               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.6.2017
            COM(2017) 322 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základěžádost z Finska – EGF/2017/002 FI/Microsoft 2

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               SOUVISLOSTI NÁVRHU

               1.Pravidla pro poskytování finančních prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
                  1
                (dále jen „nařízení o EFG“).

               2.Dne 1. února 2017 podalo Finsko žádost EGF/2017/002 FI/Microsoft 2 o finanční příspěvek z EFG v souvislosti s propouštěním
                  2
                  v podniku Microsoft (Microsoft Mobile Oy) a u 11 dodavatelů uvedeného podniku a výrobců, kteří jsou jeho odběrateli (dále jen „propouštění“).

               3.Po posouzení této žádosti dospěla Komise v souladu se všemi příslušnými ustanoveními nařízení o EFG k závěru, že podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z EFG jsou splněny.

               SHRNUTÍ ŽÁDOSTI

                        Žádost o prostředky z EFG

                        EGF/2017/002 FI/Microsoft 2

                        Členský stát

                        Finsko

                        Dotčený region / dotčené regiony (úroveň NUTS
                           3
                          2)

                        Helsinki-Uusimaa (Uusimaa, FI1B1)

                        Länsi-Suomi (Pirkanmaa, FI197)

                        Etelä-Suomi (Varsinais-Suomi, FI1C1)

                        Datum podání žádosti

                        1. února 2017

                        Datum potvrzení obdržení žádosti

                        1. února 2017

                        Datum žádosti o poskytnutí dodatečných informací

                        15. února 2017

                        Lhůta pro poskytnutí dodatečných informací

                        29. března 2017

                        Lhůta pro vyhotovení posouzení

                        21. června 2017

                        Kritérium pro pomoc

                        Čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení o EFG

                        Primární podnik

                        Microsoft (Microsoft Mobile Oy))

                        Počet dotčených podniků

                        12

                        Sektor(y) ekonomické činnosti

                        (oddíl NACE Revize 2)
                           4

                        62 Programování, poradenství a související činnosti

                        Počet dceřiných společností, dodavatelů a výrobců, kteří jsou odběrateli uvedeného podniku

                        11

                        Referenční období (čtyři měsíce):

                        od 12. července 2016 do 12. listopadu 2016

                        Počet pracovníků propuštěných během referenčního období (a)

                        1 248

                        Počet pracovníků propuštěných před referenčním obdobím nebo po něm (b)

                        0

                        Celkový počet propuštěných pracovníků

                        1 248

                        Celkový počet způsobilých příjemců pomoci

                        1 248

                        Celkový počet cílových příjemců pomoci

                        1 000

                        Počet cílových mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. „NEET“)

                        0

                        Rozpočet na individualizované služby (v EUR)

                        5 559 300

                        Rozpočet na provádění EFG
                           5
                         (v EUR)

                           307 500

                        Celkový rozpočet (v EUR)

                        5 866 800

                        Příspěvek z EFG (60 %) (v EUR)

                        3 520 080

               POSOUZENÍ ŽÁDOSTI

               Postup

               4.Finsko podalo žádost EGF/2017/002 FI/Microsoft 2 dne 1. února 2017, tedy do 12 týdnů ode dne, kdy byla splněna kritéria pro pomoc stanovená v článku 4 nařízení o EFG. Komise ve stejný den potvrdila přijetí žádosti a dne 15. února 2017 si vyžádala od Finska další informace. Tyto dodatečné informace byly poskytnuty do šesti týdnů od uvedeného požadavku. Lhůta 12 týdnů od obdržení úplné žádosti, během níž by Komise měla dokončit své posouzení, zda žádost vyhovuje podmínkám pro poskytnutí finančního příspěvku, uplyne dne 21. června 2017.

               Způsobilost žádosti

               Dotčené podniky a příjemci pomoci

               5.Žádost se týká 1 248 propuštěných pracovníků ve společnosti Microsoft Oy (Microsoft Mobile Oy) a u 11 dodavatelů a výrobců, kteří jsou odběrateli uvedeného podniku. Primární podnik působí v hospodářském odvětví, které je v rámci klasifikace NACE Revize 2 řazeno do oddílu 62 (Programování, poradenství a související činnosti). K propouštěním z podniku Microsoft Mobile Oy došlo především v regionech úrovně NUTS 2 Helsinki-Uusimaa, Länsi-Suomi a Etelä-Suomi.

                        Podniky a počet propuštěných osob během referenčního období

                        Microsoft Mobile Oy

                        1 191

                        Manpower Group Solutions

                        14

                        Accenture Oy

                        5

                        Sale Nordic Oy

                        1

                        HCL Technologies Ltd

                        3

                        Spellpoint Oy

                        1

                        ISS Palvelut OyManpower

                        20

                        Symbio Finland Oy

                        3

                        JOT Automation Oy

                        1

                        Tieto Oy

                        2

                        Lionbridge Oy

                        6

                        Varamiespalvelu-Group Oy

                        1

                        Celkový počet podniků: 12

                        Celkový počet propuštěných osob:

                        1 248

                        Celkový počet osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost:

                        0

                        Celkový počet způsobilých pracovníků a osob samostatně výdělečně činných:

                        1 248

               Kritéria pro pomoc

               6.Finsko podalo žádost podle kritéria pro pomoc stanoveného v čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení o EFG, které vyžaduje, aby během čtyřměsíčního referenčního období dosáhl počet propuštěných pracovníků v jednom podniku v členském státě nejméně 500, včetně pracovníků propuštěných u dodavatelů uvedeného podniku nebo u výrobců, kteří jsou jeho odběrateli..

               7.Čtyřměsíční referenční období v případě uvedené žádosti trvalo od 12. července 2016 do 12. listopadu 2016.

               8.Počet propuštěných pracovníků během referenčního období:

               –1 191 pracovníků propuštěných ze společnosti Microsoft,

               –57 pracovníků propuštěných u 11 dodavatelů a výrobců, kteří jsou odběrateli společnosti Microsoft.

               Stanovení počtu propuštěných pracovníků a případů ukončení činnosti

               9.Počet propuštěných pracovníků během referenčního období byl vypočítán následovně:

               –1 248 ode dne podání jednotlivých výpovědí pracovníkům z pracovního poměru.

               Způsobilí příjemci pomoci

               10.Celkový počet způsobilých příjemců pomoci je 1 248.

               Vztah mezi propouštěním a významnými změnami ve struktuře světového obchodu způsobenými globalizací

               11.Finsko odůvodňuje vztah mezi propouštěním a významnými změnami ve struktuře světového obchodu způsobenými globalizací tím, že hlavním důvodem ke snižování počtu pracovníků je světová konkurence v odvětví mobilních telefonů a z toho plynoucí ztráta tržního podílu společnosti Microsoft Mobile Oy (a jejího operačního systému založeného na Windows).

               12.Poté, co společnost Microsoft (USA) získala podnikatelské aktivity v oblasti mobilních telefonů společnosti Nokia, vznikla v roce 2014 společnost Microsoft Mobile Oy se sídlem ve finském Espoo. Zhruba 4 700 zaměstnanců společnosti Nokia bylo převedeno do společnosti Microsoft Mobile Oy ve Finsku.

               13.Nokia používala výlučně operační systém Microsoft Windows. Společnost Microsoft Mobile Oy v této praxi pokračovala. Do poloviny roku 2013 činil podíl tohoto operačního systému na celosvětovém trhu 3,3 %; v roce 2016 klesl na 0,8 %. Podíl konkurenčních operační systémů, jako je Android, se do počátku roku 2016 zvýšil na 82,2 % a u systému iOS (Apple) stoupl na 14,6 %
                  6

                  7
               .

               14.K tomuto snížení došlo i přesto, že společnost Microsoft Mobile Oy uvedla na trh nové mobilní přístroje a investovala do designu, komponentů a marketinku
                  8
               . Konkurenti nabízejí levnější hardware a produkty operačních systémů, které jsou velice atraktivní pro nové zákazníky na rozvíjejících se trzích a také v Evropě.

               15.Předmětná žádost je pokračováním série předchozích žádostí z Finska v souvislosti s úpadkem společnosti Nokia (EGF/2007/003 FI/Perlos, EGF/2012/006 FI/Nokia Salo, EGF/2013/001 FI/Nokia, EGF/2015/001 FI/Broadcom, EGF/2015/005 FI/Computer Programming, EGF/2016/001 FI/Microsoft a EGF/2016/008 FI/Nokia Network Systems).

               Události vedoucí k propouštění a ukončení činnosti

               16.Výroba mobilních přístrojů se postupně přesouvá do zemí s nižšími mzdami, kde jsou často špatné pracovní podmínky
                  9
               . Nízké mzdy jsou součástí nákladové efektivnosti
                  10
               . O levné mobilní přístroje je veliký zájem na rozvíjejících se trzích. Evropský dovoz také roste
                  11
               .

               17.Ztráta podílu na trhu společnosti Nokia je důsledkem agresivního vstupu na trh řady východoasijských výrobců chytrých telefonů, kteří využívají nízkých nákladů na pracovní sílu a výrobu.

               18.Vítězi této soutěže jsou výrobci se sídlem v USA a Asii, kteří používají operační software Android a iOS.

               19.Android má stovky partnerů, zejména v Asii, kteří každoročně uvádění na trh nové telefony. Android nabízí výběr z řady produktů střední nebo nízké cenové relace. To je rozhodující na trzích např. v Indii, Africe a na Středním východě.

               20.Výroba mobilních přístrojů byla přesunuta z Jižní Koreje do Číny a nověji do zemí s ještě nižšími náklady, jako je Vietnam
                  12
               .

               21.Společnosti Microsoft v květnu 2016 oznámila zrušení až 1 350 pracovních míst u společnosti Microsoft Mobile Oy ve Finsku. Všechny aktivity společnosti Microsoft Mobile Oy končí. V regionu Helsinki-Uusimaa region bylo propuštěno 550 zaměstnanců, v oblasti Pirkanmaa (region Länsi-Suomi) ztratilo práci 500 osob a v Salo (region Etelä-Suomi) 300.

