               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            2018/0055(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů AKT-EU k revizi přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie v Radě ministrů AKT-EU v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí Rady ministrů týkajícího se přerozdělení prostředků na příděl pro financování spolupráce uvnitř AKT a meziregionální spolupráce s mnoha nebo se všemi státy AKT.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o partnerství AKT-EU (tzv. „dohoda z Cotonou“)

               Cílem dohody o partnerství AKT-EU
                  1
                (dále jen „dohoda“) je vytvořit přidružení mezi Evropskou unií a státy AKT. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. dubna 2003 a byla revidována v letech 2005 a 2010 v souladu s doložkou, která stanoví přezkum dohody každých pět let.

               V souladu s čl. 95 odst. 2 dohody se finanční protokoly definují pro dané období. Tyto finanční protokoly stanoví celkovou částku finanční pomoci z EU.

               Pro období 2014–2020 byl finanční protokol přijat rozhodnutím Rady ministrů AKT-EU č. 1/2013 ze dne 7. června 2013
                  2
               ; má podobu přílohy IC dohody.

               V článku 100 dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že přílohy této dohody mohou být revidovány, přezkoumávány a/nebo měněny Radou ministrů AKT-EU na základě doporučení Výboru pro rozvojovou finanční spolupráci AKT-EU.

               V čl. 15 odst. 2 písm. b) dohody se stanoví, že funkcí Rady ministrů AKT-EU je přijímat rozhodnutí nezbytná pro provádění ustanovení „dohody“.

               2.2.Rada ministrů AKT-EU

               Rada ministrů AKT-EU může přijímat rozhodnutí, která jsou právně závazná pro obě strany. Rada ministrů se skládá na jedné straně z členů Rady Evropské unie a na druhé straně z člena vlády každého státu AKT. Úřad předsedy Rady ministrů zastává střídavě člen Rady Evropské unie a člen vlády státu AKT. Rada se zpravidla schází jednou ročně z iniciativy předsedy a kdykoli se to zdá nezbytné, ve formě a zeměpisném složení přiměřeném problémům, jež se mají řešit.

               2.3.Zamýšlený akt Rady ministrů AKT-EU

               Rada ministrů AKT-EU má přijmout rozhodnutí týkající se změny přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU (dále jen „zamýšlený akt“).

               Uvedené rozhodnutí se použije na přílohu IC bod 2 písm. a) a b) a týká se přerozdělení prostředků na příděl pro financování spolupráce uvnitř AKT a meziregionální spolupráce s mnoha nebo se všemi státy AKT.

               Na jedné straně bude 425 milionů EUR odečteno od přídělu na financování státních a regionálních indikativních programů uvedeného v bodě 2 písm. a) přílohy IC.

               Na druhé straně bude příděl na financování spolupráce uvnitř AKT a meziregionální spolupráce uvedený v bodě 2 písm. b) přílohy IC navýšen o 425 milionů EUR s cílem přispět k financování dvou iniciativ, a sice iniciativy Spotlight a Globálního partnerství pro vzdělávání.

               Iniciativa Spotlight je společná globální akce EU-OSN, jejímž cílem je prevence násilí páchaného na ženách a dívkách v cílových zemích a reakce na toto násilí.

               Hlavním cílem Globálního partnerství pro vzdělávání je mobilizovat na celosvětové a národní úrovni úsilí o dosažení kvalitního vzdělávání a učení pro všechny, a sice prostřednictvím širokého partnerství se zaměřením na účinnější vzdělávací systémy a financování základního vzdělání.

               Finanční prostředky budou přidělovány prostřednictvím ERF ze všeobecné rezervy na státní a regionální indikativní programy pro spolupráci uvnitř AKT takto:

               – částka ve výši 350 milionů EUR bude přidělena na iniciativu Spotlight,

               – částka ve výši 75 milionů EUR bude přidělena na Globální partnerství pro vzdělávání.

               Zamýšlený akt se stane pro strany závazným v souladu s čl. 15 odst. 3 dohody, který stanoví, že „Rada ministrů AKT-EU může přijímat rozhodnutí závazná pro strany“.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               V článku 100 dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že Rada ministrů AKT-EU může na základě doporučení Výboru pro rozvojovou finanční spolupráci AKT-EU dohodu revidovat, přezkoumávat a/nebo měnit.

