				|

		52013PC0595

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie podepsaly a/nebo ratifikovaly Úmluvu Mezinárodní námořní organizace o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby pracovníků na rybářských plavidlech z roku 1995 /* COM/2013/0595 final - 2013/0285 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Mezinárodní úmluva Mezinárodní námořní
organizace o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby
pracovníků na rybářských plavidlech (dále jen „úmluva STCW-F“) byla
přijata dne 7. července 1995 na mezinárodní konferenci konané
v Londýně od 26. června do 7. července 1995 za
účasti 74 vlád, zastupujících i 22 současných členských
států Evropské unie.
Zvláštní úmluva určená pro pracovníky na
rybářských plavidlech byla zapotřebí, protože pracovníci na
rybářských plavidlech byli spolu s dalšími z oblasti působnosti
Mezinárodní úmluvy Mezinárodní námořní organizace o normách výcviku,
kvalifikace a strážní služby námořníků („úmluva STCW“)
z roku 1978 vyloučeni. Úmluva STCW byla prvním mezinárodně dohodnutým
nástrojem k řešení otázky minimálních požadavků na
způsobilost námořníků. Byla provedena směrnicí 2008/106/ES
ve znění směrnice 2012/35/EU.
Cílem úmluvy STCW-F je zajistit, aby
pracovníci na rybářských plavidlech měli patřičnou
kvalifikaci (doloženou úředním osvědčením) a
byli způsobilí k práci (na základě lékařské
prohlídky), aby se během operací probíhajících na palubě
námořních plavidel minimalizovalo potenciální ohrožení bezpečnosti
lidského života a/nebo majetku na moři či mořského
prostředí. Úmluva vyžaduje, aby pracovníci měli minimální znalosti
v určitých oblastech a určitou minimální praxi
na palubě plavidla.
Cílem této úmluvy je také dosažení a udržení
rovných podmínek v odvětví rybolovu prostřednictvím podpory
odborného vzdělávání. Odborná způsobilost pracovníků na
rybářských plavidlech musí být osvědčena v souladu
s úmluvou.
Ustanovení jsou povinná pouze pro plavidla
o minimální délce 24 metrů a hnacím výkonu alespoň 750 kW
a týkají se velitelů, důstojníků, strojních
důstojníků a radistů. Vlády se vyzývají, aby
na plavidlech o minimální délce 24 metrů zavedly odbornou
přípravu pro lodníky; základní bezpečnostní výcvik je přitom
povinný pro všechny členy posádky rybářských plavidel.
V oblasti odborných kvalifikací stanoví
směrnice 2005/36/ES v souladu s právem volného pohybu pracovníků
jasná pravidla pro vzájemné uznávání mezi členskými státy na základě
tzv. „obecného systému uznávání“.
Tato směrnice se vztahuje na státní
příslušníky ze zemí EU, kteří si přejí vykonávat své povolání
v jiném členském státě, v němž je toto povolání
upraveno právními předpisy. Obecný systém uznávání vyžaduje srovnání
odborné kvalifikace uchazeče o zaměstnání, včetně
příslušných profesních zkušeností, s kvalifikací požadovanou
v hostitelském členském státě. Srovnání se provádí
v přesně stanovené lhůtě. Pouze
v případě podstatných rozdílů může hostitelský
členský stát uložit vyrovnávací opatření, jež mohou mít podobu
zkoušky způsobilosti nebo adaptačního období.
Směrnice se vztahuje na všechna
regulovaná povolání s výjimkou případů, kdy jsou v samostatném
právním předpise na základě práva EU stanovena jiná zvláštní
pravidla, která přímo souvisí s uznáváním odborných kvalifikací.
Pracovní činnosti vztahující se
k úmluvě STCW-F jsou upraveny ve většině
členských států.
Úmluva STCW-F nestanoví systém uznávání
odborných kvalifikací, který by byl podobný systému zřízenému
směrnicí 2005/36/ES. Úmluva STCW-F naopak nepřipouští používání
osvědčení vydaných státy, které nejsou smluvními stranami úmluvy.
Členské státy jsou však povinny dodržovat právo EU, konkrétně
ustanovení směrnice 2005/36/ES.
V souladu s judikaturou AETR, v níž
se Soudní dvůr vyjadřoval k vnějším pravomocem, nesmí
členské státy úmluvu STCW-F ratifikovat bez svolení Evropské unie,
neboť ustanovení týkající se uznávání regulovaných povolání, která
vykonávají státní příslušníci zemí EU na palubě rybářských
plavidel, ovlivňují výkon výlučné pravomoci Evropské unie v této
oblasti.
Ty členské státy, které úmluvu
ratifikovaly již před vstupem navrhovaného rozhodnutí v platnost,
musí generálnímu tajemníkovi Mezinárodní námořní organizace předložit
prohlášení, ve kterém uznají, že ve vztazích mezi členskými
státy má v případě konfliktu přednost právo EU.
2.           KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI
STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace zúčastněných stran
Výbor pro sociální dialog v odvětví
mořského rybolovu Komisi vyzval, aby se chopila iniciativy
zaměřené na rychlé provedení úmluvy STCW-F.
Podpora ratifikace a prosazování dalších
mezinárodních norem týkajících se životních a pracovních podmínek
v odvětví rybolovu, jako je např. Úmluva Mezinárodní organizace
práce (MOP) o práci v odvětví rybolovu (č. 188), jsou v souladu
s činností Výboru pro sociální dialog v odvětví mořského
rybolovu a Evropské komise. Cílem úmluvy č. 188 je zajistit
rybářům důstojné pracovní podmínky.
Komise v současnosti posuzuje žádost
sociálních partnerů EU v odvětví námořního rybolovu, která
se týká provádění dohody ze dne 8. května 2013 o transpozici
ustanovení úmluvy MOP č. 188 na základě článku 155 Smlouvy
o fungování Evropské unie.
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
Posouzení dopadů
Nevztahuje se na tento návrh.
Není proto třeba posuzovat několik
možností.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
Vzhledem k tomu, že pravomoc
v oblasti uznávání odborných kvalifikací má Evropská unie,
členské státy nemohou úmluvu ratifikovat bez oprávnění Evropské unie.
Komise navrhuje, aby Rada členské státy k ratifikaci úmluvy STCW-F
v zájmu Evropské unie oprávnila.
Oprávnění se členským státům
poskytne za podmínky, že při uložení ratifikační listiny
vyjádří výhradu, že v rámci vzájemných vztahů se i nadále