               22.V současné době probíhá intervence (EGF/2016/001 FI/Microsoft) zaměřená na podporu zaměstnanců propuštěných ze společnosti Microsoft dříve. Cíloví příjemci podle tohoto návrhu jsou oddělení od příjemců v rámci uvedeného případu.

               Očekávaný dopad propouštění na místní, regionální a národní hospodářství a zaměstnanost

               Postiženými regiony úrovně NUTS 2 jsou Helsinki-Uusimaa, Etelä-Suomi a Länsi-Suomi.

               Helsinki-Uusimaa

               23.Rozsáhlé propouštění v období 2012–2016 se týkalo převážně odvětví elektroniky a softwaru. Na podzim roku 2016 docházelo k propouštění v různých výrobních odvětvích a ve stavebnictví.

               24.Počet osob zaměstnaných v odvětví informatiky a komunikací v regionu Uusimaa ve třetím čtvrtletí roku 2016 byl o 6 000 nižší než o rok dříve. Nezaměstnanost ve skupinách s vysokým vzděláním a mezi odborníky v oblasti IKT stále roste
                  13
               .

               25.Rozsáhlé propouštění ve městech Helsinky, Espoo a Vantaa v letech 2012–2016 se týkalo převážně odvětví elektroniky a softwaru. Tyto společnosti v období 2012–2016 propustily více než 5 000 pracovníků.

               26.Zhruba 72 % osob propuštěných společností Microsoft v tomto regionu jsou vysoce vzdělaní.

               Länsi-Suomi

               27.V tomto regionu je propouštěním společnosti Microsoft Mobile Oy nejvíce postižena oblast Pirkanmaa.

               28.V roce 2016 registroval úřad pro zaměstnanost a hospodářský rozvoj v Pirkanmaa (dále jen „úřad TE“) celkem 38 077 nezaměstnaných uchazečů o zaměstnání. Nezaměstnaní uchazeči o zaměstnání představovali 14,6 % pracovní síly
                  14
               .

               29.Úřad TE v Pirkanmaa v současné době registruje zhruba 1 700 nezaměstnaných uchazečů o zaměstnání v odvětví IKT. V roce 2016 činili dlouhodobě nezaměstnaní 40 % všech registrovaných nezaměstnaných uchazečů o zaměstnání v odvětví IKT v Pirkanmaa.

               30.Specialisté s vyšším vzděláním jsou profesní skupinou, kde se nezaměstnanost zvyšuje nejvíce. V září 2016 bylo v tomto regionu jako nezaměstnaní uchazeči o zaměstnání registrováno celkem 6 084 vysokoškolsky vzdělaných osob. Míra nezaměstnanosti vysoce vzdělaných pracovníků v odvětví technologií loni v tomto regionu vzrostla o 8,1 procentního bodu.

               Etelä-Suomi

               31.V tomto regionu je propouštěním v podniku Microsoft Mobile Oy nejvíce postižena oblast města Salo. Zaměstnání u společnosti Microsoft ve městě Salo podle úřadu TE ztratí 300 zaměstnanců.

               32.Město Salo ztratilo v letech 2007 až 2014 celkem 6 900 pracovních míst, což odpovídá snížení o 26 procentních bodů. V důsledku ukončení dřívější výroby mobilních telefonů Nokia a hospodářského útlumu se nezaměstnanost v této oblasti v letech 2008 až 2016 více než zdvojnásobila.

               33.Míra nezaměstnanosti se v regionu zvýšila o více než deset procentních bodů ze 7,0 na 17,5 %. Tato změna je výjimečná i ve srovnání s jinými finskými obcemi s přítomností společností Nokia/Microsoft
                  15

               34.V Salo se mezi nezaměstnanými zvýšil podíl vysoce vzdělaných lidí.

               Cíloví příjemci pomoci a navržené akce

               Cíloví příjemci pomoci

               35.Odhadovaný počet propuštěných pracovníků, u nichž se očekává, že se budou účastnit opatření, je 1 000. Rozdělení těchto pracovníků podle pohlaví, státního občanství a věkových skupin je následující:

                        Kategorie

                        Počet
                           cílových příjemců pomoci

                        Pohlaví:

                        Muži:

                        740

                        (74,0 %)

                        Ženy:

                        260

                        (26,0 %)

                        Státní občanství:

                        Občané EU:

                        955

                        (95,5 %)

                        Občané zemí, které nejsou členy EU:

                        45

                        (4,5 %)

                        Věková skupina:

                        15–24 let:

                        0

                        (0 %)

                        25–29 let:

                        25

                        (2,5 %)

                        30–54 let:

                        925

                        (92,5 %)

                        55–64 let:

                        50

                        (5,0 %)

                        nad 64 let:

                        0

                        (0 %)

               Způsobilost navržených akcí

               36.Individualizované služby pro propuštěné pracovníky budou spočívat v následujících činnostech:

               –Opatření pro odborné vedení pracovníků a další přípravná opatření: tato opatření budou zahrnovat školení v oblasti hledání zaměstnání, podporu mobility pracovní síly (služby EURES), individuální vedení (odborné vedení při hledání zaměstnání), profesní poradenství a odborná posouzení.

               –Služby v oblasti zaměstnanosti a podnikání: tato opatření budou zahrnovat podporu nezávislých uchazečů o zaměstnání, posouzení odborných dovedností a způsobilostí, praxi a náborové akce.

               –Odborná příprava: toto opatření bude zahrnovat odborné a další vzdělávání a vzdělávání v souvislosti se změnou, rekvalifikaci a vzdělávání v souvislosti s podnikáním a mobilitou pracovní síly.

               –Počáteční dotace: v rámci tohoto opatření budou poskytovány granty na zakládání podniků a podnikání na plný úvazek v odvětví IKT nebo v jiných odvětvích.

               –Dotace na mzdy: v rámci tohoto opatření bude podporována zaměstnanost na novém pracovním místě snížením nákladů na platy. Dotace na mzdy činí 30–50 % nákladů na mzdy.

               –Příspěvky na cestu a ubytování: toto opatření hradí uchazečům o zaměstnání náklady vzniklé během vzdělávání.

               37.Navržené akce, které jsou zde popsány, představují aktivní opatření na trhu práce v rámci způsobilých akcí stanovených v článku 7 nařízení o EFG. Tyto akce nenahrazují pasivní opatření sociální ochrany.

               38.Finsko poskytlo požadované informace o akcích, které jsou pro dotčený podnik povinné podle vnitrostátního práva nebo na základě kolektivních smluv. Finsko dále potvrdilo, že finanční příspěvek z EFG nebude takové akce nahrazovat.

               Odhadovaný rozpočet

               39.Celkové odhadované náklady činí 5 866 800 EUR, což zahrnuje výdaje na individualizované služby ve výši 5 559 300 EUR a výdaje na přípravné, řídící, informační, propagační, kontrolní a vykazovací činnosti ve výši 307 500 EUR.

               40.Celkový požadovaný finanční příspěvek z EFG činí 3 520 080 EUR (60 % celkových nákladů).

                        Akce

                        Odhadovaný počet účastníků

                        Odhadované náklady na účastníka
                        (v EUR)

                        Odhadované celkové náklady*

                        (v EUR)

                        Individualizované služby (akce podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a c) nařízení o EFG)

                        Opatření pro odborné vedení a další přípravná opatření (Valmennukset ja muut valmentavat toimenpiteet)

                        195

                        1 200

                        234 000

                        Služby v oblasti zaměstnanosti a podnikání (Työllisyys- ja yrityspalvelut)

                        800

                        606

                        484 800

                        Odborná příprava (Koulutus)

                        535

                        6 000

                        3 210 000

                        Granty na zakládání podniků (Starttiraha)

                        18

                        8 000

                        144 000

                        Mezisoučet (a):

                        Procento balíčku individualizovaných služeb:

                        –

                        4 072 800

                        (73,26 %)

                        Příspěvky a pobídky (akce podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG)

                        Dotace na mzdy (Palkkatuki)

                        163

                        9 000

                        1 467 000

                        Příspěvky na cestu a ubytování (Liikkuvuusavustus)

                        130

                        150

                        19 500

                        Mezisoučet (b):

                        Procento balíčku individualizovaných služeb:

                        –

                        1 486 500

                        (26,74 %)

                         Akce podle čl. 7 odst. 4 nařízení o EFG

                        1. Přípravné činnosti

                        –

                        9 000

                        2. Řízení

                        –

                        143 000

                        3. Informace a propagace

                        –

                        115 500

                        4. Kontrola a vykazování

                        –

                         40 000

                        Mezisoučet (c):

                        Procentní podíl na celkových nákladech:

                        –

                        307 500

                        (5,24 %)

                        Celkové náklady (a + b + c):

                        –

                        5 866 800

                        Příspěvek z EFG (60 % celkových nákladů)

                        –

                        3 520 080

               *: % jsou zaokrouhlená, ostatní číselné údaje nikoliv

               41.Náklady na akce uvedené v tabulce výše jakožto akce podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG nepřesahují 35 % celkových nákladů na koordinovaný balíček individualizovaných služeb. Finsko potvrdilo, že tyto akce jsou podmíněny aktivní účastí cílových příjemců pomoci na hledání zaměstnání nebo odborné přípravě.

               42.Finsko potvrdilo, že náklady na investice na samostatně výdělečnou činnost, zakládání podniků a převzetí podniků zaměstnanci nepřekročí částku 15 000 EUR na příjemce.

               Období způsobilosti výdajů

               43.Finsko začalo poskytovat individualizované služby cílovým příjemcům pomoci dne 12. července 2016. Výdaje na akce jsou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 12. července 2016 do 1. února 2019.

               44.Finsku začaly vznikat administrativní výdaje spojené s prováděním EFG dne 12. července 2016. Výdaje na přípravné, řídící, informační, propagační, kontrolní a vykazovací činnosti jsou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 12. července 2016 do 1. srpna 2019.

