ambice Evropy stát
se klíčovým hospodářským a politickým činitelem na
mezinárodní scéně, jak dvoustranně, tak v rámci vícestranných
uskupení, jako je např. G20.
Navíc
společné akce s členskými státy EU a inovativní
způsoby mobilizace zdrojů mohou být v rámci nástroje partnerství
v porovnání se stávajícím nástrojem pro spolupráci
s průmyslovými zeměmi častější
a proveditelnější. K dispozici bude více finančních
prostředků na podporu spolufinancování akcí ve spolupráci
s finančními orgány či agenturami členských států EU
nebo s orgány či agenturami členských států EU zapojenými
do dvoustranné pomoci. Víceleté programování by umožnilo strukturovanější
a integrovanější podnikání. Partnerství veřejného
a soukromého sektoru by mohla být dosažitelnější a zahrnovat
více zúčastněných osob z evropské podnikatelské komunity. Ve vhodných
případech by také mohlo být upřednostňovanou možností kombinovat
granty a půjčky.
Volba nástroje
Komise se domnívá, že rozšíření
působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci tak, aby zahrnoval
činnosti nesouvisející s rozvojem, představuje riziko vzniku
napětí mezi různými cíli a mohlo by vést k významnému
prodlení v rozhodování a provádění. Komise doporučuje
vytvořit jediný, nový globální nástroj zaměřený na ochranu
stěžejních zájmů EU a řešení problémů globálního
významu, jehož oblast působnosti by byla jasně vymezena. Komise proto
doporučuje navrhnout nový nástroj.
Předložení návrhu nového nástroje se
považuje za nejlepší možnost. Panuje značná shoda v tom, že by se
mělo vycházet se stávajícího souboru finančních nástrojů,
ačkoliv je nezbytné zohlednit institucionální změny, které
přinesla Lisabonská smlouva. V rámci této možnosti by stávající struktura
nástrojů, která je zúčastněnými stranami i členskými
státy EU považována za vhodnou a přiměřenou, zůstala
do značné míry nezměněna. Takovýto nový nástroj partnerství
s globálním dosahem a přesně zaměřenými cíli však
přispěje k úplné přeměně stávajících metod tvorby
politik, programování a dosahování výsledků.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Finanční příděl navržený pro
nástroj partnerství na období 2014–2020 dosahuje 1,131 miliardy EUR v
běžných cenách. Tato částka odpovídá okruhu 4 „Globální Evropa“
navrhovaného finančního rámce na období 2014–2020.
Bude k dispozici financování pro činnosti
v oblasti vysokoškolského vzdělávání v třetích zemích
v souvislosti s programem „Erasmus pro všechny“ v souladu
s cíli vnější činnosti EU, aby se zajistila jeho předvídatelnost,
a to prostřednictvím pouze dvou víceletých přídělů
pokrývajících první čtyři roky a zbývající tři roky. Tyto
finanční prostředky budou zachyceny ve víceletém orientačním
programování nástroje partnerství v souladu s odhalenými potřebami a prioritami
dotčených zemí. Příděly lze revidovat v případě
zásadních nepředvídatelných okolností nebo důležitých politických
změn podle vnějších priorit EU. Na tyto finanční prostředky
se použijí ustanovení nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady č.
……, kterým se zavádí „Erasmus pro všechny“ Program Unie pro vzdělávání,
odbornou přípravu, mládež a sport[5].

5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Zjednodušení
Jednou z priorit
Komise v tomto novém nařízení, jakož i v jiných programech podle
víceletého finančního rámce, je zjednodušit regulační prostředí
a usnadnit přístup partnerských zemí a regionů, organizací
občanské společnosti atd. k pomoci Unie, pokud sledují cíle tohoto
nařízení.
Nové
nařízení o nástroji partnerství by umožnilo hladší přijímání
prováděcích opatření, a tudíž by dávalo více prostoru pro spolupráci. Revize finančního nařízení, která je
zvláště podstatná s ohledem na zvláštní ustanovení o vnější
činnosti, navíc usnadní účast organizací občanské
společnosti a malých a středních podniků na programech
financování, například zjednodušením pravidel, snížením nákladů na
účast a zrychlením postupu přidělování.
Komise plánuje provést toto nařízení za pomoci nových flexibilních
postupů stanovených v revidovaném finančním nařízení.
Prováděcí
pravidla obsahuje nařízení (EU) č. [--] Evropského parlamentu
a Rady (ES) č. ……, kterým se stanoví společná pravidla a postupy
pro provádění nástrojů vnější činnosti Unie.
2011/0411 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
kterým se zřizuje nástroj partnerství
pro spolupráci s třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 207 odst. 2, čl. 209 odst. 1
a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení představuje jeden
z nástrojů poskytujících přímou pomoc pro vnější politiky
Evropské unie. Nahradí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 1934/2006 ze dne 21. prosince 2006, kterým se zřizuje
finanční nástroj pro spolupráci s průmyslovými a jinými zeměmi a
územími s vysokými příjmy (nástroj ICI)[6].
(2)
V průběhu posledního desetiletí Unie
soustavně posilovala dvoustranné vztahy s celou řadou
průmyslových a jiných zemí a území s vysokými příjmy
z různých oblastí světa, zejména Severní Ameriky, východní Asie
a Oceánie, ale také jihovýchodní Asie a oblasti Perského zálivu.
(3)
Od roku 2007 pak Unie posilovala
a prohlubovala svou spolupráci a partnerství s rozvojovými
zeměmi a zeměmi v přechodném období v Asii,
střední Asii a Latinské Americe a s Irákem, Iránem
a Jižní Afrikou na základě nařízení Evropského parlamentu
a Rady (ES) č. 1905/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se
zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci.
(4)
Rozsah spolupráce v rámci zeměpisných
programů s rozvojovými zeměmi, územími a regiony
stanovenými podle nástroje pro rozvojovou spolupráci je omezen na finanční
opatření splňující kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc, která
stanoví Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci
a rozvoj (OECD).
(5)
S Indií a Čínou a rovněž
se zeměmi se středně vysokými příjmy v Asii
a Latinské Americe byly zahájeny přípravné akce, jako je dialog
s podniky, podpora obchodu a vědecké výměny,
k posílení a prohloubení spolupráce v oblastech mimo oblast
působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci.
(6)
Dále pak Unie posilovala své dvoustranné vztahy s
dalšími stále významnějšími rozvojovými zeměmi se středně
vysokými příjmy v Asii a Latinské Americe rozšiřováním
partnerství pro spolupráci a politického dialogu na oblasti a témata
nad rámec rozvojové spolupráce. Vyvíjely se také vztahy s Ruskem, mimo
jiné prostřednictvím Partnerství pro modernizaci Unie-Rusko, což podtrhuje
důležitost Ruska jako strategického partnera Unie jak ve dvoustranných
vztazích, tak v globálních záležitostech.
(7)
Je v zájmu Unie dále prohlubovat své vztahy
s partnery, kteří hrají stále důležitější úlohu
v mezinárodním hospodářství a obchodu, v obchodu a spolupráci
mezi jižními státy, na vícestranných fórech, včetně skupiny dvaceti
ministrů financí a prezidentů centrálních bank (G20), v globální
správě a při řešení problémů globálního významu. Unie
potřebuje vybudovat komplexní partnerství s novými hráči na
mezinárodní scéně s cílem podporovat stabilní mezinárodní řád
podporující začlenění, usilovat o společné globální
veřejné statky, ochranu stěžejních zájmů Unie a zlepšit
informovanost o Unii v těchto zemích.
(8)
EU potřebuje finanční nástroj globálního
dosahu umožňující financovat opatření, která nemusejí být
způsobilá pro oficiální rozvojovou pomoc, ale která mají zásadní význam
z hlediska prohlubování a konsolidace vztahů EU
s dotčenými partnerskými zeměmi, a to zejména
prostřednictvím politického dialogu a rozvoje partnerství.
(9)
Navzdory zvláštnímu zaměření na globální
hráče by oblast působnosti tohoto nařízení měla být
celosvětová a umožňovat, aby byla poskytována podpora spolupráci
s rozvojovými zeměmi, kde má Unie významné zájmy, v souladu
s cíli tohoto nařízení.
(10)
Unie ve strategii Evropa 2020[7] zdůraznila své trvalé
odhodlání zasazovat se ve svých vnitřních a vnějších politikách o
inteligentní, udržitelný růst podporující začlenění propojením
tří pilířů: hospodářských, sociálních a ekologických
hledisek.
(11)
Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými
partnery z celého světa důstojnou práci pro všechny ve spojení s
ratifikací a účinným prováděním mezinárodně uznaných pracovních
norem a vícestranných dohod o ochraně životního prostředí.
(12)
Zejména se uznává, že jedním z velkých
problémů, kterým Unie čelí, je boj proti změně klimatu,
přičemž jde o oblast, ve které je naléhavě nutná mezinárodní
akce. V souladu se záměrem uvedeným ve sdělení Komise „Rozpočet
– Evropa 2020“[8],
kterým je zvýšit podíl rozpočtu Unie věnovaný klimatu na nejméně
20 %, by toto nařízení mělo přispět ke splnění
tohoto cíle.