použijí právní předpisy Evropské unie.
Ty členské státy, které již úmluvu
ratifikovaly, předloží generálnímu tajemníkovi Mezinárodní námořní
organizace prohlášení, v němž uvedou, že ve vztazích mezi
členskými státy se pro uznávání odborných kvalifikací použije právo Unie.
Navrhované rozhodnutí proto členským
státům umožní neprodleně přijmout všechna opatření
potřebná k ratifikaci a podpoří je v tom.
Právní základ
Ustanovení čl. 43 odst. 2,
článku 46, čl. 53 odst. 1 a článku 62
ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v)
Smlouvy o fungování Evropské unie.
Zásada subsidiarity
Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie.
Zásada subsidiarity se proto neuplatní v plné míře.
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality z těchto důvodů:
nevztahuje se na tento návrh.
Nevztahuje se na tento návrh.
Volba nástrojů
Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady
Jiné prostředky by nebyly
přiměřené.
4.           ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet Společenství.
5.           DOPLŇUJÍCÍ INFORMACE
Podrobné vysvětlení návrhu
Nevztahuje se na tento návrh.
2013/0285 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se členské státy opravňují,
aby v zájmu Evropské unie podepsaly a/nebo ratifikovaly Úmluvu Mezinárodní
námořní organizace o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby
pracovníků na rybářských plavidlech z roku 1995
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 43 odst. 2, článek 46, čl. 53
odst. 1 a článek 62 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm.
a) bodem v) uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Úmluva Mezinárodní
námořní organizace (dále jen „IMO“) o normách výcviku, kvalifikace
a strážní služby pracovníků na rybářských plavidlech (dále jen
„úmluva“) byla přijata dne 7. července 1995 na mezinárodní
konferenci svolané organizací IMO do Londýna, na níž delegace 22
členských států, které se jí účastnily, hlasovaly pro její
přijetí.
(2)       Úmluva představuje
významný přínos pro odvětví rybolovu na mezinárodní úrovni,
neboť podporuje bezpečnost lidského života a majetku
na moři a ochranu mořského prostředí, a proto je
žádoucí, aby ustanovení uvedené úmluvy byla provedena co nejdříve.
(3)       Rybolov na moři je
jedním z nejrizikovějších povolání, a vhodný výcvik a kvalifikace
jsou tedy zásadním prostředkem ke snížení počtu nehod.
Bezpečnější pracovní prostředí přispěje k
zatraktivnění pracovních míst pracovníků na rybářských
plavidlech v zájmu evropského rybářského odvětví, což je i cíl,
který sleduje společná rybářská politika. Úmluva se specificky
zaměřuje na ochranu mořského prostředí, která je
jedním z cílů společné rybářské politiky.
(4)       V rámci dohod
o partnerství v oblasti rybolovu s třetími zeměmi je
důležité, aby posádky na palubě plavidel plujících
pod vlajkou členského státu EU měly příslušnou odbornou
kvalifikaci prokázanou uznanými osvědčeními, aby se za podmínek
stanovených v dohodách usnadnil jejich nábor.
(5)       Evropský parlament, Rada
a Komise podporují bezpečnost na moři
a bezpečnost při práci, jakož i zlepšení odborné
kvalifikace pracovníků na palubě rybářských plavidel. EU
finančně podporuje odbornou přípravu v odvětví
rybolovu, zejména prostřednictvím Evropského rybářského fondu.
(6)       Pokud jde o pravidla
Unie o uznávání odborných kvalifikací určitých kategorií
pracovníků na rybářských plavidlech, některé články úmluvy
spadají do výlučné pravomoci Unie a mají vliv na ustanovení
Smlouvy a sekundární právní předpisy Unie, zejména na směrnici
2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací[1] v platném znění.
(7)       Unie úmluvu nemůže
ratifikovat, jelikož není stranou organizace IMO, a úmluva neobsahuje
doložku, na jejímž základě by organizace pro regionální hospodářskou
integraci, která je tvořena svrchovanými státy a má pravomoc v určitých
otázkách upravovaných úmluvou, mohla úmluvu podepsat, přijmout,
schválit nebo k ní přistoupit.
(8)       Některé členské
státy dosud úmluvu nepodepsaly, zatímco jiné členské státy ji již
ratifikovaly a uložily ratifikační listinu. Je v zájmu
společné rybářské politiky, aby ty členské státy, které
úmluvu dosud nepodepsaly nebo neratifikovaly, tak urychleně učinily.
(9)       Za podmínek stanovených
v tomto rozhodnutí by proto členským státům, které jsou vázány
právními předpisy Unie o uznávání odborných kvalifikací, mělo
být v zájmu Unie dáno oprávnění úmluvu podepsat nebo
případně ratifikovat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Členské státy jsou oprávněny
podepsat a/nebo ratifikovat mezinárodní Úmluvu Mezinárodní námořní
organizace o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby
pracovníků na rybářských plavidlech z roku 1995 přijatou dne 7.
července 1995, pokud jde o části spadající do pravomoci
Evropské unie.
Oprávnění uvedené v odstavci 1 je
podmíněno tím, že si členský stát při podpisu úmluvy a/nebo
při ukládání ratifikační listiny u generálního tajemníka
Mezinárodní námořní organizace vyhradí, že ve vztazích mezi
členskými státy se pro uznávání odborných kvalifikací použije právo Unie.
Článek 2
Členské státy, které úmluvu ratifikovaly
již před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost a žádnou výhradu
neučinily, předloží prohlášení, ve kterém uznají,
že ve vztazích mezi členskými státy se pro uznávání odborných
kvalifikací použije právo Unie.
Článek 3
Členské státy vyvinou úsilí, aby co
nejdříve, nejlépe do 31. prosince 2013, učinily nezbytné kroky k
uložení svých ratifikačních listin k úmluvě u generálního tajemníka
Mezinárodní námořní organizace. V lednu 2014 Rada přezkoumá pokrok
dosažený v oblasti ratifikace.
Článek 4
Toto rozhodnutí se použije ode dne
zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským
státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22.