               Doplňkovost s akcemi financovanými z vnitrostátních fondů nebo fondů Unie

               45.Zdrojem předběžného financování nebo spolufinancování na vnitrostátní úrovni je položka na veřejné služby zaměstnanosti ve správním úseku ministerstva hospodářství a práce. Některé služby budou také financovány z operačních výdajů středisek pro hospodářský rozvoj (tzv. centra ELY) a úřadů TE.

               46.Finsko potvrdilo, že výše popsaná opatření, na která bude poskytnut finanční příspěvek z EFG, nebudou zároveň financována z jiných finančních nástrojů Unie.

               Postupy pro konzultaci s cílovými příjemci pomoci nebo jejich zástupci, se sociálními partnery a s místními a regionálními orgány

               47.Finsko uvedlo, že v koordinovaný balíček individualizovaných služeb byl vypracován na základě konzultací s pracovní skupinou, která zahrnovala zástupce center ELY, úřadů TE v dotčených regionech, společnosti Microsoft, dále sdružení finských technologických odvětví „Technology Industries of Finland“, odborové organizace „Trade Union Pro“, unie finských inženýrů „Union of Professional Engineers in Finland“ a finské agentury pro financování inovací.

               Řídicí a kontrolní systémy

               48.Žádost obsahuje popis řídicího a kontrolního systému, který specifikuje povinnosti dotčených orgánů. Finsko Komisi oznámilo, že finanční příspěvek bude řídit ministerstvo hospodářství a práce, které funguje jako řídící a certifikační orgán pro EFG a zprostředkující subjekt, jenž distribuuje prostředky EFG. Řídicí funkce pro EFG byly přiděleny odboru pro zaměstnanost a podnikání.

               49.Za funkce v oblasti certifikace odpovídá oddělení pro lidské zdroje a administrativu. Platby příjemcům pomoci se provádějí prostřednictvím regionálních center ELY a úřadů TE.

               50.Pokud jde o audit, odpovědným subjektem je nezávislé oddělení vnitřního auditu, které je řízeno stálým tajemníkem ministerstva hospodářství a práce.

               Závazky přijaté dotčeným členským státem

               51.Finsko poskytlo všechny nezbytné záruky týkající se těchto bodů:

               –při přístupu k navrženým akcím a jejich provádění budou dodržovány zásady rovného zacházení a nediskriminace,

               –byly splněny požadavky stanovené vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy EU, které se týkají hromadného propouštění,

               –propouštějící podniky, které pokračují ve své činnosti i po propuštění pracovníků, dodržují své zákonné povinnosti upravující propouštění a své pracovníky příslušným způsobem zabezpečí,

               –navržené akce neobdrží finanční podporu z jiných fondů či finančních nástrojů Unie a zamezí se jakémukoliv dvojímu financování,

               –navržené akce se budou doplňovat s opatřeními financovanými prostřednictvím strukturálních fondů,

               –finanční příspěvek z EFG bude v souladu s procesními a hmotněprávními pravidly Unie pro státní podporu.

               ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Rozpočtový návrh

               52.EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  16
               .

               53.Po posouzení žádosti s ohledem na podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 nařízení o EFG a při zohlednění počtu cílových příjemců pomoci, navržených akcí a odhadovaných nákladů navrhuje Komise uvolnit z EFG částku 3 520 080 EUR, která představuje 60 % celkových nákladů na navržené akce, aby se v souvislosti s dotčenou žádostí poskytl finanční příspěvek.

               54.Návrh rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme společně Evropský parlament a Rada, jak stanoví bod 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  17
               .

               Související akty

               55.Současně s tímto návrhem rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na převod prostředků ve výši 3 520 080 EUR do příslušné rozpočtové položky.

               56.Současně s přijetím tohoto návrhu rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme Komise rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku, a to prostřednictvím prováděcího aktu, který vstoupí v platnost dnem, kdy Evropský parlament a Rada přijmou navržené rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základě
                  žádost z Finska – EGF/2017/002 FI/Microsoft 2

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
                  18
               , a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  19
               , a zejména na bod 13 této dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               Vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začlenění na trh práce.

               (2)EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  20
               .

               (3)Finsko dne 1. února 2017 podalo žádost o uvolnění prostředků z EGF v souvislosti s propouštěním a ukončením činnosti v podniku Microsoft Oy (Microsoft Mobile Oy) a u 11 dodavatelů a výrobců, kteří jsou odběrateli dotčeného podniku. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)V souvislosti s uvedenou žádostí Finska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 3 520 080 EUR.

               (5)Aby byly prostředky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2017 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 3 520 080 EUR v prostředcích na závazky a na platby.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne [datum jeho přijetí]*.

                  21V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda / předsedkyně
                        předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

                     (2)
                  Ve smyslu článku 3 nařízení o EFG.

                     (3)
                  Nařízení Komise (EU) č. 1046/2012 ze dne 8. listopadu 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS), pokud jde o předání časových řad nového regionálního rozdělení (Úř. věst. L 310, 9.11.2012, s. 34).

                     (4)
                  Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1.

                     (5)
                  V souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1309/2013.

                     (6)

                     www.statista.com/chart/4112/smartphone-market-share

                     (7)

                     https://www.strategyanalytics.com/strategyanalytics/news/strategy-analytics-press-releases/strategy-analytics-pressrelease/2016/11/02/strategy-analytics-android-captures-record-88-percent-share-of-globalsmartphone-shipments-in-q3-2016?slid=66121&spg=2#.WND4rxFMSUl

                     (8)

                     www.statista.com/chart/4112/smartphone-market-share

                     (9)

                     http://www.businessinsider.com/samsung-factory-working-conditions-2012-11?r=US&IR=T&IR=T

                     (10)

                     http://comptryx.com/product/global_salary_survey

                     (11)

                     https://www.kantarworldpanel.com/global/News/Android-Share-Tops-75-in-Europes-Largest-Markets

                     (12)

                     http://www.thanhniennews.com/business/samsung-shifts-plants-from-china-to-vietnam-to-protect-margins-392.html

                     (13)

                     http://julkaisut.valtioneuvosto.fi/bitstream/handle/10024/78927/TKAT_Oct_2016_en.pdf?sequence=1

                     (14)

                     http://julkaisut.valtioneuvosto.fi/bitstream/handle/10024/78927/TKAT_Oct_2016_en.pdf?sequence=1

                     (15)

                     http://www.itproportal.com/2015/07/20/nokias-woes-pushing-finnish-town-salo-further- into-recession/

                     (16)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (17)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (18)
                  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

                     (19)
                  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (20)
                  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (21)
                   Datum vloží Evropský parlament před zveřejněním v Úředním věstníku.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.2.2016
            COM(2016) 53 final
            2016/0031(COD)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
            kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 994/2012/EU
            (Text s významem pro EHP)
            {SWD(2016) 27 final}{SWD(2016) 28 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Důvody a cíle návrhu

               Strategie energetické unie (COM(2015) 80) uvádí, že „důležitým prvkem při zabezpečování dodávek energie (a zejména plynu) je zajištění plného souladu dohod o nákupu energie ze třetích zemí s právními předpisy EU“. Ve stejném duchu Evropská rada ve svých závěrech ze dne 19. března 2015 rovněž vyzvala k „zajištění plného souladu veškerých dohod souvisejících s nákupem plynu od vnějších dodavatelů s právními předpisy EU, zejména posílením transparentnosti těchto dohod a slučitelnosti s ustanoveními EU v oblasti energetické bezpečnosti“.

               Mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky byl zaveden rozhodnutím přijatým Parlamentem a Radou dne 25. října 2012, které vstoupilo v platnost dne 17. listopadu 2012 (rozhodnutí o mezivládních dohodách)
                  1
               . Hlavním rysem tohoto mechanismu je, že Komise provádí kontroly souladu mezivládních dohod poté, co členský stát a třetí země takovéto dohody uzavřely.

               Od roku 2012 získala Komise s prováděním tohoto mechanismu značné zkušenosti. Jak obecně vyplývá z analýzy uvedené v posouzení dopadů revize rozhodnutí o mezivládních dohodách a ze zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování rozhodnutí o mezivládních dohodách, Komise ve svém posouzení dospěla k závěru, že zatímco stávající systém je užitečný pro přijímání informací o stávajících mezivládních dohodách a pro určení problémů, které tyto dohody z hlediska jejich souladu s právními předpisy EU představují, k vyřešení nesouladu systém nepostačuje. Strategie energetické unie konkrétně uvádí: „V praxi se ukázalo, že opětovné vyjednávání těchto dohod je velmi obtížné. Pozice signatářů je předem stanovena, což vytváří politický tlak neměnit žádný aspekt dohody.“

               Účast Komise předtím, než členský stát a třetí země tyto dohody uzavřou, by proto představovala zásadní přidanou hodnotu, jelikož by pomohla vyřešit potenciální konflikty mezi závazky členských států vyplývajícími z mezinárodního smluvního práva a z práva EU.

               V této souvislosti má revize rozhodnutí o mezivládních dohodách dva hlavní cíle:

               1) zajistit soulad mezivládních dohod s právními předpisy EU, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu a zvýšila se energetická bezpečnost v EU, a

               2) zvýšit transparentnost mezivládních dohod a tím i nákladovou efektivnost dodávek energie do Unie a posílit solidaritu mezi členskými státy.

               Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Tento návrh je v souladu s řadou opatření přijatých na úrovni EU za účelem zlepšení fungování trhu s energií v EU a za účelem zvýšení energetické bezpečnosti v EU.

               Revize stávajícího rozhodnutí o mezivládních dohodách je součástí cílů strategie energetické unie přijaté v únoru 2015, která stanoví celkový kontext a řídicí strukturu pro obnovenou energetickou politiku EU.