               Evropská unie je pevně odhodlána prosazovat rovnost žen a mužů, posílení postavení žen všech věkových kategorií a odstranění všech forem násilí páchaného na ženách a dívkách na celém světě.

               Iniciativa Spotlight je společná globální akce EU-OSN, jejímž cílem je prevence násilí páchaného na ženách a dívkách v cílových zemích a reakce na toto násilí. Byla oficiálně zahájena na 72. zasedání Valného shromáždění OSN dne 20. září 2017.

               Iniciativa Spotlight se s podporou důkazů zaměří na specifické formy sexuálního násilí a násilí na základě pohlaví, které se často nebo zřetelně vyskytují v konkrétních regionech, a přispěje tím k dosažení cíle udržitelného rozvoje č. 5 „Rovnost žen a mužů“.

               Pro tuto genderovou iniciativu bude zřízen fond sdružující více dárců, který bude řízen výkonnou kanceláří generálního tajemníka OSN. Finanční prostředky pro Latinskou Ameriku a Asii budou přidělovány prostřednictvím nástroje EU pro rozvojovou spolupráci a pro země AKT prostřednictvím Evropského rozvojového fondu.

               Globální partnerství pro vzdělávání podporuje dosažení tří cílů na vysoké úrovni. První dva cíle představují rovnost, včetně rovnosti žen a mužů a začleňování, a kvalitní výuku a učení. Třetím cílem je vybudování robustnějších vzdělávacích systémů, které budou schopné poskytovat spravedlivé kvalitní vzdělávací služby. Tato iniciativa byla vytvořena v roce 2012 s cílem splnit globální závazky v oblasti vzdělávání přijaté na světovém fóru o vzdělávání v Dakaru a na summitu tisíciletí.

               Globální partnerství pro vzdělávání je partnerství více zúčastněných stran a zároveň platforma pro financování a jeho cílem je posílit vzdělávací systémy v zemích s nízkými a nižšími středními příjmy zlepšením plánů pro odvětví vzdělávání a jejich provádění.

               EU se skupinou států AKT podporuje toto partnerství od roku 2005. Pokračující financování tohoto partnerství dobře zapadá do rámce politiky EU-AKT.

               Obě tyto iniciativy jsou a budou v souladu s Evropským konsensem o rozvoji, který propaguje komplexnější přístup k lidskému rozvoji. Pokud jde o vzdělávání, znamená tento přístup větší podporu pro inkluzivní a spravedlivé kvalitní vzdělávání a celoživotní učení pro všechny (cíl udržitelného rozvoje č. 4) se silným důrazem na podporu rovnosti žen a mužů (cíl udržitelného rozvoje č. 5).

               Komise tedy navrhuje, aby Rada toto rozhodnutí přijala.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“
                  3
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Rada ministrů AKT-EU je orgánem zřízeným dohodou, konkrétně dohodou z Cotonou.

               Akt, který má Rada ministrů AKT-EU přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s článkem 100 dohody z Cotonou.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají „rozvojové spolupráce“. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 209 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 209 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož se rozhodnutí Rady ministrů AKT-EU použije na přílohu IC dohody z Cotonou, je vhodné je po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2018/0055 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů AKT-EU k revizi přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“)
                  4
               ,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států („AKT“) na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“) byla podepsána v Cotonou dne 23. června 2000. Dohoda o partnerství AKT-EU vstoupila v platnost dne 1. dubna 2003 a byla revidována v letech 2005 a 2010 v souladu s doložkou, která stanoví přezkum dohody každých pět let.

               (2)V souladu s čl. 95 odst. 2 dohody o partnerství AKT-EU se finanční protokoly definují pro dané období. Tyto finanční protokoly stanoví celkovou částku finanční pomoci z EU. Pro období 2014–2020 byl finanční protokol přijat rozhodnutím Rady ministrů AKT-EU č. 1/2013 ze dne 7. června 2013
                  5
               , a to v podobě přílohy IC dohody.

               (3)Podle článku 100 dohody o partnerství AKT-EU může Rada ministrů AKT-EU na základě doporučení Výboru pro rozvojovou finanční spolupráci AKT-EU dohodu revidovat, přezkoumávat a/nebo měnit.