|

52010PC0294

Návrh rozhodnutí Rady o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Pouze francouzské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)  /* KOM/2010/0294 konecném znení - NLE 2010/0157 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 4.6.2010KOM(2010)294 v konečném znění2010/0157 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřipojený návrh rozhodnutí Rady se týká potravin a krmiv, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici Bt11xGA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a pro které společnost Syngenta Seeds S.A.S. předložila příslušnému orgánu Spojeného království dne 31. října 2007 žádost o uvedení na trh podle nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech.Připojený návrh se rovněž vztahuje na uvedení jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují kukuřici Bt11xGA21 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Dne 22. září 2009 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko. EFSA usoudil, že kukuřice Bt11xGA21 je s ohledem na možné účinky na lidské zdraví a zdraví zvířat nebo na životní prostředí stejně bezpečná jako její protějšek, který nebyl geneticky modifikován. Dospěl proto k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici Bt11xGA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti, na trh mělo v souvislosti se zamýšleným použitím nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.Na základě těchto informací byla dne 19. dubna 2010 předložena Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat k hlasování předloha rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici Bt11xGA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh Unie. Výbor nezaujal žádné stanovisko: 11 členských států (164 hlasů) hlasovalo ve prospěch předlohy, 10 členských států (87 hlasů) hlasovalo proti, 3 členské státy (46 hlasů) se hlasování zdržely a 3 členské státy (48 hlasů) nebyly zastoupeny.Proto podle čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES, ve znění rozhodnutí Rady 2006/512/ES, musí Komise předložit Radě návrh opatření, která mají být přijata, přičemž Rada má tři měsíce na to, aby se usnesla kvalifikovanou většinou, a musí o tom uvědomit Evropský parlament.2010/0157 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[1], a zejména na čl. 7 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Evropské komise,vzhledem k těmto důvodům:1.  Dne 31. října 2007 podala společnost Syngenta Seeds S.A.S. jménem společnosti Syngenta Crop Protection AG příslušnému orgánu Spojeného království podle článků 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 žádost o uvedení potravin, složek potravin a krmiv, které obsahují kukuřici Bt11xGA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh.2.  Žádost se rovněž vztahuje na uvedení jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují kukuřici Bt11xGA21 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování. V souladu s čl. 5 odst. 5 a čl. 17 odst. 5 nařízení (ES) č. 1829/2003 proto žádost obsahuje údaje a informace požadované přílohami III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[2] a informace a závěry o hodnocení rizika provedeném v souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2001/18/ES. Rovněž zahrnuje plán monitorování účinků na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.3.  Dne 22. září 2009 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko. EFSA usoudil, že kukuřice Bt11xGA21 je s ohledem na možné účinky na lidské zdraví a zdraví zvířat nebo na životní prostředí stejně bezpečná jako její protějšek, který nebyl geneticky modifikován. Dospěl proto k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici Bt11xGA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti (dále jen „produkty“), na trh mělo v souvislosti se zamýšleným použitím nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[3]. Ve svém stanovisku zvážil EFSA všechny konkrétní otázky a připomínky, které členské státy vznesly v rámci konzultace s příslušnými vnitrostátními orgány podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.4.  EFSA ve svém stanovisku rovněž dospěl k závěru, že žadatelem předložený plán monitorování životního prostředí sestávající z plánu celkového dohledu je v souladu se zamýšleným použitím daných produktů.5.  S ohledem na předcházející úvahy by mělo být povolení pro tyto produkty uděleno.6.  Každému geneticky modifikovanému organismu by měl být přiřazen jednoznačný identifikační kód stanovený v nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy[4].7.  Na základě stanoviska EFSA se zdá, že pro potraviny, složky potravin a krmiva, která obsahují kukuřici 59122x1507xNK603, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena, nejsou nutné žádné jiné zvláštní požadavky na označování než ty, které jsou stanoveny v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003. V zájmu zajištění toho, že se produkty budou používat v rámci povolení stanoveného tímto rozhodnutím, by však označení krmiv, která obsahují GMO nebo z GMO sestávají, a jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují GMO nebo z GMO sestávají, pro něž se žádá o povolení, mělo také jasně uvádět, že dané produkty nesmějí být použity k pěstování. Držitel povolení by měl každoročně předkládat zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování účinků na životní prostředí. Tyto výsledky by měly být předloženy v souladu s rozhodnutím Komise 2009/770/ES ze dne 13. října 2009, kterým se stanoví standardní formáty zpráv pro účely předkládání výsledků monitorování záměrného uvolňování geneticky modifikovaných organismů nebo produktů, které geneticky modifikované organismy obsahují, do životního prostředí pro účely uvádění na trh podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES[5].8.  Podobným způsobem stanovisko EFSA neopravňuje k uložení zvláštních podmínek nebo omezení pro uvedení produktů na trh a/nebo zvláštních podmínek nebo omezení pro jejich používání a nakládání s nimi, včetně požadavků na monitorování použití uvedených potravin a krmiv po uvedení na trh, ani žádných zvláštních podmínek týkajících se ochrany určitých ekosystémů / životního prostředí a/nebo zeměpisných oblastí, podle čl. 6 odst. 5 písm. e) a čl. 18 odst. 5 písm. e) nařízení (ES) č. 1829/2003.9.  