               Strategie energetické unie ve svém akčním plánu předpokládá řadu akcí ke zvýšení energetické bezpečnosti v EU. Tento návrh by proto měl být vnímán v kontextu dalších iniciativ, včetně revize nařízení o bezpečnosti dodávek zemního plynu
                  2
               . Rozhodnutí o mezivládních dohodách úzce souvisí s nařízením o bezpečnosti dodávek zemního plynu, avšak oblast působnosti mechanismu výměny informací, který zavádí, je širší. Rozhodnutí o mezivládních dohodách definuje mezivládní dohodu jako „právně závaznou dohodu mezi jedním či několika členskými státy a jednou či několika třetími zeměmi, která má dopad na činnost nebo fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii“. Rozhodnutí o mezivládních dohodách se tak vztahuje na veškeré mezivládní dohody týkající se dodávek a infrastruktury energetických komodit, zejména plynu, ropy a elektrické energie. Zahrnuty nejsou pouze mezivládní dohody týkající se záležitostí, na něž se vztahuje Smlouva o Euratomu. Pro tyto mezivládní dohody článek 103 Smlouvy o Euratomu stanoví zvláštní postup ex ante.

               Z působnosti rozhodnutí o mezivládních dohodách jsou vyňaty obchodní smlouvy mezi obchodními subjekty
                  3
               . Tento návrh působnost rozhodnutí o mezivládních dohodách na obchodní smlouvy týkající se mezivládních dohod nerozšiřuje, vzhledem k tomu, že – jak je uvedeno ve strategii energetické unie – na tento problém se v případě obchodních smluv na dodávky plynu vztahuje návrh na revizi nařízení o bezpečnosti dodávek zemního plynu.

               Soulad s ostatními politikami Unie

                  Návrh nepřispívá pouze k energetické politice EU. Zajištěním souladu mezivládních dohod s právními předpisy EU rovněž přispívá k politikám v jiných oblastech práva Unie jako vnitřní trh, hospodářská soutěž a veřejné zakázky.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               Právní základ

               Výše uvedené cíle tohoto návrhu jsou v souladu s těmito cíli Smluv o EU:

               zajistit bezpečnost dodávek energie v Unii (čl. 194 odst. 1 písm. b) SFEU);

               vytvořit fungující vnitřní trh s energií v duchu solidarity mezi členskými státy (čl. 3 odst. 3 SEU, čl. 194 odst. 1 SFEU).

               Právním základem navrhované revize rozhodnutí o mezivládních dohodách je tedy článek 194 SFEU, jako tomu bylo i v případě stávajícího rozhodnutí o mezivládních dohodách přijatého Parlamentem a Radou dne 25. října 2012.

               Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Nezbytnost opatření na úrovni EU: Právním základem pro revizi rozhodnutí o mezivládních dohodách je článek 194 SFEU. Rozhodnutí o mezivládních dohodách bylo na tomto základě přijato v roce 2012 v souladu se zásadou subsidiarity. Zavedením povinných kontrol ex ante ze strany Komise se však rozhodnutí o mezivládních dohodách změní. Tato změna bude představovat přenesení úkolů z členských států na EU. Jak bylo vysvětleno výše, zkušenosti ukazují, že posouzení členskými státy není pro zajištění souladu mezivládních dohod s právními předpisy EU dostatečné a uspokojivé a vytváří právní nejistotu. Účast Komise ex ante by znamenala zásadní přidanou hodnotu pro řešení problémů (zejména konfliktů mezi závazky členských států vyplývajícími z mezinárodního smluvního práva a z práva EU).

               Přidaná hodnota pro EU: Postupující integrace energetické infrastruktury a trhů, společné spoléhání na vnější dodavatele, potřeba zajistit solidaritu v dobách krize – z toho všeho vyplývá, že zásadní politická rozhodnutí týkající se energetiky by neměla být přijímána výhradně na vnitrostátní úrovni bez zapojení sousedních zemí a EU. Rozhodnutí o mezivládních dohodách se nachází na křižovatce vnějšího rozměru (jelikož zahrnuje dohody se třetími zeměmi) a vnitřního trhu (jelikož ustanovení, která nejsou v souladu, jako například doložky o místě určení, mají negativní dopad na volný pohyb energetických produktů na vnitřním trhu). Posílení spolupráce a transparentnosti na úrovni EU v rámci tohoto návrhu tak představuje jasnou přidanou hodnotu.

               Proporcionalita

                  Cíle tohoto návrhu jsou:

               1) zajistit soulad mezivládních dohod s právními předpisy Unie, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu a zvýšila se energetická bezpečnost v EU, a

               2) zvýšit transparentnost mezivládních dohod a tím i nákladovou efektivnost dodávek energie do Unie a posílit solidaritu mezi členskými státy.

                  Aby bylo těchto cílů dosaženo, navrhuje se v podstatě kombinace dobrovolných vzorových ustanovení a ex ante posouzení mezivládních dohod před jejich podpisem. Jak je vysvětleno v posouzení dopadů revize rozhodnutí o mezivládních dohodách, zachovávání stávajícího systému by nebylo účinné. Žádná z mezivládních dohod, které Komise shledala jako problematické, dosud nebyla vypovězena.

                  Podobně posouzení dopadů dospělo k závěru, že možnost vypracování povinných vzorových ustanovení by mohla členským státům pomoci zabránit nesouladu s právními předpisy Unie, široká škála situací a obchodních modelů spadajících do působnosti rozhodnutí o mezivládních dohodách však neumožní vypracování dostatečně přesných vzorových ustanovení, která by dokázala poskytnout právní jistotu a nahradit podrobné ex ante posouzení konečných návrhů znění. Kromě toho by se členským státům v závislosti na postavení a vyjednávací síle třetí země nemuselo podařit konkrétní vzorová ujednání do mezivládní dohody zahrnout.

                  Posouzení dopadů proto dospělo k závěru, že možnost povinných kontrol ex ante je tím nejméně striktním přístupem, jak zabránit nevyhovujícím mezivládním dohodám.

               Volba nástroje

                  Stávajícím právním předpisem v této oblasti je rozhodnutí o mezivládních dohodách. Cílem tohoto návrhu je opatření a postupy stanovené stávajícím rozhodnutím posílit a rozšířit. Proto bylo vhodné jako nástroj zvolit rozhodnutí. Vzhledem k množství a rozsahu nových prvků návrh rozhodnutí navrhuje namísto úpravy stávajících ustanovení stávající rozhodnutí č. 994/2012/EU zrušit a nahradit.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Tento návrh navazuje na zkušenosti s prováděním rozhodnutí o mezivládních dohodách, které Komise získala od jeho vstupu v platnost dne 17. listopadu 2012 a které byly analyzovány v hodnotící zprávě připojené k posouzení dopadů revize rozhodnutí o mezivládních dohodách a ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování stávajícího rozhodnutí o mezivládních dohodách.

               Pokud jde o účinnost rozhodnutí o mezivládních dohodách, dospěly uvedené zprávy k závěru, že jeho stávající ustanovení (zejména ex post povaha kontrol souladu, která je v něm stanovena) nevedou k přeměně nevyhovujících uzavřených mezivládních dohod na vyhovující a nemají přímý dopad na jednání členských států se třetími zeměmi. Zejména nebyl Komisi nikdy dobrovolně předložen návrh mezivládní dohody ke kontrole ex ante. Rozhodnutí o mezivládních dohodách v současné podobě není považováno za účinné.

               Zprávy rovněž dospěly k závěru, že náklady spojené se stávajícím rozhodnutím o mezivládních dohodách jsou celkově odůvodněné jeho přínosy, jelikož zajišťuje fungování vnitřního trhu s energií a přispívá k bezpečnosti dodávek energie. Rozhodnutí o mezivládních dohodách by však mohlo být účinnější, pokud by kontroly souladu, které zavádí, byly prováděny ex ante (namísto ex post jako doposud). Tím by se podstatně zvýšila právní jistota a zabránilo by se nákladům pro členské státy i Komisi.

               Z uvedených zpráv dále jasně vyplývá, že mezivládní dohody budou v energetickém odvětví EU i nadále hrát klíčovou roli. Rozhodnutí o mezivládních dohodách je proto adekvátní, musí se však přizpůsobit měnící se povaze dodávek energie a energetických os. Zprávy rovněž zdůrazňují, že rozhodnutí o mezivládních dohodách má jasnou přidanou hodnotu pro EU, jelikož posiluje spolupráci a transparentnost na úrovni EU a přispívá k bezpečnosti dodávek energie a k fungování vnitřního trhu s energií.

               Uvedené zprávy proto celkově dospěly k závěru, že postupy stanovené stávajícím rozhodnutím o mezivládních dohodách nejsou zcela přiměřené, přičemž hlavním procedurálním problémem je v této souvislosti ex post povaha kontrol souladu podle stávajícího systému, který byl v roce 2012, kdy bylo rozhodnutí o mezivládních dohodách přijato, výsledkem složitých interinstitucionálních jednání.

                  Tento návrh se zabývá zjištěnými nedostatky.

               Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Ve dnech 28. července až 22. října 2015 se uskutečnila veřejná konzultace. Komise obdržela zhruba 25 odpovědí od zúčastněných stran, včetně členských států a několika sdružení (regulačních a odvětvových), a míru reakce na konzultaci tak lze považovat za uspokojivou.

               Všichni respondenti zdůraznili význam mezivládních dohod pro bezpečnost dodávek energie a řádné fungování vnitřního trhu s energií. Pokud jde o potřebu posílit systém zavedený rozhodnutím o mezivládních dohodách a způsob, jak toho nejlépe dosáhnout, panovaly mezi respondenty rozdílné názory.

               Úplná zpráva o výsledku této veřejné konzultace je přiložena k posouzení dopadů revize rozhodnutí o mezivládních dohodách a k nedůvěrným odpovědím zveřejněným na stránkách Komise
                  4
               .

               Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Informace týkající se provádění rozhodnutí o mezivládních dohodách jsou částečně důvěrné, což je dáno jednak některými ustanoveními samotného rozhodnutí o mezivládních dohodách (článek 4 – Důvěrnost), jednak některými výjimkami uvedenými v nařízení (ES) č. 1049/2001
                  5
                o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážka – ochrana mezinárodních vztahů, čl. 4 odst. 5 – žádost členského státu, aby nebyl zveřejňován dokument pocházející z tohoto státu bez jeho předchozího souhlasu nebo čl. 4 odst. 2 druhá odrážka – ochrana soudního řízení a právního poradenství). Mimo jiné z důvodů důvěrnosti bylo rozhodnuto, že nebude vypracována externí studie o provádění stávajícího rozhodnutí o mezivládních dohodách.

               Posouzení dopadů

                  Posouzení dopadů podpořilo všechna navrhovaná opatření. Kladné stanovisko Výboru pro kontrolu regulace bylo vydáno dne 4. prosince 2015.

                  Posouzení dopadů se zabývalo pěti variantami politik:

               Varianta 1: Základní možnost – rozhodnutí o mezivládních dohodách zůstane beze změny, ale posílí se politika v oblasti porušování právních předpisů

               Varianta 2: Vzorová ustanovení pro zahrnutí do mezivládních dohod, která neporušují právní předpisy EU / pokyny

               Varianta 3: Povinné ex ante posouzení mezivládních dohod Komisí

               Varianta 4: Povinná účast Komise jakožto pozorovatele na jednáních týkajících se mezivládních dohod

               Varianta 5: Dohody EU v oblasti energetiky bude vyjednávat Komise

                  Posouzení dopadů dospělo k závěru, že nejlepší variantou z hlediska nákladové efektivnosti, účinnosti a proporcionality je varianta 3.

               Účelnost právních předpisů a zjednodušování

                  Tento návrh způsobí omezené zvýšení administrativní zátěže.

               Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá důsledky pro rozpočet EU.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Plány provádění a ustanovení o sledování, hodnocení a podávání zpráv

               Rozhodnutí o mezivládních dohodách obsahuje v článku 8 ustanovení o přezkumu. Uvedený článek požaduje, aby Komise do 1. ledna 2016 a poté každé tři roky vypracovala zprávu.

               Kromě hodnotící zprávy v příloze posouzení dopadů revize rozhodnutí o mezivládních dohodách doprovází tento návrh revize rozhodnutí o mezivládních dohodách také první zpráva Evropskému parlamentu a Radě.

               Do budoucna hodlá Komise k 1. lednu 2020 vypracovat následující zprávu, jak to požaduje článek 8 rozhodnutí o mezivládních dohodách.

               V neposlední řadě pak Komise bude ve své úloze strážkyně Smluv v případě potřeby prosazovat postup stanovený v článku 258 Smlouvy, pokud kterýkoli členský stát nesplní své povinnosti související s prováděním a uplatňováním práva Unie.

               Informativní dokumenty (u směrnic)

               Nevztahuje se na tento návrh.

               Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Revidované rozhodnutí obsahuje tyto prvky:

               1.Oznamovací povinnost související s mezivládními dohodami:

               členský stát je povinen informovat Komisi o svém záměru zahájit jednání se třetí zemí s cílem uzavřít nové mezivládní dohody nebo změnit dohody stávající,

               jakmile je Komise o těchto jednáních uvědomena, měla by být nadále informována,

               pokud členský stát uvědomí Komisi o jednáních, mohou mu útvary Komise poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit nesouladu mezivládní dohody s právními předpisy Unie nebo s politickými postoji Unie přijatými v Radě nebo se závěry Evropské rady,

               členský stát je povinen pro účely posouzení ex ante Komisi oznámit návrh mezivládní dohody nebo změny, včetně veškeré průvodní dokumentace, jakmile strany v rámci jednání dosáhnou dohody o veškerých hlavních prvcích,

               členský stát je povinen po ratifikaci oznámit Komisi mezivládní dohodu nebo změny spolu s veškerými průvodními dokumenty,

               členský stát je povinen oznámit Komisi veškeré stávající mezivládní dohody nebo změny spolu s veškerými průvodními dokumenty,

               na dohody mezi podniky se oznamovací povinnost nevztahuje, mohou však být předloženy dobrovolně,

               Komise je povinna v souladu s ustanoveními o důvěrnosti sdílet s ostatními členskými státy informace a dokumenty, které obdržela.

               2.Posouzení ze strany Komise:

               Komise je povinna provést ex ante posouzení návrhů mezivládních dohod nebo změn a do šesti týdnů informovat členský stát o možných pochybnostech, jež má ohledně souladu s právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže,

               Komise je povinna do 12 týdnů od oznámení informovat členský stát o svém stanovisku ohledně souladu mezivládní dohody nebo změny s právními předpisy Unie,

               členský stát navrhovanou mezivládní dohodu neuzavře nebo nepřijme změnu, dokud ho Komise neinformuje o jakýchkoli pochybnostech a svém stanovisku. Při uzavírání navrhované mezivládní dohody nebo přijímání změny členský stát v co nejvyšší míře zohlední stanovisko Komise,

               Komise je povinna provést ex post posouzení stávajících mezivládních dohod nebo změn a v případě pochybností ohledně souladu těchto dohod s právními předpisy Unie do devíti měsíců od oznámení informovat členský stát.

               3.Oznamovací povinnost a posouzení ze strany Komise související s nezávaznými nástroji:

               členský stát je povinen předložit Komisi stávající a budoucí nezávazné nástroje spolu s veškerými průvodními dokumenty,

               Komise může provést ex post posouzení předložených nezávazných nástrojů, a pokud se domnívá, že by opatření, kterými se uvedený nezávazný nástroj provádí, mohla být v rozporu s právními předpisy Unie, informovat o tom členský stát,

               Komise je povinna v souladu s ustanoveními o důvěrnosti sdílet s ostatními členskými státy dokumenty, které obdržela.

               2016/0031 (COD)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,

               kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 994/2012/EU

               (Text s významem pro EHP)

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 194 odst. 2 této Smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

               s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
                  6
               ,

               s ohledem na stanovisko Výboru regionů,

               v souladu s řádným legislativním postupem
                  7
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Pro řádné fungování vnitřního trhu s energií je nezbytné, aby se dovoz energie do Unie plně řídil pravidly pro vytvoření vnitřního trhu s energií. Vnitřní trh s energií, který by nefungoval řádně, by vedl ke zranitelnosti Unie z hlediska zabezpečení dodávek energie a v tomto ohledu ji znevýhodňoval, přičemž by narušoval její potenciální přínos pro evropské spotřebitele a průmysl.

               (2)Cílem strategie energetické unie přijaté Komisí dne 25. února 2015
                  8
                je poskytnout spotřebitelům bezpečnou, udržitelnou, konkurenceschopnou a cenově dostupnou energii. Strategie energetické unie na základě analýzy provedené v rámci evropské strategie energetické bezpečnosti z května 2014
                  9
                konkrétně zdůrazňuje, že důležitým prvkem při zabezpečování dodávek energie je zajištění plného souladu dohod o nákupu energie ze třetích zemí s právními předpisy Unie. Ve stejném duchu Evropská rada ve svých závěrech ze dne 19. března 2015 vyzvala k zajištění plného souladu veškerých dohod souvisejících s nákupem plynu od vnějších dodavatelů s právními předpisy Unie, zejména posílením transparentnosti těchto dohod a slučitelnosti s ustanoveními Unie v oblasti energetické bezpečnosti.

               (3)Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 994/2012/EU
                  10
                bylo užitečné pro získání informací o stávajících mezivládních dohodách a pro identifikaci problémů, které tyto dohody představují z hlediska souladu s právními předpisy Unie.

               (4)Rozhodnutí č. 994/2012/EU se však ukázalo být z hlediska zajištění souladu mezivládních dohod s právními předpisy Unie neúčinné. Uvedené rozhodnutí spoléhalo zejména na posuzování mezivládních dohod Komisí poté, co je členské státy se třetí zemí uzavřely. Zkušenosti získané při provádění rozhodnutí č. 994/2012/EU ukazují, že toto posouzení ex post plně nevyužívá potenciálu pro zajištění souladu mezivládních dohod s právními předpisy Unie. Mezivládní dohody především často neobsahují vhodná ustanovení o ukončení nebo přizpůsobení, která by členským státům umožňovala mezivládní dohodu v přiměřené lhůtě uvést do souladu s právními předpisy Unie. Kromě toho je pozice signatářů předem stanovena, což vytváří politický tlak neměnit žádný aspekt dohody.

               (5)Aby se zabránilo nesouladu s právními předpisy Unie a zvýšila se transparentnost, měly by členské státy Komisi co nejdříve informovat o svém záměru zahájit jednání týkající se nových mezivládních dohod nebo změn mezivládních dohod stávajících. Komise by měla být pravidelně informována o pokroku v jednáních. Členské státy by měly mít možnost Komisi vyzvat, aby se jednání účastnila jakožto pozorovatel.

               (6)Při jednáních by měla mít Komise možnost poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit nesouladu s právními předpisy Unie. Komise by zejména mohla, společně s členskými státy, vypracovat dobrovolná vzorová ustanovení nebo pokyny. Komise by měla mít možnost poukázat na cíle energetické politiky Unie a na zásadu solidarity mezi členskými státy a na politické postoje Unie přijaté v Radě nebo na závěry Evropské rady.

               (7)Aby byl zajištěn soulad s právními předpisy Unie, měly by členské státy Komisi oznámit návrh mezivládní dohody předtím, než se pro strany stane právně závazným (ex ante). V duchu spolupráce by Komise měla členskému státu pomoci určit problémy týkající se souladu návrhu mezivládní dohody nebo změny. Příslušný členský stát by tak byl lépe připraven uzavřít dohodu v souladu s právními předpisy Unie. V zájmu zajištění co nejvyšší možné právní jistoty by Komise měla mít na posouzení dostatek času, zároveň by se však měla vyhnout nepřiměřeným prodlevám. Aby mohly členské státy z podpory Komise plně těžit, měly by se zdržet uzavření mezivládní dohody, dokud Komise členský stát neinformuje o svém posouzení. Členské státy by měly učinit všechny nezbytné kroky k nalezení vhodného řešení, které tento nesoulad odstraní.