               (4)Unie by měla podpořit přerozdělení finančních prostředků podle přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU z přídělu na financování státních a regionálních indikativních programů na příděl pro financování spolupráce uvnitř AKT a meziregionální spolupráce s mnoha nebo se všemi státy AKT.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě ministrů AKT-EU, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postoj, který má být jménem Unie zaujat v Radě ministrů AKT-EU k revizi přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU, vychází z návrhu aktu Rady ministrů AKT-EU připojeného k tomuto rozhodnutí.

               2. Zástupci Unie v Radě ministrů AKT-EU mohou schválit drobné změny návrhu rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Rozhodnutí Rady ministrů AKT-EU bude po přijetí zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Dohoda (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3) ve znění dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohody podepsané v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (2)

                        Rozhodnutí Rady ministrů AKT-EU č. 1/2013 ze dne 7. června 2013, kterým se přijímá protokol o víceletém finančním rámci na období 2014–2020 v rámci Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 173, 26.6.2013).

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Dohoda (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3) ve znění dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohody podepsané v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady ministrů AKT-EU č. 1/2013 ze dne 7. června 2013, kterým se přijímá protokol o víceletém finančním rámci na období 2014–2020 v rámci Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 173, 26.6.2013).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            PŘÍLOHA

            návrhROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů AKT-EU k revizi přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU

               PŘÍLOHA

               ROZHODNUTÍ Č. …/2018

               RADY MINISTRŮ AKT-EU

               ze dne ../../2018

               o revizi přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU

               RADA MINISTRŮ AKT-EU,

               s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé
                  1
                (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“), a zejména na čl. 15 odst. 2 ve spojení s článkem 100 uvedené dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s čl. 15 odst. 2 dohody o partnerství AKT-EU patří mezi funkce Rady ministrů přijímání veškerých rozhodnutí, jež mají zajistit účinné a účelné provádění dohody.

               (2)V článku 100 dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že přílohy této dohody mohou být revidovány, přezkoumávány a/nebo měněny Radou ministrů AKT-EU na základě doporučení Výboru pro rozvojovou finanční spolupráci AKT-EU.

               (3)Příloha IC dohody o partnerství AKT-EU by měla být změněna s cílem přerozdělit prostředky mezi nástroje pro spolupráci v rámci Evropského rozvojového fondu na spolupráci uvnitř AKT a pro meziregionální spolupráci.

               Přerozdělené prostředky mají přispět k financování iniciativy Spotlight a Globálního partnerství pro vzdělávání.

               Iniciativa Spotlight je společná globální akce EU-OSN, jejímž cílem je prevence násilí páchaného na ženách a dívkách v cílových zemích a reakce na toto násilí. Iniciativa Spotlight se s podporou důkazů zaměří na specifické formy sexuálního násilí a násilí na základě pohlaví, které se často nebo zřetelně vyskytují v konkrétních regionech, a přispěje tím k dosažení cíle udržitelného rozvoje č. 5 „Rovnost žen a mužů“.

               Hlavním cílem Globálního partnerství pro vzdělávání je mobilizovat na celosvětové a národní úrovni úsilí o dosažení kvalitního vzdělávání a učení pro všechny, a sice prostřednictvím širokého partnerství se zaměřením na účinnější vzdělávací systémy a financování základního vzdělání. Obě tyto iniciativy jsou v souladu s dohodou o partnerství z Cotonou, jakož i s Agendou 2030 pro udržitelný rozvoj, které propagují komplexnější přístup k lidskému rozvoji. Pokud jde o vzdělávání, znamená tento přístup větší podporu pro inkluzivní a spravedlivé kvalitní vzdělávání a celoživotní učení pro všechny (cíl udržitelného rozvoje č. 4) se silným důrazem na podporu rovnosti žen a mužů (cíl udržitelného rozvoje č. 5),

               ROZHODL TAKTO:

               Článek 1

               1.V zájmu uspokojení potřeb programování se financování v rámci Evropského rozvojového fondu přerozdělí mezi příděly na nástroje pro spolupráci uvedené v příloze IC dohody o partnerství AKT-EU.

               2.Částka 425 milionů EUR se přerozdělí ze všeobecné rezervy na státní a regionální indikativní programy stanovené v bodě 2 písm. a) přílohy IC na spolupráci uvnitř AKT a meziregionální spolupráci stanovenou v bodě 2 písm. b) přílohy IC takto:

               –částka ve výši 350 milionů EUR se přidělí na iniciativu Spotlight,

               –částka ve výši 75 milionů EUR se přidělí na Globální partnerství pro vzdělávání.