Všechny příslušné informace o povolení produktů by měly být zapsány do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v nařízení (ES) č. 1829/2003.10.  V čl. 4 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES[6] se stanoví požadavky na označování produktů sestávajících z GMO nebo obsahujících GMO.11.  Toto rozhodnutí má být oznámeno prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost smluvním stranám Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1946/2003 ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů[7].12.  Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla konzultována se žadatelem.13.  Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 Geneticky modifikovaný organismus a jednoznačný identifikační kódGeneticky modifikované kukuřici ( Zea mays L.) Bt11xGA21, uvedené v písmenu b) přílohy tohoto rozhodnutí, je přiřazen jednoznačný identifikační kód SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 v souladu s nařízením (ES) č. 65/2004.Článek 2PovoleníV souladu s podmínkami uvedenými v tomto rozhodnutí se pro účely čl. 4 odst. 2 a čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 povolují tyto produkty:a) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;b) krmiva, která obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;c) jiné produkty než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Článek 3 Označování1. Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2. Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c) se uvádí slova „není určeno k pěstování“.Článek 4 Monitorování účinků na životní prostředí1. Držitel povolení zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování účinků na životní prostředí stanovený v písmeni h) přílohy.2. Držitel povolení každoročně předkládá Komisi zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování v souladu s rozhodnutím 2009/770/ES.Článek 5Registr SpolečenstvíInformace uvedené v příloze tohoto rozhodnutí se zanesou do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v článku 28 nařízení (ES) č. 1829/2003.Článek 6Držitel povoleníDržitelem povolení je společnost Syngenta Seeds S.A.S., Francie, zastupující společnost Syngenta Crop Protection AG, Švýcarsko.Článek 7PlatnostToto rozhodnutí se použije po dobu deseti let ode dne jeho oznámení.Článek 8UrčeníToto rozhodnutí je určeno společnosti Syngenta Seeds S.A.S., Chemin de l'Hobit 12, BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur – Francie.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHAa) Žadatel a držitel povolení:Název: Syngenta Seeds S.A.S.Adresa: Chemin de l'Hobit 12, BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur – Franciezastupující společnost Syngenta Crop Protection AG – Schwarzwaldallee 215 – CH-4058 Basel – Švýcarsko.b) Určení a specifikace produktů:1) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;2) krmiva, která obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;3) jiné produkty než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Geneticky modifikovaná kukuřice SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 popsaná v žádosti se získává křížením linií kukuřice SYN-BTØ11-1 a MON-ØØØ21-9 a exprimuje protein Cry1Ab, který rostlině poskytuje ochranu proti některým škůdcům z řádu Lepidoptera , protein mEPSPS, který rostlině propůjčuje schopnost tolerance k herbicidu na bázi glyfosátu, a protein PAT, který rostlině propůjčuje schopnost tolerance k herbicidu na bázi glufosinátu amonného.c) Označování:1) Pro účely zvláštních požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2) Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c) tohoto rozhodnutí se uvádí slova „není určeno k pěstování“.d) Metoda detekce:-  případově specifická kvantitativní metoda v reálném čase na bázi PCR pro geneticky modifikovanou kukuřici SYN-BTØ11-1 a MON-ØØØ21-9, jejíž platnost byla ověřena na kukuřici SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9,-  validovaná na základě osiva referenční laboratoří Společenství zřízenou podle nařízení (ES) č. 1829/2003 a zveřejněná na adrese http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm,-  referenční materiál: ERM®-BF412 (pro SYN-BTØ11-1) dostupný v Institutu pro referenční materiály a měření Společného výzkumného střediska Evropské komise na adrese https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue a AOCS 0407 (pro MON-ØØØ21-9 ) přístupný u American Oil Chemists Society (AOCS) na adrese http://www.aocs.org/tech/crme) Jednoznačný identifikační kód:SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9f) Informace požadované na základě přílohy II Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti:Informační systém pro biologickou bezpečnost, záznam č.: viz [ doplní se při oznámení ].g) Podmínky nebo omezení pro uvedení produktů na trh, jejich použití nebo nakládání s nimi:Nejsou stanoveny.h) Plán monitorováníPlán monitorování účinků na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.[Odkaz: plán zveřejněný na internetu ]i) Požadavky na monitorování po uvedení na trh, pokud jde o použití uvedených potravin k lidské spotřebě:Nejsou stanoveny.Poznámka: Časem se může ukázat, že odkazy na příslušné dokumenty je třeba upravit. Tyto úpravy budou zveřejňovány formou aktualizace registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva. [1] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.[2] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2006-020[4] Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5.[5] Úř. věst. L 275, 21.10.2009, s. 9.[6] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.[7] Úř. věst. L 287, 5.11.2003, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.10.2016
            COM(2016) 658 final
            2016/0322(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES, vstoupilo v platnost dne 21. května 2014 a je použitelné od 1. ledna 2014
                  1
               .