               (8)S ohledem na strategii energetické unie je transparentnost u minulých i budoucích mezivládních dohod i nadále nadmíru důležitá. Členské státy by proto Komisi měly i nadále oznamovat stávající a budoucí mezivládní dohody, ať již vstoupily v platnost, nebo se provádějí prozatímně ve smyslu článku 25 Vídeňské úmluvy o smluvním právu, a dále veškeré nové mezivládní dohody.

               (9)Komise by měla provést posouzení souladu mezivládních dohod, které vstoupily v platnost, nebo jsou prozatímně prováděny před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, s právními předpisy Unie a podle toho informovat členské státy. V případě zjištěného nesouladu by měly členské státy učinit všechny nezbytné kroky k nalezení vhodného řešení, které tento nesoulad odstraní.

               (10)Toto rozhodnutí by se mělo vztahovat pouze na mezivládní dohody, které mají dopad na vnitřní trh s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii. V případě pochybností by členské státy měly konzultovat Komisi. Na vnitřní trh s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii v zásadě nemají dopad dohody, které již nejsou v platnosti nebo které se již neuplatňují, a toto rozhodnutí by se tedy na takovéto dohody nemělo vztahovat.

               (11)Členské státy navazují vztahy s třetími zeměmi nejen uzavíráním mezivládních dohod, ale rovněž formou nezávazných nástrojů. Ačkoli jsou tyto nástroje právně nezávazné, lze je použít ke stanovení podrobného rámce pro energetickou infrastrukturu a dodávky energie. V tomto ohledu mohou mít nezávazné nástroje na vnitřní trh s energií podobné dopady jako mezivládní dohody, jelikož jejich provádění může mít za následek porušení právních předpisů Unie. V zájmu zajištění větší transparentnosti veškerých opatření uplatňovaných členskými státy, která mohou mít dopad na vnitřní trh s energií a na energetickou bezpečnost, by proto členské státy měly Komisi předkládat ex post rovněž příslušné nezávazné nástroje. Komise by měla předložené nezávazné nástroje posoudit a případně podle toho informovat členské státy.

               (12)Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na mezivládní dohody nebo nezávazné nástroje, které musí být Komisi oznámeny v celém svém rozsahu na základě jiných aktů Unie, nebo které se týkají záležitostí, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii.

               (13)Toto rozhodnutí by nemělo vytvářet závazky týkající se dohod mezi podniky. Členské státy by však měly mít možnost dobrovolně oznamovat Komisi takové dohody, na něž se v mezivládních dohodách nebo nezávazných nástrojích výslovně odkazuje.

               (14)Komise by měla obdržené informace zpřístupnit všem ostatním členským státům v zabezpečené elektronické podobě. Požádá-li členský stát o důvěrné zacházení s informacemi, které předložil, měla by Komise tuto žádost respektovat. Žádosti o zachování důvěrnosti by však neměly omezit přístup Komise k důvěrným informacím, protože Komise potřebuje mít komplexní informace pro vlastní posouzení. Komise by měla odpovídat za to, že bude zaručeno uplatňování ustanovení o zachování důvěrnosti. Žádostmi o zachování důvěrnosti by nemělo být dotčeno právo na přístup k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001
                  11
               .

               (15)Považuje-li členský stát některou mezivládní dohodu za důvěrnou, měl by Komisi poskytnout její shrnutí, které bude moci být postoupeno ostatním členským státům.

               (16)Stálá výměna informací o mezivládních dohodách na úrovni Unie by měla umožnit rozvoj osvědčených postupů. Komise – případně ve spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost, pokud jde o vnější politiky Unie – by na základě těchto osvědčených postupů měla vypracovat dobrovolná vzorová ustanovení, která lze používat v mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi. Používání těchto vzorových ustanovení by mělo mít za cíl zabránit konfliktům mezivládních dohod s právními předpisy Unie, zejména s pravidly pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy v oblasti hospodářské soutěže, či konfliktům s mezinárodními dohodami, které Unie uzavřela. Jejich používání by mělo být dobrovolné a jejich obsah by mělo být možné přizpůsobit konkrétním okolnostem.

               (17)Lepší vzájemná znalost stávajících a nových mezivládních dohod a nezávazných nástrojů by měla přispět k lepší koordinaci v oblasti energetiky mezi jednotlivými členskými státy a mezi členskými státy a Komisí. Tato účinnější koordinace by měla členským státům umožnit plně těžit z politické a ekonomické síly Unie a Komisi by měla umožnit navrhovat řešení problémů, které byly v oblasti mezivládních dohod zjištěny.

               (18)Komise by měla usnadňovat a podporovat koordinaci mezi členskými státy s cílem posílit celkovou strategickou úlohu Unie prostřednictvím pevného a účinného koordinovaného přístupu k producentským, tranzitním i spotřebitelským zemím.

               (19)Jelikož cíle tohoto rozhodnutí, totiž zajištění výměny informací o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích v oblasti energetiky mezi členskými státy a Komisí, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale může jej být z důvodu účinků tohoto rozhodnutí použitelného ve všech členských státech lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (20)Ustanoveními tohoto rozhodnutí by nemělo být dotčeno uplatňování pravidel Unie týkajících se porušení předpisů, státní podpory a hospodářské soutěže. Komise má v souladu s článkem 258 Smlouvy o fungování Evropské unie právo zahájit řízení o porušení Smlouvy, domnívá-li se, že členský stát nesplnil povinnosti, jež pro něj ze Smlouvy o fungování Evropské unie vyplývají.

               (21)V roce 2020 by Komise měla posoudit, zda toto rozhodnutí dostatečně a účinně zajišťuje soulad mezivládních dohod s právními předpisy Unie a zda existuje vysoká míra koordinace mezi členskými státy, pokud jde o mezivládní dohody v oblasti energetiky.

               (22)Rozhodnutí č. 994/2012/EU by mělo být zrušeno,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Předmět a oblast působnosti

               1.Tímto rozhodnutím se za účelem optimalizace fungování vnitřního trhu s energií zavádí mechanismus výměny informací mezi členskými státy a Komisí o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích v oblasti energetiky vymezených v článku 2.

               2.Toto rozhodnutí se nevztahuje na mezivládní dohody a nezávazné nástroje, na které se v celém jejich rozsahu již vztahují jiné zvláštní postupy pro oznamování podle práva Unie.

               Článek 2

               Definice

               Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               1)„mezivládní dohodou“ jakákoli právně závazná dohoda mezi jedním či několika členskými státy a jednou či několika třetími zeměmi, která má dopad na činnost nebo fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii; upravuje-li takováto právně závazná dohoda i jiné otázky, má se za to, že za „mezivládní dohodu“ jsou považována pouze ta její ustanovení, která souvisejí s energetikou, včetně obecných ustanovení použitelných na ustanovení související s energetikou;

               2)„stávající mezivládní dohodou“ mezivládní dohoda, která vstoupila v platnost nebo je prozatímně prováděna před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost;

               3)„nezávazným nástrojem“ právně nezávazné ujednání mezi jedním či několika členskými státy a jednou či několika třetími zeměmi, jako například memorandum o porozumění, společné prohlášení, společné prohlášení ministrů, společná akce nebo společný kodex chování, které obsahuje výklad práva Unie nebo stanoví podmínky pro dodávky energie (např. objemy a ceny) či rozvoj energetických infrastruktur;

               4)„stávajícím nezávazným nástrojem“ nezávazný nástroj podepsaný nebo jinak dohodnutý před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.

               Článek 3

               Oznamovací povinnosti související s mezivládními dohodami

               1.Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí s cílem změnit stávající mezivládní dohodu nebo uzavřít novou mezivládní dohodu, uvědomí o svém záměru Komisi písemně co nejdříve před předpokládaným zahájením jednání.

               Pokud členský stát Komisi takto o jednáních uvědomí, pravidelně pak Komisi informuje o pokroku v jednání.

               2.Jakmile strany dosáhnou dohody o veškerých hlavních prvcích návrhu mezivládní dohody nebo změny stávající mezivládní dohody, ale předtím, než jsou formální jednání uzavřena, oznámí dotyčný členský stát pro účely posouzení ex ante v souladu s článkem 5 návrh mezivládní dohody nebo změnu mezivládní dohody, včetně jejich příloh, Komisi.

               Jestliže návrh mezivládní dohody nebo změny mezivládní dohody výslovně odkazuje na další texty, předloží dotyčný členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které mohou mít dopad na fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii.

               3.Po ratifikaci mezivládní dohody nebo změny mezivládní dohody oznámí dotyčný členský stát mezivládní dohodu nebo změnu včetně jejich příloh Komisi.

               Jestliže ratifikovaná mezivládní dohoda nebo změna mezivládní dohody výslovně odkazuje na další texty, předloží dotyčný členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které mohou mít dopad na fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii.

               4.Povinnost informovat Komisi podle odstavce 2 a 3 se nevztahuje na dohody mezi podniky.

               5.Veškerá oznámení podle odstavců 1 až 3 tohoto článku, čl. 6 odst. 1 a 2 a čl. 7 odst. 1 a 2 se uskuteční prostřednictvím internetové aplikace poskytnuté Komisí. Lhůty uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 a čl. 6 odst. 3 začínají plynout dnem, kdy byla úplná dokumentace zaregistrována v aplikaci.

               Článek 4

               Pomoc ze strany Komise

               1.Pokud členský stát uvědomí Komisi o jednáních podle čl. 3 odst. 1, mohou mu útvary Komise poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit nesouladu sjednávané mezivládní dohody nebo změny stávající mezivládní dohody s právními předpisy Unie. Členský stát rovněž může Komisi požádat o pomoc v těchto jednáních.