(13)
Unie je odhodlána napomoci s plněním
globálních cílů pro rok 2020 v oblasti biologické rozmanitosti a
předložit související strategii pro mobilizaci zdrojů.
(14)
Podle tohoto nařízení by Unie měla
podporovat provádění strategie „Evropa 2020“, a to zejména cílů
týkajících se změny klimatu, přechodu na ekologičtější
hospodářství a účinné využívání zdrojů, spolupráci
s třetími zeměmi v oblasti obchodu, investic, podnikání a
regulace, a také veřejnou diplomacii, spolupráci mezi
vzdělávacími/akademickými kruhy a informační činnosti.
(15)
Podpora různorodých iniciativ spolupráce
a partnerství v rámci jednoho nástroje by měla dále umožnit
úspory z rozsahu, synergické účinky, větší účinnost,
efektivnější rozhodování a správu a vysokou úroveň zviditelnění
vnější činnosti Unie.
(16)
K dosažení cílů tohoto nařízení je
nezbytné uplatňovat diferencovaný a flexibilní přístup
vytvářením modelů spolupráce s klíčovými partnerskými
zeměmi s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou
situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie
Unie, a zároveň zachovat možnost v případě
potřeby zasáhnout kdekoli na světě.
(17)
Unie by měla být schopna pružně
a včas reagovat na vznikající a/nebo nepředvídané potřeby,
aby se zvýšila účinnost jejího závazku podporovat své zájmy ve vztazích
s třetími zeměmi přijímáním zvláštních opatření, na
které se nevztahují víceleté programy spolupráce.
(18)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže
být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich
může být z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie,
může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou
subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu
se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je pro dosažení
uvedených cílů nezbytné.
(19)
Aby bylo možné přizpůsobit oblast
působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě ve
třetích zemích, měla by být pravomoc přijímat akty podle
článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o podrobné
oblasti spolupráce vymezené v příloze, přenesena na Komisi. Je
obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné
činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné
úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů
v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly
příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným
způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(20)
K zajištění jednotných podmínek pro
provádění tohoto nařízení by měly být Komisi uděleny
prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány
v souladu s nařízením č. 182/2011 ze dne 16. února 2011,
kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým
členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[9]. Při zohlednění
povahy těchto prováděcích aktů, zejména jejich politického
zaměření nebo finančních dopadů, by se pro jejich
přijímání měl v zásadě použít přezkumný postup, vyjma
případů technických prováděcích opatření malého
finančního rozsahu.
(21)
Společná prováděcí pravidla a postupy
jsou stanoveny v nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. , kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění
nástrojů vnější činnosti Unie, dále je „společné
prováděcí nařízení“.
(22)
Organizace a fungování Evropské služby pro
vnější činnost jsou popsány v rozhodnutí Rady 2010/427/EU,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
(1)
Tímto nařízením se zřizuje nástroj
partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi k prosazování
a podpoře zájmů EU a společných zájmů. Nástroj
partnerství podporuje opatření, která účinně a pružně
reagují na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných, regionálních
či vícestranných vztahů Unie s třetími zeměmi
a řeší problémy globálního významu.
(2)
Opatření financovaná podle tohoto rámce
zachycují tyto specifické cíle Unie:
(a)
provádění mezinárodního rozměru strategie
„Evropa 2020“ podporou strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální
a meziregionální spolupráci Unie, podporou politického dialogu
a rozvíjením kolektivního přístupu a reakcí na problémy
globálního významu, jako je energetická bezpečnost, změna klimatu a
životní prostředí. Tento cíl se měří podle zavádění politik
a cílů strategie „Evropa 2020“ v klíčových partnerských zemích;
(b)
zlepšení přístupu na trh a rozvoj
obchodních, investičních a podnikatelských příležitostí pro
evropské společnosti prostřednictvím hospodářských partnerství
a spolupráce mezi podniky a regulačními orgány. Tento cíl se
měří podílem zahraničního obchodu Unie s klíčovými
partnerskými zeměmi a obchodem a investičními toky do partnerských
zemí, na které se konkrétně zaměřují činnosti, programy a
opatření podle tohoto nařízení;
(c)
další posilování všeobecného chápání Unie,
viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně
prostřednictvím veřejné diplomacie, spolupráce mezi
vzdělávacími/akademickými kruhy a informačních činností
k prosazování hodnot a zájmů Unie. Tento cíl lze měřit
mimo jiné průzkumy a hodnoceními.
Článek 2
Rozsah působnosti
(1)
Všechny třetí země, regiony a území
mohou být způsobilé pro spolupráci podle tohoto nařízení.
(2)
Toto nařízení však podporuje především
opatření spolupráce s rozvinutými a rozvojovými zeměmi,
které hrají stále významnější úlohu v mezinárodním hospodářství
a obchodu, na vícestranných fórech, v globální správě, při
řešení problémů globálního významu a tam, kde má Unie významné
zájmy.
Článek 3
Obecné zásady
(1)
Unie usiluje o podporu, rozvoj a konsolidaci
zásad svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod
a zásady právního státu, na nichž je založena, prostřednictvím
dialogu a spolupráce s třetími zeměmi.
(2)
Pro zvýšení působnosti pomoci Unie se při
utváření spolupráce s partnerskými zeměmi podle potřeby
uplatňuje diferencovaný a flexibilní přístup s ohledem na
jejich konkrétní hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož
i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie.
(3)
Unie a členské státy prosazují
v rámci svých pravomocí vícestranný přístup ke globálním
problémům a podporují spolupráci s mezinárodními
a regionálními organizacemi a subjekty, včetně
mezinárodních finančních institucí, agentur, fondů
a programů OSN, OECD a skupiny dvaceti ministrů financí a
guvernérů centrálních bank (G20) a s dalšími dvoustrannými
dárci.
(4)
Při provádění tohoto nařízení je
cílem Unie zajistit celistvost a soudržnost s jinými oblastmi
její vnější činnosti, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci
pro rozvojové země, jakož i s jinými příslušnými politikami
Unie, a to tvorbou politiky, strategickým plánováním a programováním
a prováděním opatření.
(5)
Opatření financovaná podle tohoto
nařízení vycházejí případně z politik spolupráce
stanovených v nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční
plány mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi a regiony
a zahrnují také oblasti spojené se zvláštními zájmy, politickými
prioritami a strategiemi Unie.
(6)
Podpora Unie podle tohoto nařízení se provádí
v souladu se společným prováděcím nařízením.
Článek 4
Oblasti spolupráce
Podrobné oblasti spolupráce v rámci
pomoci Unie podle tohoto nařízení jsou uvedeny v jeho příloze.
V souladu s článkem 7 je Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění nebo
doplňuje příloha tohoto nařízení.
Článek 5
Programování a orientační přidělení finančních
prostředků
(1)
Komise přijímá víceleté orientační
programy přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3 společného
prováděcího nařízení. Tento postup se rovněž použije na zásadní
přezkumy, jejichž účinkem je podstatná změna strategie nebo
jejího programování.
(2)
Víceleté orientační programy stanoví
strategické a/nebo společné zájmy a priority Unie, specifické cíle
a očekávané výsledky. V případě zemí nebo regionů,
pro něž byl stanoven společný rámcový dokument, který stanoví
komplexní strategii Unie, vycházejí víceleté orientační programy
z tohoto dokumentu.
(3)
Víceleté orientační programy uvádějí
rovněž oblasti zvolené pro financování Unií a vymezují
orientační přidělení finančních prostředků,
a to celkově, podle prioritních oblastí a podle partnerských
zemí nebo skupiny partnerských zemí na dané období, včetně
účasti na globálních iniciativách; tyto částky mohou být
případně vyjádřeny v podobě rozpětí.
(4)
Víceleté orientační programy se podle
potřeby upraví s ohledem na přezkumy referenčního
dokumentu, z něhož vycházejí, provedené v polovině období
nebo ad hoc.
(5)
Ve víceletých orientačních programech
může být stanovena rezerva na nepřidělené finanční
prostředky. O přidělení těchto finančních
prostředků se rozhoduje podle společného prováděcího
nařízení.
(6)
Přezkumný postup uvedený v odstavci 1 se
nepoužije na méně podstatné změny víceletých orientačních
programů, na změny, kterými se provádějí technické úpravy,
přerozdělují finanční prostředky v rámci
orientačních přídělů podle prioritních oblastí nebo se
zvyšuje nebo snižuje objem původního celkového přídělu
o méně než 20 %, pokud tyto úpravy neovlivňují prioritní
oblasti a cíle stanovené ve víceletých orientačních programech. Tyto
úpravy se do jednoho měsíce sdělují Evropskému parlamentu
a Radě.
(7)
Postup podle čl. 15 odst. 4 společného
prováděcího nařízení může být použit pro změny víceletých
orientačních programů, pokud je zapotřebí rychlé reakce Unie.
Článek 6
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro nástroj
partnerství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
Článek 7
Výkon přenesení pravomoci
(1)
Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci uvedená v článku 4 je svěřena na dobu platnosti
tohoto nařízení.
(2)
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
pravomoci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá
účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské
unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm
upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů
v přenesené pravomoci.