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí též vstoupilo v platnost dne 21. května 2014 a je použitelné od 1. ledna 2014
                  2
               . Podle článku 19 nařízení (EU) č. 515/2014 se ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014 použijí na nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“).

               Účelem Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza je vytvořit mechanismus solidarity se stejnými závaznými evropskými pravidly pro zapojené státy, pokud jde o ochranu vnějších hranic v zájmu všech zapojených států a jejich jménem. Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza bude sloužit k dosažení klíčového cíle schengenského acquis, a to ke sdílení odpovědnosti za to, že je zajištěna „účinná, vysoká a jednotná úroveň ochrany vnějších hranic“, jak je stanoveno v článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399. Uvedený fond tudíž rozvíjí schengenské acquis.

               V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že mají být uzavřena ujednání týkající se finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora, jelikož příslušné dohody o přidružení taková pravidla nestanoví.

               Cílem návrhu dohody s Norskem (dále jen „přidružená země“) je uzavřít ujednání podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 a umožnit Komisi převzít konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu uvedeného nástroje v této přidružené zemi a stanovit příspěvek této země do rozpočtu Unie, pokud jde o tento nástroj.

               Pokud jde o rozpočtovou a finanční kontrolu, na členské státy se vztahují horizontální povinnosti (např. pravomoc Účetního dvora a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)) buď přímo podle Smlouvy, nebo podle sekundárního práva Unie. Tyto povinnosti se vztahují na členské státy bezprostředně, a proto nejsou stanoveny v nařízení (EU) č. 515/2014. Avšak podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 na přidružené země musí být tyto povinnosti rozšířeny prostřednictvím návrhu dohody.

               Za účelem ochrany finančních zájmů Unie proti podvodům a jiným nesrovnalostem stanoví nařízení (EU) č. 514/2014, že zaměstnancům Komise, Účetního dvora a úřadu OLAF má být umožněn vhodný přístup k provádění kontrol. V čl. 5 odst. 9 nařízení (EU) č. 514/2014 se uvádí, že dohody o spolupráci se třetími zeměmi musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě. Proto je to v návrhu dohody obsaženo.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Tento návrh ohledně podpisu dohody, jehož cílem je uzavřít ujednání mezi Unií a Norskem týkající se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, vychází z čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Nezbytnost navrhovaného rozhodnutí

                  Podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 je uzavření dohody s Norskem nezbytné pro zavedení ujednání týkajících se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast.

               •Proporcionalita

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Volba nástroje

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Nevztahuje se na tento návrh, neboť souvisí s řízením programu a jeho cílem je podpis mezinárodní dohody, která byla sjednána na základě směrnic pro jednání stanovených Radou.

               •Účelnost a zjednodušování právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Článek 10 a příloha I návrhu dohody popisují ustanovení týkající se ročních finančních příspěvků přidruženého státu do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza a jejich případného přizpůsobení situaci popsané v příloze I.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Územní působnost

                  Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis. V tomto ohledu tato dohoda s Norskem rovněž navazuje na schengenské acquis.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k SEU a SFEU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně nebude závazné ani použitelné. V souladu s článkem 4 výše uvedeného protokolu se Dánsko do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou rozhodne, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

                  Vzhledem k tomu, že tento návrh rozvíjí prvky schengenského acquis, jichž se Spojené království a Irsko v souladu s rozhodnutími Rady 2000/365/ES
                     3
                  , resp. 2002/192/ES
                     4
                   neúčastní, nebude pro ně závazné ani použitelné.

                •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Článek 17 dohody stanoví použitelné postupy podávání zpráv a monitorování. Do 15. února každého roku, a to až do roku 2022 včetně, má Norsko předkládat Komisi výroční zprávy o provádění za předchozí rozpočtový rok.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

                  Není zapotřebí.

               S ohledem na výše uvedené úvahy Komise navrhuje, aby Rada poté, co obdrží souhlas Evropského parlamentu, schválila dohodu s Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020.

               2016/0322 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 6 písm. a) uvedené smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  5
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím Rady 2016/XXX ze dne [...] Komise dne […] podepsala dohodu, s výhradou jejího uzavření, mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 (dále jen „dohoda“).

               (2)V čl. 5 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014
                  6
               , kterým se zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020, se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis by se měly účastnit tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a měla by být uzavřena ujednání týkající se jejich finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (3)V souladu s články 1 a 2 protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

               (4)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis. Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné
                  7
               .