               2.Na žádost dotyčného členského státu nebo na žádost Komise a s písemným souhlasem dotyčného členského státu se Komise může zúčastnit jednání jakožto pozorovatel.

               3.Pokud se Komise účastní jednání jakožto pozorovatel, může dotyčnému členskému státu poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit nesouladu sjednávané mezivládní dohody nebo změny mezivládní dohody s právními předpisy Unie.

               Článek 5

               Posouzení ze strany Komise

               1.Komise do šesti týdnů ode dne oznámení úplného návrhu mezivládní dohody nebo změny včetně jejich příloh podle čl. 3 odst. 2 dotyčný členský stát informuje o jakýchkoli pochybnostech, jež má ohledně souladu návrhu mezivládní dohody nebo změny s právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže. Neodpoví-li Komise během této lhůty, má se za to, že žádné pochybnosti nemá.

               2.Pokud Komise informuje dotyčný členský stát o svých pochybnostech podle odstavce 1, sdělí dotyčnému členskému státu své stanovisko ohledně souladu návrhu mezivládní dohody nebo změny s právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže, do 12 týdnů ode dne oznámení uvedeného v odstavci 1. Pokud Komise během této lhůty nevydá žádné stanovisko, má se za to, že nevznesla žádné námitky.

               3.Lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 mohou být se souhlasem dotyčného členského státu prodlouženy. Vyžadují-li to okolnosti, lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se po dohodě s Komisí zkrátí.

               4.Členský stát nepodepíše, neratifikuje nebo neodsouhlasí návrh mezivládní dohody nebo změnu stávající mezivládní dohody, dokud Komise členský stát v souladu s odstavcem 1 neinformuje o jakýchkoli pochybnostech nebo případně v souladu s odstavcem 2 nevydá své stanovisko, nebo neodpoví-li Komise či nevydá-li stanovisko, dokud neuplynou lhůty uvedené v odstavcích 1 nebo případně 2.

               Při podepisování, ratifikování nebo odsouhlasení mezivládní dohody nebo změny dotyčný členský stát v co nejvyšší míře zohlední stanovisko Komise uvedené v odstavci 2.

               Článek 6

               Oznamovací povinnost a posouzení ze strany Komise související se stávajícími mezivládními dohodami

               1.Členské státy nejpozději do [3 měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] oznámí Komisi veškeré stávající mezivládní dohody včetně jejich příloh a změn.

               Jestliže stávající mezivládní dohoda výslovně odkazuje na další texty, předloží dotyčný členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které mají dopad na fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii.

               Povinnost informovat Komisi podle tohoto odstavce se nevztahuje na dohody mezi podniky.

               2.Stávající mezivládní dohody, které v době vstupu tohoto rozhodnutí v platnost již byly Komisi oznámeny podle čl. 3 odst. 1 nebo 5 rozhodnutí č. 994/2012/EU nebo čl. 13 odst. 6 písm. a) nařízení (EU) č. 994/2010, se pro účely odstavce 1 tohoto článku považují za předložené, pokud uvedené oznámení splňuje požadavky daného odstavce.

               3.Komise posoudí mezivládní dohody oznámené v souladu s odstavci 1 a 2. Má-li Komise na základě svého prvního posouzení pochybnosti ohledně souladu těchto dohod s právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže, informuje o tom dotyčné členské státy do devíti měsíců od oznámení uvedených dohod.

               Článek 7

               Oznamovací povinnost a posouzení ze strany Komise související s nezávaznými nástroji

               1.Po přijetí nezávazného nástroje nebo změny nezávazného nástroje oznámí dotyčný členský stát nezávazný nástroj nebo změnu včetně jejich příloh Komisi.

               Jestliže nezávazný nástroj nebo změna nezávazného nástroje výslovně odkazují na další texty, předloží dotyčný členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které mají dopad na fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii.

               2.Členské státy nejpozději do [3 měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] oznámí Komisi veškeré stávající nezávazné nástroje včetně jejich příloh a změn.

               Jestliže stávající nezávazný nástroj výslovně odkazuje na další texty, předloží dotyčný členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které mají dopad na fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii.

               3.Povinnost informovat Komisi podle odstavce 1 a 2 se nevztahuje na dohody mezi podniky.

               4.Domnívá-li se Komise na základě svého prvního posouzení, že opatření, jimiž se provádí nezávazný nástroj, který jí byl oznámen podle odstavců 1 a 2, by mohla být v rozporu s právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže, může o tom dotyčný členský stát informovat.

               Článek 8

               Transparentnost a důvěrnost

               1.Členský stát může při poskytnutí informací Komisi podle čl. 3 odst. 1 až 3, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 a 2 uvést, zda některé z informací obchodní či jiné povahy, jejichž zveřejnění by mohlo poškodit činnost příslušných stran, mají být považovány za důvěrné a zda mohou být poskytnuté informace postoupeny dalším členským státům.

               Členský stát pokyny týkající se stávajících dohod uvedených v čl. 6 odst. 2 sdělí nejpozději do [3 měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost].

               2.Pokud členský stát v souladu s odstavcem 1 neoznačí informace jako důvěrné, Komise tyto informace zpřístupní všem ostatním členským státům v bezpečné elektronické podobě.

               3.Pokud členský stát v souladu s odstavcem 1 označí stávající mezivládní dohodu, změnu stávající mezivládní dohody, novou mezivládní dohodu, stávající nezávazný nástroj, změnu stávajícího nezávazného nástroje nebo nový nezávazný nástroj jako důvěrné, dá tento členský stát k dispozici shrnutí předložených informací.

               Toto shrnutí obsahuje alespoň následující informace týkající se mezivládní dohody, nezávazného nástroje nebo jejich změny:

               a)předmět;

               b)cíl a oblast působnosti;

               c)dobu trvání;

               d)strany;

               e)informace o hlavních prvcích.

               Tento odstavec se nevztahuje na informace poskytnuté v souladu s čl. 3 odst. 1 a 2.

               4.Komise shrnutí uvedená v odstavci 3 zpřístupní všem členským státům v elektronické podobě.

               5.Přístup Komise k důvěrným informacím není žádostmi o zachování důvěrnosti podle tohoto článku omezen. Komise zajistí, aby byl přístup k důvěrným informacím přísně omezen na útvary Komise, pro které je přístup k těmto informacím zcela nezbytný.

               Článek 9

               Koordinace mezi členskými státy

               Komise usnadňuje a podporuje koordinaci mezi členskými státy s cílem:

               a)posoudit vývoj v souvislosti s mezivládními dohodami a nezávaznými nástroji a usilovat o soulad a soudržnost ve vnějších vztazích Unie v oblasti energetiky s producentskými, tranzitními a spotřebitelskými zeměmi;

               b)určit společné problémy v souvislosti s mezivládními dohodami a nezávaznými nástroji a zvážit vhodná opatření pro řešení těchto problémů, případně navrhnout řešení;

               c)na základě osvědčených postupů a po konzultaci s členskými státy vypracovat dobrovolná vzorová ustanovení, jejichž používání by významně zlepšilo soulad budoucích mezivládních dohod a nezávazných nástrojů s právními předpisy Unie;

               d)v příslušných případech podporovat vypracování vícestranných mezivládních dohod a nezávazných nástrojů za účasti několika členských států nebo Unie jako celku.

               Článek 10

               Podávání zpráv a přezkum

               1.Komise předloží nejpozději do 1. ledna 2020 zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.

               2.Ve zprávě Komise zejména posoudí míru, v níž toto rozhodnutí napomáhá souladu mezivládních dohod a nezávazných nástrojů s právními předpisy Unie a vysoké úrovni koordinace mezi členskými státy v souvislosti s mezivládními dohodami a nezávaznými nástroji. Dále posoudí dopad tohoto rozhodnutí na jednání členských států se třetími zeměmi a přiměřenost oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a postupů v něm stanovených.

               Článek 11

               Zrušení

               Rozhodnutí č. 994/2012/EU se zrušuje.

               Článek 12

               Vstup v platnost

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 13

               Určení

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda/předsedkyně
                        předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Rozhodnutí č. 994/2012/EU, kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení nařízení (EU) č. 994/2010 (ref. XXX).

                     (3)
                  Sedmý bod odůvodnění rozhodnutí o mezivládních dohodách zdůrazňuje, že toto rozhodnutí nevytváří závazky týkající se dohod mezi obchodními subjekty. Tento bod odůvodnění také jasně stanoví, že členské státy mohou dobrovolně oznamovat Komisi obchodní dohody, na něž se v mezivládních dohodách výslovně odkazuje.

                     (4)

                     https://ec.europa.eu/energy/en/consultations/consultation-review-intergovernmental-agreements-decision

                     (5)
                  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

                     (6)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (7)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (8)
                  COM(2015) 80.

                     (9)
                  COM(2014) 330.

                     (10)
                  Úř. věst. L 299, 27.10.2012, s. 13.

                     (11)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 299, 27.10.2012, s. 13).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.1.2016
            COM(2016) 30 final
            2016/0013(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Výboru velvyslanců AKT-EU ke schválení odchylek od finančního nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (CDE)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Středisko pro rozvoj podnikání (dále jen „CDE“) je subjekt zřízený přílohou III dohody o partnerství AKT-EU
                  1
               .

               Právní rámec CDE tvoří stanovy a jednací řád Střediska pro rozvoj podnikání přijaté rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU č. 8/2005
                  2
                (dále jen „stanovy CDE“), služební řád Střediska pro rozvoj podnikání přijatý rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU č. 9/2005
                  3
                a finanční nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání
                  4
                přijaté rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU č. 5/2004 (dále jen „finanční nařízení pro CDE“).

               Rada ministrů AKT-EU se na 39. zasedání konaném ve dnech 19. a 20. června 2014 v Nairobi ve společném prohlášení rozhodla, že přistoupí k řádnému uzavření CDE. V tomto společném prohlášení Rada ministrů přenesla na Výbor velvyslanců AKT-EU pravomoc k přijetí rozhodnutí nezbytných pro uzavření CDE.