(3)
Přijetí aktu v přenesené pravomoci
Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu
a Radě.
(4)
Přijatý akt v přenesené pravomoci
vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo
Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy
jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před
uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta
prodlouží o dva měsíce.
Článek 8
Finanční referenční částka
1.           Finanční referenční
částka pro provádění tohoto nařízení na období 2014–2020
činí 1 131 000 000 EUR. Prostředky na každý rok
schvaluje rozpočtový orgán v rámci limitů víceletého finančního rámce.
2.           Jak uvádí čl.13 odst. 2
nařízení „Erasmus pro všechny“, za účelem podpory mezinárodního
rozměru vysokoškolského vzdělávání bude přidělena
orientační celková částka EUR 1 812 100 000 z různých
externích nástrojů (nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj
sousedství, nástroj předvstupní pomoci, nástroj partnerství a Evropský
rozvojový fond) na akce v oblasti mobility ve vzdělávání směřující
do zemí mimo EU nebo z nich a na politický dialog
s orgány/institucemi/organizacemi z těchto zemí. Na tyto
finanční prostředky se použijí ustanovení nařízení „Erasmus pro
všechny“.
Finanční prostředky se budou
uvolňovat prostřednictvím 2 víceletých přídělů
pokrývajících první 4 roky a zbývající 3 roky. Tyto finanční
prostředky budou zachyceny ve víceletém orientačním programování
těchto nástrojů v souladu se zjištěnými potřebami a
prioritami dotčených zemí. Příděly lze revidovat v
případě zásadních nepředvídatelných okolností nebo důležitých
politických změn podle vnějších priorit EU.
Článek 9
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje
v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU o organizaci a
fungování Evropské služby pro vnější činnost.
Článek 10
Vstup v platnost
1.
Toto nařízení vstupuje v platnost
třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské
unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014.
2.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu
a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne .
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA
PODROBNÉ
OBLASTI SPOLUPRÁCE V RÁMCI NÁSTROJE PARTNERSTVÍ
Na podporu cílů uvedených
v článku 1 může pomoc Unie mimo jiné zahrnovat tyto oblasti
spolupráce:
a)           podpora zvláštních iniciativ, včetně výzkumné práce, studií,
pilotních režimů nebo společných projektů, které mají
účinně a pružně reagovat na cíle spolupráce vyplývající ze
vztahů Unie s dotčenými třetími zeměmi;
b)           podpora spolupráce, partnerství
a společných podniků mezi hospodářskými, sociálními,
kulturními, vládními a vědeckými činiteli v Unii a ve
třetích zemích;
c)           usnadnění (a podpora)
obchodních vztahů a procesů obchodní integrace, mj. mezi jižními
státy, podpora investičních toků a hospodářských
partnerství Unie, včetně zaměření na malé
a střední podniky;
d)           podpora politického
a odvětvového dialogu zahrnujícího politické, hospodářské,
regulační, environmentální, sociální, výzkumné a kulturní
činitele a nevládní organizace Unie a třetích zemí;
e)           podpora informačních
činností, intelektuálních výměn a posilování mezikulturního
dialogu;
f)            podpora iniciativ
a činností Unie či společného zájmu v oblastech, jako
jsou změna klimatu, problematika životního prostředí včetně
biologické rozmanitosti, účinné využívání zdrojů, suroviny,
energetika, doprava, výzkum, věda a inovace, zaměstnanost a
sociální politika, udržitelný rozvoj včetně podpory důstojné
práce, sociální odpovědnost podniků, obchod a spolupráce mezi jižními
státy, vzdělávání, kultura, cestovní ruch, informační
a komunikační technologie, zdravotnictví, spravedlnost, celní
a finanční záležitosti, statistika a jakékoli jiné oblasti
zvláštních zájmů Unie nebo společného zájmu Unie a třetích
zemí;
g)           posílení povědomí o Unii
a jejího pochopení a zvýšení jejího zviditelnění ve třetích
zemích.
LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název
návrhu/podnětu
              1.2.    Příslušné
oblasti politik podle členění ABM/ABB
              1.3.    Povaha
návrhu/podnětu
              1.4.    Cíle

              1.5.    Odůvodnění
návrhu/podnětu
              1.6.    Doba
trvání akce a finanční dopad
              1.7.    Předpokládaný
způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
              2.1.    Pravidla
pro sledování a podávání zpráv
              2.2.    Systém
řízení a kontroly
              2.3.    Opatření
k zamezení podvodů a nesrovnalostí
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
              3.1.    Okruhy
víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové
linie
              3.2.    Odhadovaný
dopad na výdaje
              3.2.1. Odhadovaný souhrnný
dopad na výdaje
              3.2.2. Odhadovaný dopad na
operační prostředky
              3.2.3. Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
              3.2.4. Soulad se stávajícím
víceletým finančním rámcem
              3.2.5. Příspěvky
třetích stran
              3.3.    Odhadovaný dopad na
příjmy
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHY
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.        Název návrhu/podnětu
Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ……,
kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci
s třetími zeměmi
1.2.        Příslušné oblasti politik
podle členění ABM/ABB[10]

Hlava
19: Vnější vztahy
Aktivita 19 05: Vztahy a spolupráce
s průmyslově vyspělými třetími zeměmi
Název
této kapitoly rozpočtu 19 05 odpovídá stávajícímu členění
finančních nástrojů na období 2007–2013. Navrhuje se aktivitu 19 05
zachovat, ale na období 2014–2020 změnit název této kapitoly takto:
19 05 : Spolupráce
s třetími zeměmi v rámci nástroje partnerství
1.3.        Povaha návrhu/podnětu
x Návrh/podnět
se týká nové akce
¨ Návrh/podnět se
týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[11]
¨ Návrh/podnět se týká prodloužení
stávající akce
¨ Návrh/podnět se
týká akce přesměrované na jinou akci
1.4.        Cíle
1.4.1.     Víceleté strategické cíle
Komise sledované návrhem/podnětem
Cílem tohoto
finančního nástroje je podporovat následující strategické cíle, jak je
uvedeno ve sdělení Komise „Rozpočet strategie Evropa 2020 – část
II“ ze dne 29. června 2011 (KOM/2011/500 – Rozpočet strategie Evropa
2020 – část II. Kapitola politiky „Vnější činnost“, s. 42):
„Mělo by dojít k dalšímu posílení plánování
politik EU na podporu řešení významných celosvětových výzev, jako je
boj proti změně klimatu, zvrácení ubývání biologické rozmanitosti
a ochrana globálních veřejných statků a zdrojů. Komise navrhuje vypracovat proaktivní program EU a
společných zájmů s třetími zeměmi se zvláštním
zaměřením na strategické partnery.“
1.4.2.     Specifické cíle
a příslušné aktivity ABM/ABB
V rámci aktivity 19 05 se budou sledovat tyto tři
specifické cíle:
1) provádění mezinárodního rozměru strategie
„Evropa 2020“ podporou strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální
a meziregionální spolupráci Unie, podporou politického dialogu
a rozvíjením kolektivního přístupu a reakce na problémy
globálního významu;
2)
zlepšení přístupu na trh a rozvoj obchodních, investičních
a podnikatelských příležitostí pro evropské společnosti
prostřednictvím hospodářských partnerství a spolupráce mezi
podniky a regulačními orgány;
3)
další posilování pozice Evropy v globálním hospodářství a její
úlohy na světové scéně podporou veřejné diplomacie,
vzdělávací/akademické spolupráce, informačních činností
a sítí k prosazování hodnot a zájmů EU.
Příslušné aktivity ABM/ABB
Název aktivity 19 05 by měl
být přejmenován takto: Spolupráce s třetími zeměmi
podle nástroje partnerství
1.4.3.     Očekávané výsledky
a dopady
Inovativní
nástroj partnerství by EU umožnil prosazovat její politiky po celém
světě.
Dopad na hospodářství EU a hospodářský dialog EU
s partnerskými zeměmi
Provedení nového nástroje partnerství by EU poskytlo další
příležitost podpořit její podniky (zejména malé a střední
podniky) a výrobky. Přineslo by to možnost finančně
podpořit podnikání EU ve třetích zemích formou pobídek pro
konkurenceschopnost a inovace EU, které by pouze doplňovaly akce
financované podle programu Konkurenceschopnost a malé a střední
podniky a podle programu Horizont 2020 (výzkum a inovace),
a dále podpořit mezinárodní obchod a investice EU, což by
následně mohlo usnadnit zahraniční investice do EU. Bylo by možné
zaměřit se na řadu oblastí spolupráce včetně
změny klimatu, životního prostředí, sbližování technických
předpisů a normalizace, sociální odpovědnosti podniků,
práv duševního vlastnictví, ochrany osobních údajů nebo
osvědčených postupů v hospodářských, obchodních,
daňových a finančních záležitostech, obchodu a spolupráce mezi
jižními státy. Mohla by se tak posílit hospodářská jistota EU,
případně by mohla vzniknout nová pracovní místa, což by
v konečném důsledku přispělo k hospodářskému
růstu.