               (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se Irsko neúčastní v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                  8
               ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)Dohoda by měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 se schvaluje jménem Unie.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné učinit jménem Evropské unie oznámení v souladu s čl. 19 odst. 2 dohody, vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda / předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143.

                     (2)
                  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112.

                     (3)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (4)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

                     (5)
                  Úř. věst. C , , s. .

                     (6)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu vnitřní bezpečnosti zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (7)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (8)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.10.2016
            COM(2016) 658 final
            PŘÍLOHA
            návrhu ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               PŘÍLOHA

               návrhu ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020

               EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,

               a

               NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen „Norsko,

               dále jen „smluvní strany“,

               S OHLEDEM NA Dohodu uzavřenou mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  1
                (dále jen „dohoda o přidružení Norska“),

               VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:

               (1)Unie zřídila nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
                  2
               .

               (2)Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody o přidružení Norska.

               (3)Jelikož nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014
                  3
                má přímý dopad na uplatňování ustanovení nařízení (EU) č. 515/2014, a ovlivňuje tak jeho právní rámec, a jelikož při přijetí nařízení (EU) č. 514/2014, které bylo Norsku oznámeno, byly použity postupy stanovené v dohodě o přidružení Norska, smluvní strany uznávají, že nařízení (EU) č. 514/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu dohody o přidružení Norska, protože je to nezbytné pro provádění nařízení (EU) č. 515/2014.

               (4)V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že se země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis – mimo jiné Norsko –, účastní nástroje v souladu s jeho ustanoveními a že by měla být uzavřena ujednání stanovující finanční příspěvky uvedených zemí a doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (5)Nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“) představuje specifický nástroj v kontextu schengenského acquis, jenž byl vytvořen za účelem umožnit sdílení zátěže a finanční podporu v oblasti vnějších hranic a vízové politiky v členských státech a přidružených státech.

               (6)Článek 60 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012
                  4
                stanoví pravidla pro nepřímé řízení, která jsou použitelná, jsou-li třetí země, včetně přidružených států, pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu.

               (7)
                     V čl. 17 odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 se stanoví způsobilost výdajů vynaložených v roce 2014 odpovědným orgánem, který ještě nebyl formálně určen, a tím se zajišťuje hladký přechod mezi Fondem pro vnější hranice a Fondem pro vnitřní bezpečnost. Stejně tak je důležité, aby stejný záměr odrážela i tato dohoda. Vzhledem k tomu, že tato dohoda nevstoupila v platnost před koncem roku 2014, je nezbytné zajistit způsobilost výdajů vynaložených před formálním určením, případně do formálního určení odpovědného orgánu, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.

               (8)Aby byl usnadněn výpočet a použití splatných ročních příspěvků Norska do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, budou jeho příspěvky za období 2014–2020 uhrazeny v pěti ročních splátkách od roku 2016 do roku 2020. Od roku 2016 do roku 2018 jsou roční příspěvky stanoveny jako paušální částky, zatímco příspěvek splatný za roky 2019 a 2020 bude stanoven v roce 2019 na základě hrubého domácího produktu všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza s přihlédnutím ke skutečně uhrazeným platbám,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Oblast působnosti

               Tato dohoda stanoví doplňková pravidla nezbytná pro účast Norska ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza v souladu s nařízením (EU) č. 515/2014.

               Článek 2

               Finanční řízení a kontrola

               1.
                     Norsko přijme nezbytná opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu, jež jsou obsažena ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v právu Unie vycházejícím z SFEU.

               Ustanovení SFEU a sekundárního práva uvedená v prvním pododstavci jsou tato:

               a)čl. 287 odst. 1, 2 a 3 SFEU;

               b)články 30, 32 a 57, čl. 58 odst. 1 písm. c) bod i), článek 60, čl. 79 odst. 2 a čl. 108 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;

               c)články 32, 38, 42, 84, 88, 142 a 144 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012
                  5
               ;

               d)nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96
                  6
               ;

               e)nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013
                  7
               .

               Smluvní strany mohou rozhodnout o pozměnění tohoto seznamu na základě vzájemné dohody.

               2.
                     Norsko uplatní na svém území v souladu s touto dohodou ustanovení uvedená v odstavci 1.

               Článek 3

               Dodržování zásady řádného finančního řízení

               Finanční prostředky přidělené Norsku v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza se použijí v souladu se zásadou řádného finančního řízení.

               Článek 4

               Dodržování zásady zamezení střetu zájmů

               Všichni účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na území Norska na plnění rozpočtu a jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo kontrole, se zdrží jakéhokoliv jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.

               Článek 5

               Výkon rozhodnutí

               Rozhodnutí přijatá Komisí, která ukládají finanční závazky jiným osobám než státům, jsou vykonatelná na území Norska.

               Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva platnými v Norsku. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda Norska; jeho určení dá na vědomí Komisi.

               Jsou-li na žádost Komise splněny tyto formální náležitosti, může Komise v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný orgán.

               Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. Kontrola řádného provádění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci soudních orgánů Norska.

               Článek 6

               Ochrana finančních zájmů Unie proti podvodům

               1.Norsko

               a)bojuje proti podvodům a jiným protiprávním jednáním poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie opatřeními, která mají odstrašující účinek a poskytují účinnou ochranu v Norsku;

               b)přijme k zamezení podvodů ohrožujících finanční zájmy Unie stejná opatření, jaká přijímá k zamezení podvodů ohrožujících jeho vlastní finanční zájmy, a

               c)koordinuje svou činnost zaměřenou na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům s členskými státy a Komisí.