               Článek 2

               V důsledku přerozdělení prostředků podle článku 1 se znění přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU mění takto:

               1.V bodě 2 přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU se písmeno a) nahrazuje tímto:

               „a)
                     23 940 milionů EUR na financování státních a regionálních indikativních programů. Tato částka bude použita k financování:

               i)
                     státních indikativních programů jednotlivých států AKT v souladu s články 1 až 5 přílohy IV této dohody (Prováděcí a řídící postupy);

               ii)
                     regionálních indikativních programů na podporu regionální a meziregionální spolupráce a regionální integrace států AKT v souladu s články 6 až 11 přílohy IV této dohody (Prováděcí a řídící postupy);“.

               2.V bodě 2 přílohy IC dohody o partnerství AKT-EU se písmeno b) nahrazuje tímto:

               „b)
                     4 015 milionů EUR na financování spolupráce uvnitř AKT a meziregionální spolupráce s mnoha nebo se všemi státy AKT v souladu s články 12 až 14 přílohy IV této dohody (Prováděcí a řídící postupy). Tyto prostředky zahrnují podporu společných orgánů a subjektů zřízených touto dohodou. Rovněž pokrývají pomoc na úhradu provozních výdajů sekretariátu AKT podle bodů 1 a 2 Protokolu č. 1 o provozních výdajích společných orgánů.“

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V […] dne […].

                     Za Radu ministrů AKT-EU

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Dohoda (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3) pozměněná dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.3.2018
            COM(2018) 122 final
            2018/0056(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 99. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace v souvislosti s plánovaným přijetím změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS, schválením příslušných pokynů k počítačové podpoře stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a přijetím změn Mezinárodních předpisů pro použití postupů požárních zkoušek, 2010

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 99. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace v souvislosti s plánovaným přijetím změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů k počítačové podpoře stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a Mezinárodních předpisů pro použití postupů požárních zkoušek, 2010 (předpis FTP 2010).

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci (IMO)

               Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci (IMO) se zřizuje Mezinárodní námořní organizace (IMO), jejímž cílem je poskytnout fórum pro spolupráci mezi vládami v oblasti vládní regulace a postupů týkajících se nejrůznějších technických záležitostí, jež ovlivňují námořní dopravu využívanou v mezinárodním obchodě; dalším cílem je podpořit všeobecné přijetí nejvyšší možné normy v oblasti námořní bezpečnosti, efektivnosti plavby, prevence a kontroly znečištění moří z lodí za současné podpory rovnosti podmínek a řešit související správní a právní záležitosti.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               Stranami úmluvy jsou všechny členské státy EU.

               Všechny členské státy jsou stranami Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (dále jen „úmluva SOLAS“), 1974, jež vstoupila v platnost dne 25. května 1980. Unie není stranou úmluvy SOLAS.

               2.2.Mezinárodní námořní organizace

               Mezinárodní námořní organizace (IMO) je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování z lodí. Jedná se o orgán, který na celosvětové úrovni stanoví normy pro bezpečnost, zabezpečení a environmentální profil mezinárodní lodní dopravy. Jeho hlavním úkolem je vytvořit regulační rámec pro odvětví námořní dopravy, jenž bude spravedlivý, efektivní, všeobecně přijímaný a obecně uplatňovaný.

               Členství v organizaci je otevřeno všem státům a členy IMO jsou všechny členské státy EU. Evropská komise má v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO) status pozorovatele od roku 1974 na základě dohody o spolupráci mezi Mezivládní námořní konzultační organizací (IMCO)
                  1
                a Komisí Evropských společenství v záležitostech společného zájmu stran.

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO se skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zkoumá všechny otázky spadající do působnosti organizace, jako jsou plavební pomůcky, konstrukce a vybavení plavidel, obsazení posádkou z bezpečnostního hlediska, pravidla pro předcházení srážkám, zacházení s nebezpečným nákladem, námořní bezpečnostní postupy a požadavky, hydrografické informace, lodní deníky a navigační záznamy, vyšetřování námořních nehod, záchrana a vyprošťování a jakékoli další otázky, které se přímo týkají námořní bezpečnosti.

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijme veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu úmluvou IMO, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v rámci výše uvedené oblasti působnosti nebo podle jiných mezinárodních nástrojů a jež IMO akceptuje. Rozhodnutí Výboru pro námořní bezpečnost a jeho pomocných orgánů se přijímají většinou členů.