Tento nástroj by mohl posílit obchodní vztahy EU s partnerskými
zeměmi a mít pozitivní dopad na platební bilanci EU, její
hospodářské a obchodní vztahy se zbytkem světa při
zachování souladu se zásadami přístupu na trh / otevřeného trhu. Jako
takový by mohl přispět ke zmírnění rizika protekcionismu, jakož
i podpořit mezinárodní konkurenceschopnost a probíhající proces
globalizace a zároveň zajistit přínos pro všechny země
v souladu se zásadami strategie Evropa 2020.
Nový nástroj partnerství by také pomohl podpořit
konkurenceschopnost EU prostřednictvím cíleného rozvoje lidských
zdrojů: dostupnost vysoce kvalifikovaných pracovníků a jejich
schopnosti inovovat a provádět výzkum a technologický vývoj jsou základním
předpokladem hospodářské prosperity.
Hospodářský dopad na partnerské země
Nový nástroj by mohl podpořit dobře rozvinuté formy
hospodářské spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi.
V této souvislosti by to EU umožnilo zajistit náležité zohlednění
hodnot týkajících se životního prostředí, udržitelné energetiky,
sociálního zabezpečení, zaměstnanosti a jiných sociálních hodnot
při koncipování a provádění politického programu.
Vyšší investice společností EU by také přispěly
k hospodářskému růstu v hostitelské zemi. Činnosti
zaměřené na podporu sociální odpovědnosti podniků zlepší
sociální, pracovní a environmentální pravidla a provádění
v partnerské zemi.
Poskytnutím technické pomoci by nástroj mohl stanovit udržitelné
způsoby fiskální konsolidace růstu, a pomoci tak zemím
v jejich úsilí získat kontrolu nad svými účty. Mohl by také
podpořit iniciativy ke zlepšení účinnosti administrativy
a produktivního využívání remitencí pracovníků
a k prosazování nových investic a převodů technologií
ve vnitrostátních průmyslových programech nebo rozvoje infrastruktury
s cílem podporovat účinné využívání a udržitelnost zdrojů,
včetně výroby a využívání energie.
Dopad na hospodářskou správu
Očekává se, že nástroj partnerství bude mít také dopad na
hospodářskou správu. Tato krize přinesla tvrdé ponaučení
o možnostech trhů. Vyžádala si přezkoumání úlohy vlády,
přehodnocení definované rovnováhy mezi státem a trhem a hledání
způsobů zvýšení důvěry občanů v obojí.
Krize ukázala, že veřejné politiky jsou hlavní kotvou
vnitrostátních ekonomik v dobách hospodářského neklidu, neboť
vlády zastavily volný pád finančních trhů a zamezily
finanční katastrofě. Z toho vyplývající fiskální tlaky
v mnoha zemích zvýšily potřebu snížit veřejné výdaje, což
v mnoha případech znamená racionalizaci státu. Toto úsilí vyžaduje
přehodnocení úlohy intervence vlády k dosažení lepší
a účinnější správy, zdravých institucí a účinných
pravidel a postupů.
Další důležitou otázkou v oblasti správy je boj proti
korupci, transparentnost a integrita. Nový nástroj by mohl být
zaměřen tak, aby zlepšoval nástroje pro boj proti korupci
a posiloval jejich provádění. Nové iniciativy by mohly posílit
koordinaci činností týkajících se boje proti korupci
a transparentnosti po celém světě, jakož i dodržování
příslušných mezinárodních úmluv, „osvědčených postupů“
a zásad.
Konečně podpora plného zapojení strategických partnerů
do globální tvorby a správy politiky životního prostředí, zejména
s ohledem na vícestranné dohody o životním prostředí, bude
rozhodující pro podporu udržitelné hospodářské změny.
Sociální dopad na hospodářství EU
Snahou EU je řešit vzájemně propojené sociální politiky
a určit strategické směry nad rámec růstu. K tomu by
mohla přispět hospodářská spolupráce s partnerskými
zeměmi, která by posílila vnitrostátní a mezinárodní předpisové
rámce a zlepšila vnitrostátní, regionální nebo globální hospodářskou
správu. Tyto strategie a přístupy by mohly mít pozitivní dopad na
zaměstnanost a sociální politiky EU, jako jsou model sociální ochrany
EU, tvorba „zelených“ míst, sociální program „EU 2020“ atd. Rostoucí konkurence
rozvíjejících se ekonomik by také mohla fungovat jako strategický podnět
pro Evropu, aby přidělovala více zdrojů na odbornou
přípravu a rekvalifikace, zlepšování kvality výuky a výzkumu
a na reformu domácích systémů sociálního zabezpečení.
Sociální dopad na partnerské země
Harmonizací finančních nástrojů EU a členských
států EU a podporou společných činností s ostatními
dvoustrannými a vícestrannými dárci by nový nástroj mohl mít významný
dopad na sociální strukturu rozvíjejících se zemí. Mohl by podpořit
reformu systémů sociálního zabezpečení, vnitrostátních politik
zaměstnanosti, vnitrostátních politik v oblasti odborné přípravy
a rozvoje dovedností, budování kapacity vzdělávacích, výzkumných
a inovačních programů, jakož i posilování vnitrostátních záchranných
„sítí“. Významný bude jeho přínos k tvorbě dalších „zelených“
míst, ke zvyšování příjmu na hlavu a k účinným strategiím
sociální soudržnosti a snižování chudoby na vnitrostátní úrovni.
V tomto ohledu by přispěl k úspěšnému provádění
mezinárodní sociální agendy, kterou prosazují Mezinárodní organizace práce OSN
a G8/G20.
Dopad na životní prostředí EU a partnerských zemí
Mezi hlavními strategickými prioritami nového nástroje pro nadcházející
roky bude zajištění „zeleného“ růstu, provádění strategie
a podpora partnerských zemí v jejich politikách pro
ekologičtější růst.
Cílem partnerství EU prostřednictvím nového nástroje bude
stimulace a podpora růstu a dlouhodobé udržitelnosti
z hlediska životního prostředí. V tomto ohledu se očekává,
že nový nástroj bude hrát klíčovou úlohu při podporování
činností v oblasti životního prostředí a změny klimatu
a politického dialogu jak EU, tak partnerských zemí.
Tento nástroj by mohl podpořit nízkouhlíkový obchodní model
prostřednictvím pobídek evropskému soukromému sektoru. Na základě
úspěšných výsledků 16. konference smluvních stran OSN (COP-16)
o změně klimatu v Cancúnu by mohl podnikům v EU
pomoci vytvářet účinné politiky s co nejnižšími náklady s cílem
dosáhnout cílů šetrných k životnímu prostředí v partnerských
zemích. Ekonomikám partnerských zemí také pomůže co možná nejlépe využít
všech přínosů inovace v oblasti životního prostředí,
ekologie a energetické účinnosti.
Nástroj by
mohl umožnit spolupráci pro lepší pochopení hospodářských
a sociálních nákladů na ubývání biologické rozmanitosti
a degradaci ekosystémů v zemích globálního významu.
1.4.4.     Ukazatele výsledků
a dopadů
Uvedené
tři specifické cíle budou sledovány prostřednictvím těchto
tří ukazatelů:
1)
zavádění politik a cílů strategie „Evropa 2020“ klíčovými
partnerskými zeměmi a vliv na tvorbu politiky v těchto zemích;
2) podíl EU na
zahraničním obchodu s klíčovými partnerskými zeměmi a na
obchodu a investičních tocích do partnerských zemí, na které se
konkrétně zaměřují činnosti, programy a opatření podle
tohoto nařízení;
3) lepší
vnímání EU a vzájemné porozumění EU v klíčových strategických
partnerských zemích doložené například průzkumy a hodnoceními.
1.5.        Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.5.1.     Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
Viz
důvodová zpráva legislativního návrhu a posouzení dopadů:
Navrhovaný
nástroj partnerství je koncipován tak, aby překonal omezení schopnosti EU
co možná nejúčinnějším způsobem působit na mezinárodní
úrovni. Umožní EU provádět programy nad rámec rozvojové spolupráce
s novými mocnostmi a celosvětově hájit stěžejní
program EU s kteroukoli partnerskou zemí, pokud tato potřeba
vyvstane. Hlavními znaky navrhovaného nástroje partnerství v porovnání s předcházejícím
nástrojem pro spolupráci s průmyslovými zeměmi jsou:
Zeměpisná
oblast působnosti: globální dosah se zvláštním
zaměřením na strategické partnery (průmyslové země,
rozvíjející se ekonomiky, Rusko).
Cíl: Zaměřit se
na prosazování zájmů EU a strategie Evropa 2020 tím, že bude
účinně a pružně reagovat na cíle spolupráce vyplývající
z dvoustranných/regionálních vztahů Unie s partnerskými
zeměmi a bude řešit problémy globálního významu.
Prioritní
oblasti: Mezinárodní rozměr strategie „Evropa 2020“, politický dialog,
problémy globálního významu, spolupráce mezi podniky a regulačními orgány,
dvoustranná/trojstranná/regionální spolupráce, veřejná diplomacie,
vzdělávací/akademická spolupráce a informační činnost.
Programování: Není vázán požadavky
na oficiální rozvojovou pomoc, víceleté programy pro dlouhodobé investice,
rezervy na neplánované výdaje pro rychlou reakci na měnící se okolnosti
a ad-hoc činnosti.