               2.Norsko přijme opatření rovnocenná opatřením přijatým Unií v souladu s čl. 325 odst. 4 SFEU, která jsou platná v den podpisu této dohody.

               Smluvní strany mohou rozhodnout na základě vzájemné dohody o přijetí opatření rovnocenných následným opatřením přijatým Unií v souladu s tímto článkem.

               Článek 7

               Kontroly a inspekce na místě prováděné Komisí (OLAF)

               Aniž jsou dotčena její práva podle čl. 5 odst. 8 nařízení (EU) č. 514/2014, je Komise (Evropský úřad pro boj proti podvodům, OLAF) oprávněna provádět kontroly a inspekce na místě na území Norska, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96.

               Orgány Norska jsou nápomocny při kontrolách a inspekcích na místě, které – pokud si to tyto orgány přejí – mohou být prováděny společně s nimi.

               Článek 8

               Účetní dvůr

               Jak je stanoveno v čl. 287 odst. 3 SFEU a v první části hlavě X kapitole 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, má Účetní dvůr možnost provádět audity v prostorách jakéhokoli subjektu spravujícího příjmy nebo výdaje jménem Unie na území Norska, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, včetně prostor jakékoli fyzické nebo právnické osoby přijímající platby z rozpočtu.

               V Norsku se audity prováděné Účetním dvorem uskutečňují v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, a nemají-li tyto orgány potřebné pravomoci, v součinnosti s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány Norska spolupracují v duchu důvěry při zachování své nezávislosti. Tyto orgány nebo úřady sdělí Účetnímu dvoru, zda se na auditu zamýšlejí podílet.

               Účetní dvůr má podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 514/2014 a článku 7 této dohody přinejmenším tatáž práva jako Komise.

               Článek 9

               Veřejné zakázky

               Norsko uplatní ustanovení svého zákona o zadávání veřejných zakázek v souladu s přílohou XVI Dohody o Evropském hospodářském prostoru
                  8
               .

               Článek 10

               Finanční příspěvky

               1.Za roky 2016 až 2018 provede Norsko roční platby do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle této tabulky:

               (všechny částky v EUR)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Norsko

                        19 777 712

                        19 777 712

                        19 777 712

               2.Příspěvky Norska za roky 2019 a 2020 se vypočtou podle jeho příslušného hrubého domácího produktu (HDP) jako procentní podíl HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle vzorce uvedeného v příloze.

               3.Finanční příspěvky Norska uvedené v tomto článku jsou splatné bez ohledu na datum přijetí jeho národního programu uvedeného v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.

               Článek 11

               Použití finančních příspěvků

               1.Celkové roční platby za roky 2016 a 2017 se přidělí takto:

               a)75 % na přezkum v polovině období uvedený v článku 8 nařízení (EU) č. 515/2014;

               b)15 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 30. června 2017;

               c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud tato dohoda nevstoupí v platnost nebo nebude prozatímně provedena do 1. června 2017, celý příspěvek Norska se použije v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.

               2.Celkové roční platby za roky 2018, 2019 a 2020 se přidělí takto:

               a)40 % na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014;

               b)50 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 31. prosince 2018;

               c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.

               Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.

               3.Další částky určené na přezkum v polovině období, akce Unie, specifické akce nebo program rozvoje systémů informačních technologií se použijí v souladu s příslušným postupem stanoveným v jednom z těchto ustanovení:

               a)čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014;

               b)čl. 8 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014;

               c)čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 515/2014;

               d) čl. 15 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 515/2014.

               4.
                     Komise může z plateb provedených Norskem každoročně použít částku do výše 1 581 EUR za účelem financování správních výdajů na interní nebo externí pracovníky, jejichž činnost je nezbytná pro podporu provádění nařízení (EU) č. 515/2014 Norskem.

               Článek 12

               Důvěrnost informací

               Na informace sdělené nebo získané v jakékoli formě podle této dohody se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny stejným způsobem, jakým jsou podobné informace chráněny ustanoveními použitelnými pro orgány Unie a právními předpisy Norska. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě osob v orgánech Unie, členských státech nebo v Norsku, pro něž je jejich znalost vzhledem k jejich funkci nezbytná, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.

               Článek 13

               Určení odpovědného orgánu

               1.
                     Co nejdříve po schválení národního programu oznámí Norsko Komisi formálně určený odpovědný orgán na ministerské úrovni, který odpovídá za správu a kontrolu výdajů v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza.

               2.
                     Podmínkou pro určení daného subjektu podle odstavce 1 je splnění kritérií pro určení týkajících se vnitřního prostředí, kontrolní činnosti, informací a komunikace a monitorování, jež jsou stanovena v nařízení (EU) č. 514/2014 či na jeho základě.

               3.
                     Určení odpovědného orgánu vychází z výroku auditorského subjektu, kterým může být auditní orgán a který posuzuje, zda odpovědný orgán splňuje kritéria pro určení. Tímto subjektem může být nezávislá veřejnoprávní instituce odpovědná za monitorování, hodnocení a kontrolu správy. Tento auditorský subjekt musí být nezávislý na odpovědném orgánu a vykonávat svou činnost v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Při rozhodování o určení odpovědného orgánu může Norsko vycházet z toho, zda jsou systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují. Pokud stávající výsledky auditu a kontroly prokáží, že určený subjekt již nesplňuje kritéria pro určení, přijme Norsko opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů tímto subjektem, včetně toho, že jeho určení zruší.