               2.3.Zamýšlenýný akt Výboru pro námořní bezpečnost IMO

               Výbor pro námořní bezpečnost přijme na svém 99. zasedání konaném ve dnech 16. až 25. května 2018 změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů k počítačové podpoře stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a Mezinárodních předpisů pro použití postupů požárních zkoušek, 2010 (předpis FTP 2010).

               Účelem zamýšlených změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS je rozšířit požadavek pravidla II-1/8-1.3 úmluvy SOLAS týkající se počítačové podpory stability pro kapitána v případě zaplavení na stávající osobní lodě.

               Účelem zamýšlené změny předpisu FTP 2010 je odstranit rozlišení v požadavcích na požární bezpečnost v předpisu mezi loděmi s méně než 36 cestujícími a loděmi s více než 36 cestujícími s cílem vyjasnit uplatňování požadavků pro zatěžované podlahové krytiny uvedené v příloze 3, tabulce 1 předpisu FTP 2010 na osobní lodě, aby se požadavky vztahovaly rovněž na osobní lodě s méně než 36 cestujícími.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               3.1.Změny pravidel II-1/1 a II-1/8–1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů pro počítačovou podporu stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí

               Během 94. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost (MSC 94), které se konalo v Londýně ve dnech 17.–21. listopadu 2014, Bahamy et al úspěšné podaly žádost o nové výstupy (MSC 94/6/1) týkající se změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS.

               Následně bylo na třetím zasedání podvýboru IMO pro navrhování a konstrukci lodí (SDC 3), které se konalo v Londýně ve dnech 18.–22. ledna 2016, konstatováno, že pracovní skupina pro dělení lodi na úseky a stabilitu v narušeném stavu mohla pouze stručně projednat návrh na rozšíření požadavku pravidla II-1/8-1.3 úmluvy SOLAS týkajícího se počítačové podpory stability pro kapitána v případě zaplavení na stávající osobní lodě, jež se týká podpory kapitána pravidelně aktualizovanými informacemi o zbytkové stabilitě v narušeném stavu po nehodě způsobené zaplavením.

               Zatímco bylo v rámci pracovní skupiny pro dělení lodi na úseky a stabilitu v narušeném stavu uvedeno, že navrhované změny pravidla II-1/8-1.3 úmluvy SOLAS jsou dostatečné k tomu, aby mohly být považovány za připravené k dokončení na 4. zasedání podvýboru IMO pro navrhování a konstrukci lodí (SDC 4), bylo na zasedání SDC 3 rovněž konstatováno, že je třeba dále přezkoumat provádění revidovaného návrhu Pokynů k provozním informacím pro kapitány osobních lodí za účelem bezpečného návratu do přístavu vlastním pohonem nebo vlečením (MSC.1/Circ.1400) na stávajících osobních lodích a padla výzva, aby na zasedání SDC 4 byly předloženy návrhy.

               Na zasedání SDC 4, jež se konalo v Londýně ve dnech 13.–17. února 2017, se projednávaly způsoby uplatňování pravidla II-1/8-1.3 úmluvy SOLAS u stávajících osobních lodí, bylo schváleno stanovisko, že jakákoli omezení použitelnosti stávajících pokynů, tj. MSC.1/Circ.1400, MSC.1/Circ.1532 a MSC.1/Circ.1229, by měla být řešena vypracováním nových souborů pokynů pro stabilitu počítačů a podporu na pevnině osobním lodím postaveným před 1. lednem 2014.

               Na zasedání SDC 4 byl schválen návrh změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS týkajících se počítačové podpory stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí (SDC (4/16, příloha 2), ale nebylo možné přijmout rozhodnutí o postupu týkajícím se vstupu navrhovaných změn v platnost vzhledem k tomu, že složitost kritérií pro stabilitu počítačů v novém souboru pokynů by měla dopad na datum, od něhož by se nový návrh pravidel pro stávající osobní lodě mohl uplatňovat.