1.5.2.     Přidaná hodnota ze
zapojení EU
EU má četné mezinárodní smlouvy
s partnerskými zeměmi po celém světě, které jednotlivé
členské státy nemají, což jim všem dává vliv prakticky ve všech oblastech
mezinárodních vztahů. Jelikož
27 členských států jedná na základě společných politik
a strategií, pouze EU má nezbytnou váhu, aby mohla reagovat na globální
problémy. EU jako globální hráč má
důvěryhodnost a neutralitu, které jednotlivé členské státy
nemají. EU má také jedinečnou možnost
prosazovat normy a standardy EU a prostřednictvím mezinárodní
spolupráce z nich činit standardy globální.
Navrhovaný nástroj partnerství přinese vyšší
přidanou hodnotu v porovnání se stávající situací, neboť
zahrnuje strategii „Evropa 2020“, jejímž základem je spolupráce orientovaná na
zelený růst, silnější důraz na zájmy EU ve spolupráci
s rozvíjejícími se a průmyslovými zeměmi a větší
zaměření na zlepšování podmínek pro podniky, investice, obchod
a výzkum a inovace. Měl by
vypracovat proaktivní program společných zájmů s partnerskými
zeměmi se zvláštním zaměřením na strategické partnery EU.
Nový nástroj partnerství by také lépe respektoval
závazky EU vůči třetím zemím, s nimiž uzavřela
partnerství a spolupráci / rámcové dohody. Dodává
důvěryhodnost a soudržnost vnější politice EU
a propojuje prosazování jejích hodnot a zájmů
s určitými činnostmi spolupráce. V rámci
dohod by nástroj partnerství mohl také fungovat jako katalyzátor pro
společné projekty EU a členských států, neboť EU
i členské státy jsou vázány jejich ustanoveními. Konečně by podpořil regionální
a dvoustranné politiky EU a rovněž závazky EU vůči
procesům regionální a mezinárodní spolupráce.
1.5.3.     Závěry vyvozené
z podobných zkušeností v minulosti
Přezkum
finančního nástroje pro vnější činnost v polovině
období (KOM/2009/196) provedený v roce 2009 shledal, že omezená oblast
působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci brání ve financování
činností, které nejsou „zaměřeny na partnery“ jako oficiální
rozvojová pomoc, avšak jsou v souvislosti s globalizací vzájemně
prospěšné. Nástroj pro rozvojovou spolupráci nebyl považován za vhodný pro
řešení tohoto problému, neboť jeho hlavním cílem je podpora
hospodářského rozvoje a prosperity rozvojových zemí, konkrétně
vymýcení chudoby v partnerských zemích a regionech v souvislosti
s udržitelným rozvojem, včetně naplňování rozvojových
cílů tisíciletí. Toto omezení ovlivňovalo nejdynamičtější
regiony světa (např. Latinskou Ameriku, Asii, Jižní Afriku) a EU
zůstávala bez finančního nástroje, který by podpořil vývoj
mezinárodních vztahů v souvislosti s globalizací, zejména
s ohledem na rozvíjející se ekonomiky. Za tímto účelem zavedl
rozpočtový orgán v Latinské Americe a Asii přípravné
akce, aby se dočasně zaplnila legislativní mezera. V dubnu
2009 předložila Evropská komise návrh navazujícího právního předpisu
(KOM/2009/197) s cílem rozšířit zeměpisnou působnost
stávajícího nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi (ICI)
na rozvojové země (včetně rozvíjejících se ekonomik) v Asii
a Latinské Americe a na Irán, Irák, Jemen a Jižní Afriku,
a umožnit tak financování opatření v zemích, na něž se
vztahuje nařízení o finančním nástroji pro rozvojovou pomoc.
Přezkum v polovině období také uznal, že nástroj pro
spolupráci s průmyslovými zeměmi, z něhož
současný návrh nového nástroje vychází, poskytuje flexibilní základ pro
rozvoj spolupráce s větším počtem průmyslových území
a území s vysokými příjmy, ačkoliv finanční rámec je
spíše omezený.
Kromě přezkumu v polovině období byla
v posledních letech s velmi kladným výsledkem provedena hodnocení
stěžejních programů financovaných v rámci nástroje pro
spolupráci s průmyslovými zeměmi, programů „Brána EU do
Japonska a Korejské republiky“ (financování pavilonů EU na
veletrzích) a „Střediska EU“ (univerzitní sdružení, která nabízejí
moduly „studia EU“ a šíří základní informace o EU velmi širokému
spektru cílových skupin).
Pokud jde o program vzdělávání vedoucích pracovníků
(výuka jazyků a odborná příprava pro manažery), hodnocení
provedené v roce 2010[12]
ukázalo, že program vzdělávání vedoucích pracovníků představuje
jedinečnou nabídku z hlediska programové struktury (obeznámenost
s japonskou a korejskou obchodní kulturou je neocenitelnou
vlastností) a z hlediska cílových skupin (program oceňují jak
velké, tak malé a střední podniky). Poskytuje příležitost
potenciálním účastníkům z členských států, které
žádnou obdobnou iniciativu nenabízejí. Navíc dobře zviditelňuje EU.
Program vzdělávání vedoucích pracovníků má kladný dopad na
společnosti EU odhodlané navázat/rozšiřovat obchodní činnosti
s Japonskem a Koreou, neboť jim pomáhá s přístupem na
japonský/korejský trh; na podnikání společností EU má spíše trvalý dopad
než pouze krátkodobý a dočasný vliv a umožňuje
rozšiřovat obchodní příležitosti společností EU v jiných
asijských zemích.
Hodnocení
provedené v roce 2010[13]
týkající se iniciativy Střediska EU (zaměřené na
veřejnou diplomacii) ukázalo, že „střediska přidávají
skutečnou hodnotu a že Komise má z této iniciativy do
značné míry prospěch. Množství práce odvedené středisky
nesporně kompenzuje náklady, které Komisi v rámci programu vzniknou“.
Program získal solidní základ v těch zemích, které jsou průkopníky
této iniciativy (USA a Kanada), a úspěšně usiluje
o dosažení vyšší úrovně v Austrálii a na Novém
Zélandě. Financování EU je schopno fungovat jako počáteční
vklad, zejména přilákáním dalších zdrojů financování, které
iniciativa přitahuje, aby se zajistila její dlouhodobá udržitelnost.
1.5.4.     Provázanost a možná
synergie s dalšími relevantními nástroji
Lisabonská
smlouva stanoví společné zásady a cíle a vymezuje nový
institucionální rámec pro vnější činnost Unie (zejména Evropské
služby pro vnější činnost), které vedou k vysokým
očekáváním v oblasti vnější činnosti jak uvnitř EU,
tak ze strany partnerů na vnitrostátní a regionální úrovni,
včetně vícestranných vztahů. Nástroj partnerství bude nedílnou
součástí celkové struktury finančních nástrojů pro vnější
činnost uspořádané do čtyř hlavních kapitol: kapitola
zaměřená na politiku, jejímž cílem bude především spolupráce
s partnerskými zeměmi na dvoustranné, regionální a mezinárodní
úrovni, a rovněž kapitoly týkající se průřezových priorit a hodnot:
lidská práva a demokracie, humanitární pomoc a civilní ochrana,
předcházení krizím a jejich řešení. Nástroj partnerství spadá do
první kapitoly, tj. spolupráce s partnerskými zeměmi. Jeho hlavním
cílem je plánovat politiky EU na podporu programu strategie „Evropa 2020“,
a řešit tak významné globální problémy a rozvíjet proaktivní
program EU a společných zájmů s průmyslovými
zeměmi a rozvíjejícími se ekonomikami, se zvláštním
zaměřením na strategické partnery.
Jednou
z klíčových priorit strategie „Evropa 2020“ je obnova
růstu. Program uznává, že rychle rostoucí rozvíjející se ekonomiky se
stále početnější střední třídou budou hrát rozhodující
úlohu při udržování evropského vývozu zboží a služeb,
v němž má EU komparativní výhodu. Nástroj partnerství by měl
sloužit jako podpora obchodní politiky[14],
zejména pokud jde o strategické hospodářské partnery. Podpora
přístupu na trh pro evropské společnosti doplní akce financované
podle programu pro konkurenceschopnost a malé a střední podniky.

Rozvíjející se
ekonomiky také hrají stále důležitější úlohu jako odpovědní
partneři při řešení problémů globálního významu: otázky
jako snižování chudoby, migrace, konkurenceschopnost a liberalizace
obchodu, životní prostředí, změna klimatu, energetika, posílení
digitální gramotnosti, dovedností a sociálního začlenění, pandemie,
počítačová bezpečnost, terorismus a organizovaná trestná
činnost lze řešit v mezinárodních souvislostech. V situaci,
kdy se zrychluje globalizace, je nezbytné, aby vnitřní agendu
zajišťování udržitelného růstu a zaměstnanosti
v Evropě a vnitřní politiky EU obecně doplnil
vnější rozměr. Tento vnější rozměr vnitřní politiky by
měl posílit soulad a soudržnost vnější činnosti EU
a měl by ji doplňovat, a zároveň by se mělo zamezit
zdvojování úsilí.