               Článek 14

               Definice rozpočtového roku

               Pro účely této dohody zahrnuje rozpočtový rok podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 uskutečněné výdaje a vyplacené příjmy, jež byly uvedeny v účetnictví odpovědného orgánu v období od 16. října roku „N–1“ do 15. října roku „N“.

               Článek 15

               Způsobilost výdajů

               Odchylně od čl. 17 odst. 3 písm. b) a čl. 17. odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 jsou způsobilé výdaje, které odpovědný orgán uhradil dříve, než byl formálně určen podle článku 13 této dohody, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.

               Článek 16

               Žádost o platbu ročního zůstatku

               1.
                     Do 15. února roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Norsko Komisi dokumenty a informace požadované podle čl. 60 odst. 5 prvního pododstavce písm. b) a c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.

               Odchylně od ustanovení čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Norsko do 15. března roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Komisi výrok podle čl. 60 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.

               Předložené dokumenty uvedené v tomto odstavci slouží jako žádost o platbu ročního zůstatku.

               2.
                     Dokumenty uvedené v odstavci 1 mají být vypracovány podle vzorů, jež Komise přijme na základě čl. 44 odst. 3 nařízení (EU) č. 514/2014.

               Článek 17

               Zpráva o provádění

               Odchylně od ustanovení čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Norsko předloží Komisi výroční zprávu o provádění národního programu v předchozím rozpočtovém roce do 15. února každého roku až do roku 2022 včetně a může tyto informace na příslušné úrovni zveřejnit.

               První výroční zpráva o provádění národního programu se předloží dne 15. února po vstupu této dohody v platnost nebo zahájení jejího prozatímního provádění.

               První zpráva bude zahrnovat rozpočtové roky od roku 2014 do rozpočtového roku před tím, než měla být v souladu s druhým pododstavcem předložena první výroční zpráva. Závěrečnou zprávu o provádění národního programu předloží Norsko do 31. prosince 2023.

               Článek 18

               Systém pro elektronickou výměnu dat

               V souladu s čl. 24 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014 se všechny úřední výměny informací mezi Norskem a Komisí provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat stanoveného za tímto účelem Komisí.

               Článek 19

               Vstup v platnost

               1.Depozitářem této dohody je generální tajemník Rady Unie.

               2.Smluvní strany schválí tuto dohodu v souladu s vlastními postupy. Dokončení těchto postupů si navzájem oznámí.

               3.Toto ujednání vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po      dni posledního oznámení uvedeného v odstavci 2.

               4.Smluvní strany uplatňují tuto dohodu vyjma článku 5 prozatímně od prvního dne po jejím podpisu, aniž jsou dotčeny ústavní požadavky.

               Článek 20

               Platnost a ukončení

               1.Unie nebo Norsko mohou tuto dohodu vypovědět oznámením svého rozhodnutí druhé smluvní straně. Použitelnost dohody končí tři měsíce ode dne takového oznámení. Projekty a činnosti probíhající v okamžiku výpovědi pokračují za podmínek stanovených v této dohodě. Ostatní případné důsledky výpovědi vyřeší smluvní strany vzájemnou dohodou.

               2.Tato dohoda se ukončí v okamžiku ukončení dohody o přidružení Norska v souladu s čl. 8 odst. 4, čl. 11 odst. 3 nebo článkem 16 dohody o přidružení Norska.

               Článek 21

               Jazyky

               Tato dohoda je sepsána v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               PŘÍLOHA

               Vzorec pro výpočet finančních příspěvků za roky 2019 a 2020 a údaje o úhradě

                 Finanční příspěvek Norska do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle čl. 5 odst. 7 druhého a třetího pododstavce nařízení č. 515/2014 se za roky 2019 a 2020 vypočte takto:

               Pro každý jednotlivý rok od roku 2013 do roku 2017 se konečné údaje o výši hrubého domácího produktu (HDP) Norska, které jsou k dispozici k 31. březnu 2019, vydělí součtem údajů o výši HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza za příslušný rok. Průměrná hodnota výsledných pěti procentních podílů za roky 2013 až 2017 se uplatní na součet skutečných ročních rozpočtových prostředků pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro roky 2014 až 2019 a na roční prostředky na závazky pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro rok 2020, jak je uvedeno v návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2020 přijatého Komisí za účelem získání celkové částky, která má být uhrazena Norskem za celou dobu provádění Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Od této částky se odečtou roční platby skutečně provedené Norskem v souladu s čl. 10 odst. 1 této dohody, aby byla získána celková částka jeho příspěvků za roky 2019 a 2020. Polovina této částky se uhradí v roce 2019 a druhá polovina v roce 2020.

                 Finanční příspěvek se hradí v eurech.

                 Norsko svůj příslušný finanční příspěvek uhradí nejpozději 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. V případě prodlení s úhradou příspěvku se účtují úroky z prodlení z částky dlužné ke dni splatnosti. Jako úroková sazba se použije sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíců splatnosti, zvýšená o 3,5 procentního bodu.

                     (1)
                  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (3)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112).

                     (4)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1) ve znění naposledy pozměněném nařízením (EU, Euratom) č. 547/2014 ze dne 15. května 2014 (Úř. věst. L 163, 29.5.2014, s.18).

                     (5)
                  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

                     (6)
                  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).

                     (7)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).

                     (8)
                  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 461.


Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o některých aspektech leteckých služeb