               Na 98. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost (MSC 98), které se konalo v Londýně ve dnech 7.–16. června 2017, byl schválen návrh změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS za účelem jejich přijetí na 99. zasedání MSC, za podmínky že na 5. zasedání podvýboru IMO pro navrhování a konstrukci lodí (SDC 5) se potvrdí datum, od něhož se bude uplatňovat návrh pravidla II-1/8-1.3 úmluvy SOLAS, a bude dokončen návrh pokynů pro stabilitu počítačů a podporu na pevnině osobním lodím postaveným před 1. lednem 2014. Na 5. zasedání SDC, jež se konalo v Londýně ve dnech 22.–26. ledna 2018, bylo schváleno, že osobní lodě postavené před 1. lednem 2014 budou splňovat pravidlo II-1/8-1.3.1 úmluvy SOLAS, a to nejpozději při první opakované prohlídce po pěti letech ode dne vstupu v platnost. Na zasedání SDC 5 bylo rovněž schváleno, že související pokyny budou předloženy ke schválení na 99. zasedání MSC.

               Změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS jsou uvedeny v příloze 13 dokumentu IMO MSC 98/23/Add.1. V odstavci 10.9 zprávy z 98. zasedání MSC (MSC 98/23) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 99. zasedání MSC.

               3.2.Změny předpisu FTP 2010

               Na třetím zasedání podvýboru IMO pro systémy a vybavení lodí (SSE 3), které se konalo v Londýně ve dnech 14.–18. března 2016, se mělo za to, že ustanovení týkající se požadavků pro zatěžované podlahové krytiny uvedené v příloze 3, tabulce 1 předpisu FTP 2010, jež se použijí na osobní lodě přepravující více než 36 cestujících, by se měla vztahovat také na osobní lodě přepravující méně než 36 cestujících. Na zasedání SSE 3 bylo podpořeno stanovisko, že pokyny k požadavkům na zatěžované podlahové krytiny uplatnitelným u osobních lodí přepravujících více než 36 cestujících by se měly vztahovat také na osobní lodě přepravující méně než 36 cestujících. Následně bylo na zasedání SSE 3 dohodnuto pověřit pracovní skupinu pro požární bezpečnost, aby dále tuto otázku zkoumala a podvýboru odpovídajícím způsobem dávala doporučení.

               S ohledem na ustanovení přílohy 3, tabulky 1 předpisu FTP 2010 a vzhledem k stanovisku pracovní skupiny pro požární bezpečnost bylo na zasedání SSE 3 dohodnuto, že příloha 3, tabulka 1 předpisu FTP 2010 by měla být použitelná rovněž na osobní lodě přepravující méně než 36 cestujících a že možným řešením by mohlo být vypuštění věty „přepravující více než 36 cestujících“.

               Toto možné řešení však nebylo oznámeno na 97. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost (MSC 97), které se konalo v Londýně ve dnech 21.–25. listopadu 2016, neboť na zasedání SSE 3 byla záležitost prozkoumána v rámci bodu programu jednání s názvem „Jednotný výklad ustanovení úmluv IMO v oblasti bezpečnosti, zabezpečení a životního prostředí“.

               Na zasedání MSC 98 byly navrhované změny předpisu FTP 2010 projednány a schváleny s tím, že budou přijaty na zasedání MSC 99.

               Změny předpisu FTP 2010 jsou uvedeny v příloze 25 zprávy z 98. zasedání MSC (MSC 98/23/Add.1). V odstavci 12.47 zprávy z 98. zasedání MSC (MSC 98/23) se uvádí, že změny by měly být přijaty na 99. zasedání MSC.

               3.3.Příslušné právní předpisy a pravomoci EU

               3.3.1.Změny pravidel II-1/1 a II-1/8–1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů pro počítačovou podporu stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí

               V čl. 6 odst. 2 písm. a) bodě i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě se stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění.

               3.3.2.Změny předpisu FTP 2010

               Předpis FTP 2010 stanoví mezinárodní požadavky na laboratorní zkoušky, schvalování typu a postupy požárních zkoušek pro výrobky uvedené v kapitole II-2 úmluvy SOLAS (jež zahrnuje právní předpisy týkající se protipožární bezpečnosti, detekce požáru a hašení požáru). Změny Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (úmluva SOLAS), jejichž prostřednictvím mají být Mezinárodní předpisy pro použití postupů požárních zkoušek (předpis FTP 2010) závazné, vstoupily v platnost dne 1. července 2012 (usnesení MSC.307(88).