Nástroj
partnerství bude proto přednostně podporovat vnější rozměr
politik EU v oblasti změny klimatu, životního prostředí,
energetiky, obchodu a udržitelného rozvoje, jakož i informačních
a komunikačních technologií. EU již navrhla detailně
propracovaný soubor pobídek, pravidel a předpisů
k usnadnění našeho vlastního přechodu na nízkouhlíkové
hospodářství a jednostranně přijatých ambiciózních
cílů. Tento rámec stanoví komplexní a konkrétní politický koncept,
který by mohl a měl být použit k usnadnění obdobných ambicí
našimi klíčovými strategickými partnery. Takováto činnost by
samozřejmě byla dobrá pro životní prostředí a zároveň
by mohla fungovat jako katalyzátor široce založených investic do výzkumu
a inovací, budování kapacit a programů, nebo nových zelenějších
technologií a otevřít obchodní příležitosti pro průmysl EU.
V případě nástroje partnerství budou cíle v oblasti
klimatu a začleňování oblasti klimatu do politik EU
zvláště důležité pro činnosti umožňující politický dialog
s průmyslovými a rozvíjejícími se ekonomikami.
Pro zachování
udržitelnosti hospodářského růstu v mezích environmentální
kapacity planety bude zásadní účinné využívání zdrojů. EU
přijímá strategii účinného využívání zdrojů jako jednu
z priorit strategie Evropa 2020. Ta mimo jiné ovlivní normy EU a bude
opravdu efektivní pouze v případě, že postupy účinného
využívání zdrojů přijmou všechny významné ekonomiky. Rozvíjející se ekonomiky
mají příležitost přeskočit neudržitelnou spotřebu
způsobující znečištění a výrobní vzorce tak často
uplatňované v EU a jiných vyspělých ekonomikách během
naší industrializace a EU má maximální zájem jim v tomto pomoci. Rozvíjející
se ekonomiky, zejména Indie a Čína, však také mají mnoho velmi
chudých obyvatel, kteří jsou z hlediska živobytí odkázáni na zdravé
ekosystémy, jako je čistá voda a bohatá moře a bohaté lesy,
zatímco Brazílie, Jižní Afrika, Indie a Čína jsou extrémně
biologicky rozmanité. Dialog a spolupráce týkající se ekonomické stránky
ochrany a udržitelného řízení ekosystémů je ve společném
zájmu EU a jejích partnerů.
Dialog
a praktická spolupráce s klíčovými výrobci energie
a spotřebiteli po celém světě je zásadní pro splnění
náročného úkolu zajištění energetické bezpečnosti EU,
zejména se vzrůstající závislostí EU na dovozu, stejně jako
prosazování globálního nízkouhlíkového programu, politik udržitelné energetiky,
transparentnosti a předvídatelnosti na globálních trzích
s energií a technologické spolupráce.
Státy, které
přestávají být rozvojovými zeměmi, požadují nové formy spolupráce
v oblasti technologií a inovací. Aby EU zůstala
v těchto oblastech strategickým partnerem a udržela si vedoucí
postavení při prosazování globálních standardů, musí být schopna
v těchto oblastech vytvořit partnerství pro spolupráci.
Promítnutí
vnitřních politik EU do vnější politiky bude plně
začleněno do programování nástroje partnerství, který rovněž
bude v rámci svého omezeného finančního krytí doplňovat
vnější rozměr vnitřních politik prováděných podle jiných
programů EU (např. akce na základě rámcového programu pro výzkum
a inovace Horizont 2020, programu Konkurenceschopnost a malé
a střední podniky, včetně spolupráce v oblasti
cestovního ruchu, programu „Erasmus pro všechny“, Fondu pro řízení migrace
a Fondu vnitřní bezpečnosti) tak, aby se zamezilo zdvojování. Během fáze programování bude přihlédnuto k soudržnosti
a doplňkovosti s jinými zeměpisnými nástroji pro
vnější činnost, zejména nástrojem pro rozvojovou spolupráci,
a zároveň budou začleněny zásady diferenciace
a koncentrace.
1.6.      Doba trvání akce
a finanční dopad
x Časově omezený návrh/podnět
–
x Návrh/podnět s platností od 1/1/2014 do 31/12/2020
–
x Finanční dopad od 1/1/2014 do 31/12/2020
–
¨ Časově neomezený návrh/podnět
–
Provádění s obdobím rozběhu od RRRR
do RRRR,
–
poté plné fungování.
1.7.        Předpokládaný
způsob řízení[15]
x Přímé centralizované řízení Komisí
x Nepřímé centralizované řízení, při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu
svěřeny:
–
¨  výkonným agenturám
–
¨  subjektům zřízeným Společenstvími[16]
–
¨  vnitrostátním veřejnoprávním subjektům / subjektům
pověřeným výkonem veřejné služby
–
¨  osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným
v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49
finančního nařízení
¨ Sdílené řízení
s členskými státy
¨ Decentralizované řízení s třetími zeměmi
¨ Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
Pokud vyberete více
způsobů řízení, upřesněte je v části
„Poznámky“.
Poznámky
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.        Pravidla pro sledování
a podávání zpráv
Systémy
sledování a hodnocení Evropské komise se stále více zaměřují na
výsledky. Zahrnují interní zaměstnance a rovněž externí
odborníky.
Úkoloví
manažeři při delegacích a v ústředí neustále
různými způsoby sledují provádění projektů
a programů, pokud možno i prostřednictvím inspekcí na
místě. Sledování poskytuje cenné informace o pokroku, pomáhá
manažerům určit skutečné a potenciální překážky
a přijímat nápravná opatření.
K posouzení
výkonnosti vnější činnosti EU prostřednictvím tří
různých systémů jsou najímáni nezávislí externí odborníci. . Tato
posouzení přispívají k odpovědnosti a ke zlepšování
probíhajících intervencí; ponaučení z předchozích zkušeností se
poté uplatňuje při tvorbě budoucích politik
a činností. Všechny nástroje využívají mezinárodně uznávaná
kritéria hodnocení Výboru pro rozvojovou pomoc OECD včetně
(potenciálního) dopadu.
Zaprvé na
projektové úrovni poskytuje systém sledování zaměřený na výsledky,
řízený ústředím, stručný a cílený přehled kvality vzorku
intervencí. Za pomoci vysoce strukturované, standardizované metodiky
přidělují nezávislí odborníci na sledování zaměřené na
výsledky klasifikaci, která upozorňuje na silné a slabé stránky projektu a
poskytuje doporučení, jak zlepšit účinnost.
Hodnocení na
úrovni projektů, která jsou řízena delegací EU odpovědnou za
projekt, poskytují podrobnější a důkladnější analýzu a pomáhají
projektovým manažerům zlepšovat probíhající intervence a připravovat
ty budoucí. K provedení analýzy a shromáždění zpětné vazby a
důkazů od všech zúčastněných stran, a zejména od
konečných příjemců, jsou najímáni nezávislí externí odborníci s
tematickými a zeměpisnými odbornými znalostmi.
Komise také
provádí strategická hodnocení svých politik, od programování a strategie
až po provádění intervencí v konkrétním odvětví (např.
zdravotnictví, vzdělávání atd.), v zemi nebo regionu nebo pro konkrétní
nástroj. Tato hodnocení jsou důležitým vstupem při tvorbě
politik a koncipování nástrojů a projektů. Všechna se
zveřejňují na internetových stránkách Komise a shrnutí
zjištění je uvedeno ve výroční zprávě Radě
a Evropskému parlamentu.
2.2.        Systém řízení
a kontroly
2.2.1.     Zjištěná rizika
Operační
prostředí nástroje partnerství se vyznačuje těmito riziky pro
dosažení cílů nástroje:
–
zeměpisně rozptýlené projekty a programy: nástroj partnerství
bude mít globální dosah se zvláštním zaměřením na strategické
partnery. Bude pokračovat ve stávající spolupráci s průmyslovými
zeměmi a územími (stávajícího nástroje pro spolupráci
s průmyslovými zeměmi), ale zároveň vstoupí do nových
projektů/programů se skupinou zemí, v nichž se spolupráce
zaměřovala na oficiální rozvojovou pomoc. Celosvětová
působnost může z hlediska sledování představovat problémy
v oblasti logistiky/zdrojů – zejména v případě
provádění kontrol na místě,
– zahájení
nových programů/projektů společně s rizikem
nedostatečné institucionální a administrativní kapacity
v některých partnerských zemích může vést k potížím
a prodlení v plánování a provádění intervencí,
– potíže
s prováděním kontrol a kvantifikací dopadu takovéto spolupráce
na EU a partnerské země mohou omezit schopnost Komise podávat zprávy
a odpovídat za výsledky,
–
hospodářská/politická agenda může vést k potížím a prodlení
v plánování a provádění intervencí,
– jelikož
nástroj partnerství je novým nástrojem, může nedostatek lidských
zdrojů a správních úvěrů na podporu provádění nástroje
při delegacích a v ústředí vést k potížím
s řádnou správou tohoto nástroje.