               Od června 2014 byly postupně dokončeny kroky směřující k uzavření CDE. V rámci procesu uzavření CDE je v těchto konkrétních souvislostech zapotřebí provést určité úpravy finančního nařízení pro CDE.

               Finanční nařízení pro CDE bylo přijato Výborem velvyslanců AKT-EU, jenž je podle stanov CDE orgánem dohledu nad CDE. Výkonná rada CDE proto dopisem ze dne 19. října 2015 žádá Výbor velvyslanců AKT-EU, aby odchylky od finančního nařízení pro CDE předem schválil. Tyto odchylky se týkají:

               i) možnosti uspořádat jeden víceletý povinný audit pro období posledních čtyř let existence CDE (tj. od 2013 do 2016) namísto každoročních povinných auditů podle čl. 27 odst. 5 finančního nařízení pro CDE;

               ii) možnosti za tímto účelem podepsat smlouvu s jednou auditorskou společností, přestože čl. 27 odst. 1 finančního nařízení pro CDE stanoví, že stejná auditorská společnost nemůže být jmenována na více než tři po sobě jdoucí roky.

               Za účelem zajištění hladkého průběhu uzavření CDE se navrhuje, aby Výbor velvyslanců AKT-EU přenesl na výkonnou radu CDE pravomoc upravit výše uvedené předpisy týkající se CDE v závislosti na zvláštních potřebách souvisejících s jeho řádným uzavřením.

               2016/0013 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Výboru velvyslanců AKT-EU ke schválení odchylek od finančního nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (CDE)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na přílohu III Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“)
                  5
               , a zejména na čl. 2 odst. 6 uvedené přílohy,

               s ohledem na rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 5/2004 ze dne 17. prosince 2004 o finančním nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (dále jen „finanční nařízení pro CDE“)
                  6
               ,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rada ministrů AKT-EU se na 39. zasedání konaném ve dnech 19. a 20. června 2014 v Nairobi ve společném prohlášení rozhodla, že přistoupí k řádnému uzavření Střediska pro rozvoj podnikání („CDE“) a ke změně přílohy III dohody o partnerství AKT-EU a že za tím účelem přenese na Výbor velvyslanců AKT-EU pravomoc v této záležitosti pokračovat s cílem přijímat nutná rozhodnutí.

               (2)Výbor velvyslanců AKT-EU v rozhodnutí č. 4/2014 ze dne 23. října 2014
                  7
                připomíná, že při uzavření CDE musí být respektovány pravomoci orgánů dohledu nad CDE určené v příloze III dohody o partnerství AKT-EU a postupy stanovené Radou ministrů AKT-EU ve společném prohlášení.

               (3)V čl. 2 odst. 6 písm. d) přílohy III dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že Výbor velvyslanců AKT-EU kontroluje celkovou strategii střediska a dohlíží na práci výkonné rady.

               (4)V čl. 2 odst. 7 písm. a) přílohy III dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že výkonná rada CDE „vypracovává finanční předpisy, služební řád a pravidla fungování střediska“.

               (5)V žádosti výkonné rady CDE zaslané Výboru velvyslanců AKT-EU dopisem ze dne 19. října 2015 se vysvětluje, že v souvislosti s uzavřením střediska si výkonná rada CDE přeje odchýlit se od čl. 27 odst. 1 a 5 finančního nařízení pro CDE a žádá orgány dohledu o udělení předchozího souhlasu.

               (6)Změny finančního nařízení pro CDE a služebního řádu Střediska pro rozvoj podnikání
                  8
                (dále jen „služební řád CDE“) nebo odchylky od nich v závislosti na potřebách, které mohou vyplynout z uskutečňování procesu řádného uzavření CDE, vyžadují pružný postup.

               (7)Jelikož požadavky podle čl. 27 odst. 1 finančního nařízení pro CDE na jmenování auditorské společnosti na období tří let a požadavek podle čl. 27 odst. 5 finančního nařízení pro CDE, aby tato společnost každým rokem sestavila zprávu o povinném auditu, již nejsou v souvislosti se současným uzavíráním dané organizace relevantní,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postoj, který má Unie zaujmout ve Výboru velvyslanců AKT-EU ke schválení odchylek od finančního nařízení pro CDE, vychází z podmínek předlohy rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU připojené k tomuto rozhodnutí.

               2.Zástupci Unie ve Výboru velvyslanců AKT-EU mohou schválit drobné změny předlohy rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU bude po přijetí zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. Dohoda podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000, pozměněná dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (2)
                  Úř. věst. L 66, 8.3.2006, s. 16.

                     (3)
                  Úř. věst. L 348, 30.12.2005, s. 54.

                     (4)
                  Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 52.

                     (5)
                  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. Dohoda podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000, pozměněná dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (6)
                  Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 52.

                     (7)
                  Úř. věst. L 330, 15.11.2014, s. 61.

                     (8)
                  Úř. věst. L 348, 30.12.2005, s. 54.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.1.2016
            COM(2016) 30 final
            PŘÍLOHA

            návrhuROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Výboru velvyslanců AKT-EU ke schválení odchylek od finančního nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (CDE)

               PŘÍLOHA

               návrhu

                  ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Výboru velvyslanců AKT-EU ke schválení odchylek od finančního nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (CDE)

               PŘÍLOHA

               Předloha

               ROZHODNUTÍ VÝBORU VELVYSLANCŮ AKT-EU

               o schválení odchylek od finančního nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (CDE)

               VÝBOR VELVYSLANCŮ AKT-EU,

               s ohledem na přílohu III Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“)
                  1
               , a zejména na čl. 2 odst. 6 uvedené přílohy,

               s ohledem na rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 5/2004 ze dne 17. prosince 2004 o finančním nařízení pro Středisko pro rozvoj podnikání (dále jen „finanční nařízení pro CDE“)
                  2
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V čl. 2 odst. 6 písm. d) přílohy III dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že Výbor velvyslanců AKT-EU kontroluje celkovou strategii střediska a dohlíží na práci výkonné rady.

               (2)V čl. 2 odst. 7 písm. a) přílohy III dohody o partnerství AKT-EU se stanoví, že výkonná rada CDE „vypracovává finanční předpisy, služební řád a pravidla fungování střediska“.

               (3)Stanovy a jednací řád Střediska pro rozvoj podnikání přijaté rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU č. 8/2005
                  3
                (dále jen „stanovy CDE“) a finanční nařízení pro CDE poskytují záruky, pokud jde o informování Výboru velvyslanců AKT-EU a jím prováděný dohled.

               (4)Rada ministrů AKT-EU se na 39. zasedání konaném ve dnech 19. a 20. června v Nairobi ve společném prohlášení rozhodla, že přistoupí k řádnému uzavření CDE a ke změně přílohy III dohody o partnerství AKT-EU a že za tím účelem přenese na Výbor velvyslanců AKT-EU pravomoc v této záležitosti pokračovat s cílem přijímat nutná rozhodnutí.

               (5)Výbor velvyslanců AKT-EU v rozhodnutí č. 4/2014 ze dne 23. října 2014
                  4
                připomíná, že při uzavření CDE musí být respektovány pravomoci orgánů dohledu nad CDE určené v příloze III dohody o partnerství AKT-EU a postupy stanovené Radou ministrů AKT-EU ve společném prohlášení.

               (6)V žádosti výkonné rady CDE zaslané Výboru velvyslanců AKT-EU dopisem ze dne 19. října 2015 se vysvětluje, že v souvislosti s uzavřením střediska si výkonná rada CDE přeje odchýlit se od čl. 27 odst. 1 a 5 finančního nařízení pro CDE a žádá orgány dohledu o udělení předchozího souhlasu.

               (7)Změny finančního nařízení pro CDE a služebního řádu Střediska pro rozvoj podnikání
                  5
                (dále jen „služební řád CDE“) nebo odchylky od nich v závislosti na potřebách, které mohou vyplynout z uskutečňování procesu řádného uzavření CDE, vyžadují pružný postup.

               (8)Jelikož požadavky podle čl. 27 odst. 1 finančního nařízení pro CDE na jmenování auditorské společnosti na období tří let a požadavek podle čl. 27 odst. 5 finančního nařízení pro CDE, aby tato společnost každým rokem sestavila zprávu o povinném auditu, již nejsou v souvislosti se současným uzavíráním dané organizace relevantní,

               ROZHODL TAKTO:

               Článek 1

               1.Výbor velvyslanců AKT-EU zaujímá kladné stanovisko k odchylce od čl. 27 odst. 1 a 5 finančního nařízení pro CDE, a to s okamžitým účinkem.

               2.Odchylně od čl. 27 odst. 1 finančního nařízení pro CDE bude CDE moci jmenovat auditorskou společnost na období čtyř let vztahující se na rozpočtové roky 2013 až 2016. Tato auditorská společnost bude vybrána v souladu s postupy pro zadávání zakázek stanovenými ve finančním nařízení pro CDE.

               Odchylně od čl. 27 odst. 5 finančního nařízení pro CDE bude pro roky, které zatím nebyly předmětem auditu, zahájen víceletý audit a výkonné radě CDE bude předložena jedna závěrečná zpráva.

               Článek 2

               Výbor velvyslanců AKT-EU opravňuje výkonnou radu CDE k odchýlení se od finančního nařízení pro CDE a služebního řádu CDE a/nebo k jejich změně v závislosti na potřebách, které mohou vyplynout z uskutečňování procesu řádného uzavření CDE.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V […] dne

                     Za Výbor velvyslanců AKT-EU

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. Dohoda podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000, pozměněná dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (2)
                  Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 52.

                     (3)

                        Úř. věst. L 66, 8.3.2006, s. 66.

                     (4)
                  Úř. věst. L 330, 15.11.2014, s. 61.

                     (5)
                  Úř. věst. L 348, 30.12.2005, s. 54.