               V čl. 6 odst. 2 písm. a) bodě i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě se stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění. Pro lodě třídy B, C a D, které byly postaveny dne 1. ledna 2003 nebo později, navíc na základě kapitoly II-2 částí A a B přílohy I směrnice 2009/45/ES platí předpis o systémech protipožární bezpečnosti, který byl přijat usnesením MSC.98(73).

               3.3.3.Pravomoci EU

               Změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušné pokyny pro počítačovou podporu stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a předpis FTP 2010 by měly dopad na právní předpisy EU prostřednictvím uplatňování směrnice 2009/45/ES.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  2
               .

               Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO je orgán zřízený dohodou, konkrétně Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci.

               Akty, které má Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě. Důvodem je skutečnost, že směrnice 2009/45/ES stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění, jak je uvedeno ve výše uvedených bodech 3.1 a 3.2.

               Změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušné pokyny pro počítačovou podporu stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a předpis FTP 2010 by tedy měly dopad na právní předpisy EU prostřednictvím uplatňování směrnice 2009/45/ES.

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž je postoj jménem Unie zaujat. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká námořní dopravy. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2018/0056 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 99. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace v souvislosti s plánovaným přijetím změn pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS, schválením příslušných pokynů k počítačové podpoře stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a přijetím změn Mezinárodních předpisů pro použití postupů požárních zkoušek, 2010

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               1)Opatření Unie v odvětví námořní dopravy by měla směřovat ke zlepšení námořní bezpečnosti.

               2)Úmluva Mezinárodní námořní organizace (dále jen „IMO“) vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               3)IMO je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy. Podle čl. 28 písm. b) Úmluvy o Mezinárodní námořní organizaci přijme Výbor pro námořní bezpečnost, jenž je výborem IMO, veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu v souladu s uvedenou úmluvou, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v oblasti působnosti uvedeného článku nebo podle jiných mezinárodních nástrojů a jež IMO akceptuje.

               4)Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři (dále jen „úmluva SOLAS“) vstoupila v platnost dne 25. května 1980.

               5) V souladu s článkem VIII písm. b) bodem iii) úmluvy SOLAS může Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijmout změny úmluvy SOLAS.

                6)Výbor pro námořní bezpečnost přijme na svém 99. zasedání konaném (MSC 99) ve dnech 16. až 25. května 2018 změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů k počítačové podpoře stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a Mezinárodních předpisů pro použití postupů požárních zkoušek, 2010 (dále jen „předpis FTP 2010“).

               7)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie během zasedání MSC 99, neboť změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů k počítačové podpoře stability pro kapitána v případě zaplavení u stávajících osobních lodí a předpisu FTP budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů Unie, konkrétně směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES
                  4
               .

               8)Změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a pokyny k počítačové podpoře stability pro kapitána poskytováním pravidelně aktualizovaných informací o zbytkové stabilitě v narušeném stavu po nehodě způsobené zaplavením by měly vytvořit operační pokyny pro stávající osobní lodě.

               9)V souvislosti se změnami předpisu FTP týkajících se zkušebních požadavků na zatěžované podlahové krytiny by mělo být stanoveno, že uvedená ustanovení by se měla vztahovat i na osobní lodě přepravující méně než 36 cestujících.

               10)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Výboru pro námořní bezpečnost IMO, vystupujíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoje, které mají být zaujaty jménem Unie na 99. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost IMO, jsou tyto:

               a) schválit změny pravidel II-1/1 a II-1/8-1 úmluvy SOLAS a příslušných pokynů uvedených v příloze 13 dokumentu IMO MSC 98/23/Add.1 přiloženého k tomuto rozhodnutí;

               b) schválit změny v tabulce 1 přílohy 3 Mezinárodních předpisů pro použití postupů požárních zkoušek z roku 2010 uvedených v příloze 25 dokumentu IMO MSC 98/23/Add.1 přiloženého k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               1. Postoje uvedené v čl. 1 písm. a) a b) vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Výboru pro námořní bezpečnost IMO, vystupujíce společně.

               2. Drobné změny postojů uvedených v čl. 1 písm. a) a b) se schválí, aniž by Rada schvalovala další rozhodnutí.

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)

                        Název byl v roce 1982 změněn na Mezinárodní námořní organizaci (IMO).

                     (2)

                        Rozsudek ve věci , Německo vs. Rada (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (3)

                        Rozsudek ve věci , Německo vs. Rada (OIV),C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (4)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1).