2.2.2.     Předpokládané metody
kontroly
Proces
vnitřní kontroly / řízení Komise je koncipován tak, aby poskytoval
přiměřenou jistotu, pokud jde o dosahování cílů
účinnosti a efektivity jejích operací, spolehlivost jejího
finančního výkaznictví a dodržování příslušného legislativního
a procesního rámce.
Pro
zajištění účinnosti a efektivity jejích operací a pro
zmírnění vysoké míry rizika v prostředí vnější spolupráce
se kromě všech prvků širokého procesu strategické politiky
a strategického plánování Komise, prostředí interního auditu
a dalších požadavků standardů vnitřní kontroly Komise
použijí také tyto prvky:
–
ve vhodných případech přenesené
řízení spolupráce delegacemi EU v terénu,
–
jasné vymezení finanční odpovědnosti
pověřením vedoucího delegace dále pověřenou schvalující
osobou (ředitelem / vedoucím služby) na ústředí,
–
pravidelné podávání zpráv delegacemi EU
ústředí včetně každoročního prohlášení
o věrohodnosti vedoucím delegace,
–
poskytnutí rozsáhlého programu školení jak pro
zaměstnance ústředí, tak pro zaměstnance delegace,
–
významná podpora ústředí/delegace
a metodické pokyny (i prostřednictvím internetu),
–
pravidelné kontroly ex post,
–
metodika řízení projektového
a programového cyklu, včetně:
–
podpůrných nástrojů kvality pro plánování
intervence, způsob jejího provedení, finanční mechanismus, systém
řízení, hodnocení a výběr provádějících partnerů atd.,
–
nástrojů pro řízení sledování
a podávání zpráv o programech a projektech pro jejich
účinné provádění včetně pravidelného externího sledování
projektů na místě,
–
významných složek hodnocení a auditu.
2.3.        Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
Vzhledem
k vysoce rizikovému prostředí vnějších činností musí
systémy počítat se značným výskytem potenciálních chyb
(nesrovnalostí) týkajících se dodržování předpisů v operacích
a musí zahrnovat kontroly pro předcházení, zjišťování
a opravu těchto chyb v co nejranější fázi procesu vyplácení.
V praxi to znamená, že kontroly souladu s předpisy se budou nejvíce
opírat o významné kontroly ex ante na víceleté bázi
prováděné jak externími auditory, tak zaměstnanci Komise
v terénu před konečnými platbami v rámci projektu (s tím,
že budou prováděny určité audity a kontroly ex post), což
značně překročí ochranné finanční záruky vyžadované
finančním nařízením. Tento rámec dodržování souladu
s předpisy tvoří tyto významné složky:
·
preventivní opatření,
·
povinné základní školení týkající se problematiky
podvodů pro zaměstnance zapojené do řízení spolupráce,
·
hodnocení ex ante týkající se dodržování
souladu pro zajištění, že jsou u všech prováděcích partnerů
při řízení finančních prostředků EU zavedena
odpovídající opatření proti podvodům s cílem předcházet jim
a zabraňovat,
·
Komise v roce 2008 podepsala v Akkře
Iniciativu na podporu transparentnosti rozvojové pomoci (IATI), která je
dohodou o standardech pro transparentnost pomoci, jež zajišťuje
včasnější, podrobnější a pravidelné údaje a doklady o tocích
pomoci,
·
opatření k odhalení chyb a nápravná
opatření,
·
kontroly operací ex ante prováděné
zaměstnanci Komise u všech smluv a platebních operací,
·
externí audity a ověřování (povinné
audity i audity vycházející z analýzy rizika) včetně auditů
Účetního dvora,
·
zpětné kontroly (vycházející z analýzy rizika)
a zpětné získávání plateb.
Existuje-li
navíc podezření, že nesrovnalost je úmyslná (podvod), mohou se uplatnit
tato opatření:
·
pozastavení lhůty pro platby
a informování daného subjektu,
·
zvláštní audity (ad hoc / forenzní audit),
·
systém včasného varování a posílené
sledování veřejných zakázek,
·
pozastavení/vypovězení smlouvy,
·
vyloučení.
Útvary Komise budou při provádění akčního plánu nové
strategie boje proti podvodům Komise přijaté kolegiem v roce
2011 plně spolupracovat s úřadem OLAF, aby mimo jiné zajistily, že:
–
jsou vnitřní kontroly zaměřené proti
podvodům plně v souladu se strategií Komise proti podvodům,
–
přístup k řízení rizik vzniku
podvodů je schopen určit oblasti rizika vzniku podvodů a
adekvátní reakce,
–
systémy používané pro vynakládání
prostředků EU ve třetích zemích umožňují, aby byly
získávány relevantní údaje pro účely řízení rizik vzniku podvodů
(např. dvojího financování),
–
v případě potřeby mohou být
zřízeny skupiny pro vytváření sítí a adekvátní informační
nástroje věnované analyzování případů podvodů spojených s
odvětvím vnější pomoci.
2.4         Odhad nákladů
a přínos kontrol
Náklady na
vnitřní kontrolu / řízení nástroje partnerství by měly být
obdobné jako náklady vypočítané EuropeAid pro řízení jeho
nástrojů pro vnější činnost (tj. 6 % rámce):
V případě
portfolia EuropeAid jako celku se náklady na vnitřní kontrolu /
řízení odhadují v průměru ročně na 658
milionů EUR v závazcích rozpočtového plánování na období
2014–2020. Tento údaj zahrnuje řízení Evropského rozvojového fondu, který
působí integrovaně v rámci řídící struktury EuropeAid. Tyto
„neoperační“ náklady představují přibližně 6,4 %
z odhadované částky ročního průměru činící 10,2
miliard EUR, kterou plánoval EuropeAid na své výdajové portfolio
financované ze souhrnného rozpočtu EU a Evropského rozvojového fondu
v období 2014–2020.
Tyto náklady
na řízení zohledňují všechny zaměstnance EuropeAid
v ústředí a při delegacích, infrastrukturu, cestovní
výdaje, školení, sledování, hodnocení a smlouvy o provedení auditu
(včetně těch iniciovaných příjemci).
EuropeAid
plánuje postupně snižovat poměr nákladů na řídící /
operativní aktivity v rámci zlepšené a zjednodušené úpravy v nových
nástrojích při zohlednění změn, které pravděpodobně
nastanou na základě revidovaného finančního nařízení. Hlavním
přínosem těchto nákladů na řízení bude naplňování
politických cílů, účinné a účelné využívání zdrojů
a uplatňování nákladově efektivních preventivních opatření
a dalších kontrol k zajištění legálního a řádného využívání
finančních prostředků.
V souvislosti
s portfoliem pokračuje úsilí o zlepšování povahy
a zaměření řídících aktivit a kontrol souladu s
předpisy, přičemž tyto náklady jsou obecně nezbytné
k tomu, aby bylo účinně a účelně dosaženo cílů
nástrojů s minimálním rizikem nesouladu (míra zbytkových chyb nižší
než 2 %). Jsou podstatně nižší než rizika spojená
s odstraněním nebo omezením vnitřních kontrol v této vysoce
rizikové oblasti.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.        Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
·      Stávající výdajové rozpočtové linie
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo [název………………………...……….] || RP/NRP[17] || zemí ESVO[18] || kandidátských zemí[19] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 Okruh 4 – Globální Evropa ||   19 01 04 08 – Nástroj pro průmyslově vyspělé země (ICI) – Výdaje na správu a řízení 19 05 01 – Spolupráce s průmyslově vyspělými třetími zeměmi 19 05 02 – Organizace pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrově (KEDO) 19 05 03 – Pilotní projekt – Transatlantické metody řešení globálních problémů 19 09 03 – Jiná opatření spolupráce než oficiální rozvojová pomoc v Latinské Americe 19 09 02 – Přípravná akce – Spolupráce se zeměmi Latinské Ameriky se středními příjmy 19 10 04 – Jiná opatření spolupráce než oficiální rozvojová pomoc v Asii, Střední Asii, Iráku, Iránu a Jemenu 19 10 01 03 – Přípravná akce – Obchodní a vědecké výměny s Indií 19 10 01 04 – Přípravná akce – Obchodní a vědecké výměny s Čínou 19 10 01 05 – Přípravná akce – Spolupráce se zeměmi Asie se středními příjmy   || RP || NE || NE || NE || NE
·      Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo [název……………………………………..] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 Okruh 4 – Globální Evropa || 19 01 04 08 – Nástroj partnerství – Výdaje na správu a řízení 19 05 01 – Spolupráce s třetími zeměmi podle nástroje partnerství 19 05 02 – Spolupráce s průmyslově vyspělými třetími zeměmi – dokončení předchozího programu na období 2007–2013 (bývalá rozpočtová linie 19 05 01).   Pozn.: Ostatní stávající rozpočtové linie v kapitole 19 09 a 19 10 zůstanou pro akce uzavřeny („pm“ pro závazky).   || RP || NE || NE || NE || NE
3.2.        Odhadovaný dopad na výdaje
3.2.1.     Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || Číslo || Okruh 4 – Globální Evropa ||
 || GŘ: FPI || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 ||  Operační prostředky (běžné ceny se od cen roku 2011 liší o 2 %) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 19 05 01 – Spolupráce s třetími zeměmi podle nástroje partnerství ||   Závazky   || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1.089,710
 ||   Platby (a)   || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110
 || Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[20] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 19 01 04 08 – Nástroj partnerství – Výdaje na správu a řízení (b) ||   || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 || prostředky pro GŘ FPI CELKEM || Závazky || =1+1a +3 || 133,700 || 140,700 || 149,100 || 158,800 || 170,000 || 182,800 || 196,000 || 1.131,000
 || Platby || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400
(a) Platby
za operační výdaje byly vypočítány s využitím standardního
projektového cyklu v délce 4 let: 20 % – 30 % – 30 % –
20 %.
(b)
Částka ve výši 4 % rámce byla vyčleněna na správní výdaje.

 Okruh víceletého finančního rámce: || 5 || „Správní výdaje“ ||
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 || GŘ: FPI ||
 ||  Lidské zdroje || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 ||  Ostatní správní výdaje || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 || GŘ FPI CELKEM || Prostředky || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
(v milionech EUR)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018-2020 || CELKEM
 prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce CELKEM || Závazky || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1.154,227
 Platby || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627
3.2.2.     Odhadovaný dopad na
operační prostředky
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních prostředků

–
ý  Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
   || VÝSTUPY
   || Druh výstupu[21]   || Průměrné náklady výstupu || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Celkový počet výstupů || Celkové náklady
 || SPECIFICKÝ CÍL Č. 1 Vnějšího promítnutí rozměru strategie „Evropa 2020“, politický dialog, řešení problémů globálního významu ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || – Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || – Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Mezisoučet za specifický cíl č. 1 ||   || 70,861 ||   || 74,571 ||   || 79,023 ||   || 84,164 ||   || 90,100 ||   || 96,884 ||   || 103,880   ||   || 599,483
 || SPECIFICKÝ CÍL Č. 2 Hospodářská partnerství a spolupráce mezi podniky a regulačními orgány ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || – Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Mezisoučet za specifický cíl č. 2 ||   || 26,740 ||   || 28,140 ||   || 29,820 ||   || 31,760 ||   || 34,000 ||   || 36,560 ||   || 39,200 ||   || 226,220
 || SPECIFICKÝ CÍL Č. 3 Veřejná diplomacie, vzdělávací/akademická spolupráce a informační činnost ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || – Výstup ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Mezisoučet za specifický cíl č. 3 ||   || 24,567 ||   || 25,840 ||   || 27,372 ||   || 29,137 ||   || 31,182 ||   || 33,522 ||   || 35,932 ||   || 207,452
 || Nepřidělená rezerva ||   || 6,685 ||   || 7,035 ||   || 7,455 ||   || 7,940 ||   || 8,500 ||   || 9,140 ||   || 9,800 ||   || 56,555
 || NÁKLADY CELKEM ||   || 128,853 ||   || 135,586 ||   || 143,670 ||   || 153,001 ||   || 163,782 ||   || 176,106 ||   || 188,812 ||   || 1.089,710
Pozn.: rozdělení pro specifické cíle
vyplývá z finančního rámce 1 131 000 milionů EUR v
těchto poměrech:
Cíl č. 1: 53 %
Cíl č. 2: 20 %
Cíl č. 3: 18 %
Nepřidělená rezerva: 5 % se
naprogramuje mezi tři cíle podle potřeb.
Není vhodné vytvářet příděly na
výstupy z důvodu povahy nástroje (žádný standardní počet výstupů
a žádné průměrné náklady).
3.2.3.     Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
3.2.3.1.  Shrnutí
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití správních prostředků
–
ý  Návrh/podnět vyžaduje využití správních prostředků,
jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 Lidské zdroje || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 Ostatní správní výdaje || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 Mezisoučet OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 Mimo OKRUH 5[22] víceletého finančního rámce || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 Lidské zdroje || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080
 Ostatní výdaje správního charakteru || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 CELKEM || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517
3.2.3.2.  Odhadované potřeby
v oblasti lidských zdrojů
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
–
ý  Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je
vysvětleno dále:
Odhad vyjádřete v celých
číslech (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 || XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9
 || XX 01 01 02 (při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[23] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE z celkového rámce) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA a SNE při delegacích) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9
 || 19 01 04 08 [24] || – v ústředí ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || – při delegacích || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Jiné rozpočtové linie (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || CELKEM || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7
Lidské zdroje v okruhu 5 odpovídají nezbytnému
počtu zaměstnanců pro řízení nového nástroje partnerství.
Zahrnují existující zaměstnance Služby
nástrojů zahraniční politiky, kteří řídí stávající nástroj
pro spolupráci s průmyslovými zeměmi, tj. 3,6 AD; 7 AST, 4,3 AC,
2 AL ve Washingtonu = 17 FTE a požadavky na další zaměstnance se
odhadují na 4 AD, 3 AST, 9 AC = 16 FTE.
19 je oblast politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.
Potřeby lidských zdrojů se pokryjí v rámci
přídělů již poskytnutých na řízení této akce a/nebo
přerozdělených v rámci GŘ, s případným
doplněním o dodatečný příděl, který by mohl být poskytnut
řídícímu generálnímu ředitelství v rámci postupu pro roční
příděly v důsledku omezení rozpočtu.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci || Řízení programového a projektového cyklu
 Externí zaměstnanci || Řízení programového a projektového cyklu
3.2.4.     Soulad se stávajícím víceletým
finančním rámcem
–
xNávrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým
finančním rámcem na období 2014–2020.
–
¨  Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého
finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
rozpočtové linie a odpovídající částky.
–
¨  Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje flexibility nebo
změnu víceletého finančního rámce[25].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.
3.2.5.     Příspěvky
třetích stran
–
Návrh/podnět nepočítá se
spolufinancováním od třetích stran.
–
Návrh/podnět počítá se spolufinancováním
podle následujícího odhadu:
prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na
3 desetinná místa)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Odhadovaný dopad na
příjmy
–
ý  Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
–
¨  Návrh/podnět má tento finanční dopad:
–
¨         dopad na vlastní zdroje
–
¨         dopad na různé příjmy
v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[26]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Položka ………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
U účelově
vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
výdajové rozpočtové linie.
Upřesněte
způsob výpočtu dopadu na příjmy.
[1]               USA,
Japonsko, Kanada, Korejská republika, Austrálie a Nový Zéland; některé
asijské průmyslové země a území, které jsou vyloučeny ze seznamu
přijímajících zemí Výboru pro rozvojovou pomoc (Singapur, Hongkong, Macao,
Tchaj-wan a Brunej), jakož i Rada pro spolupráci v Perském zálivu (Bahrajn,
Kuvajt, Omán, Katar, Saudská Arábie a Spojené arabské emiráty) obdobně
vyloučená ze seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci Výboru
pro rozvojovou pomoc.
[2]               „Obchod,
růst a celosvětové záležitosti – OBCHODNÍ POLITIKA JAKO KLÍČOVÝ
PRVEK STRATEGIE EU 2020“ (KOM(2010) 612) ze dne 9. listopadu 2010.
[3]               Tj. mír a bezpečnost, snižování chudoby,
humanitární pomoc, investice do stability a růstu v zemích usilujících o
přistoupení a sousedních zemích, řešení globálních problémů,
podpora norem a hodnot EU a mezinárodních norem a hodnot a podpora růstu a
konkurenceschopnosti v zahraničí.
[4]           „Energetická
politika EU: jednání s partnery za našimi hranicemi“, KOM(2011) 539, 7.9.2011.
[5]               Úř. věst. L …….
[6]               Úř. věst. L 405, 30.12.2006.
[7]               „Evropa 2020“: Strategie pro inteligentní a udržitelný
růst podporující začlenění“, KOM (2010) 2020.
[8]               KOM(2011) 500.
[9]               Úř. věst. L 055, 28.2.2011, s. 13–18.
[10]             ABM: řízení podle činností (Activity-Based
Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností
(Activity-Based Budgeting).
[11]             Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b)
finančního nařízení.
[12]             Referenční hodnocení: Průběžné hodnocení programu
vzdělávání vedoucích pracovníků v Japonsku a Koreji. Únor 2010,
Deloitte consulting.
[13]             Referenční hodnocení: http://www.eeas.europa.eu/eu-centres/docs/2010_evaluation_en.pdf
[14]             „Obchod, růst a celosvětové záležitosti –
OBCHODNÍ POLITIKA JAKO KLÍČOVÝ PRVEK STRATEGIE EU 2020“ (KOM/2010/612) ze
dne 9. listopadu 2010.
[15]             Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem
na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[16]             Uvedené v článku 185 finančního nařízení.
[17]             RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
prostředky.
[18]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu
[19]             Kandidátské země a případně potenciální
kandidátské země západního Balkánu.
[20]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[21]             Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány
(např.: počet financovaných studentských výměn, počet
vybudovaných kilometrů silnic atd.).
[22]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[23]             CA = smluvní zaměstnanec; INT = pracovníci agentur („Intérimaire“);
JED = „Jeune Expert en Délégation“ (mladý odborník v delegaci); LA =
místní síla; SNE = přidělený národní odborník.
[24]             Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
prostředků (bývalé linie „BA“).
[25]             Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
[26]             Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z
cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po
odečtení 25 % nákladů na výběr.