title: Proposal for a Council Decision amending Decision No 2002/463/EC adopting an action programme for administrative cooperation in the fields of external borders, visas, asylum and immigration (ARGO programme)

text:
                KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
                                                  Brusel, 19.05.2004
                                                  KOM(2004) 384 v konečném znění
                                                  2004/0122 (CNS)
                                         Návrh
                               ROZHODNUTÍ RADY
     kterým se mění rozhodnutí č. 2002/463/ES o přijetí akčního programu pro
   administrativní spolupráci v oblasti vnějších hranic, víz, azylu a přistěhovalectví
                                  (program ARGO)
                                 (předložený Komisí)
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                                                   ODŮVODNĚNÍ
   1.        ÚVOD
   Program ARGO, který podporuje vzájemnou administrativní spolupráci v oblasti vnějších
   hranic, víz, azylu a přistěhovalectví, je nezbytným doplňkem legislativních iniciativ
   zahájených v souladu s články 62 a 63 Smlouvy. Skutečnost, že legislativní snaha sama o
   sobě není dostatačující, a že je nutná efektivní pracovní spolupráce mezi kompetentními
   orgány členských států pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, byla opakovaně
   zdůrazněna, a to i v návrhu evropské Ústavy.
   V týž den, kdy Rada přijala program ARGO, 13. června 2002, přijala také Plán pro správu
   vnějších hranic členských států EU1, který znovu podtrhl důležitost mechanismu koordinace a
   spolupráce v této oblasti. Tento akční plán je v souladu se sdělením Komise z května 20022
   také označován jako sdílení finančního břemene mezi členskými státy jako součásti
   integrovaného režimu na vnějších hranicích. Při zasedání v Seville Evropská rada požádala,
   aby Komise přezkoumala otázky související se sdílením finančního břemene správy vnějších
   hranic. Komise toto rozpracovala ve svých sděleních z prosince 2002 a června 20033. V
   druhém sdělení Komise potvrdila podstatný rozsah investic a provozních nákladů
   souvisejících s tímto úkolem, zejména v souvislosti s kontrolou osob. Shromažďování
   podrobných a srovnatelných údajů pro tento účel a jejich vyhodnocování se však ukázalo jako
   velmi náročné. Komise posoudila a potvrdila, že podstatné a dostatečné řešení pro sdílení
   finančního břemene bude muset počkat do finančního výhledu pro období po roce 2006,
   avšak Komise by krátkodobě mohla prozkoumat možnost revize programu ARGO.
   2.        CÍL
   Cílem návrhu změny rozhodnutí o ARGO je umožnit poskytnutí finanční podpory na národní
   projekty v oblasti vnějších hranic se zaměřením na konkrétní slabá místa struktury v
   strategických bodech hranic. Cíle by byly stanoveny dohodou s členskými státy na základě
   objektivních kritérií (analýza rizik). Změněné podmínky jasně vymezují cíle, které musí tyto
   projekty nebo akce sledovat. Tyto akce nebudou vyžadovat aktivní zapojení jiných členských
   států, kandidátských nebo třetích zemí. Ty však budou hrát důležitou roli při stanovení kritérií
   analýzy rizik, protože se jedná o společnou záležitost všech členských států a podstatnou část
   integrované správy vnějších hranic. Kromě toho se členské státy prostřednictvím Výboru
   budou moci vyjádřit k přípravě ročního pracovního programu a výběru tohoto nového typu
   projektu. Jiné členské státy by se také mohly účastnit přípravy a/nebo uskutečňování těchto
   akcí v roli pozorovatelů.
   1
           Dokument Rady 10019/02
   2
           Sdělení o integrované správě vnějších hranic členských států EU
   3
           Sdělení sjednocující problematiku vztahů EU se třetími zeměmi ze dne 3.12.2002 KOM (2002) 703 a
           Sdělení o rozvoji společné politiky v oblasti ilegálního přistěhovalectví, pašování a obchodování s
           lidmi, vnějších hranicích a návratů ilegálních přistěhovalců COM (2003) 323.
CS                                                         2                                                   CS
 ---pagebreak---    3.        REALIZACE PROGRAMU ARGO
   Služby Komise již předaly Radě a Evropskému parlamentu první výroční zprávu o realizaci
   programu ARGO (2002-2003)4. V této zprávě Komise poukázala na to, že v roce 2003 se
   jasně projevuje nedostatečné uplatňování programu ARGO, a to zejména kvůli potížím
   národních správ při organizování a mobilizování zdrojů společně s partnery v EU pro ten druh
   akcí, které program ARGO podporuje. Národní agentury zřejmě mají problémy s některými
   kritérii vhodnosti stanovenými v rozhodnutí o ARGO, zejména se souladem s podmínkami
   týkajícími se účasti agentur členských států nebo třetích zemí. Tato zkušenost získaná z
   minulých realizací je rovněž důležitým argumentem ve prospěch návrhu změny, který je
   omezen na oblast vnějších hranic. Ústředním nástrojem pro provádění ARGO je pracovní
   program, který přesně vymezuje roční priority, cíle a poskytuje přehled akcí, které Komise
   převezme. Komise má také v plánu používat ve spolupráci s členskými státy roční pracovní
   program pro určení toho, která z objektivních kritérií jsou při stanovování vhodnosti těchto
   nových akcí nejdůležitější.
   4.        FINANCOVÁNÍ
   Ve svém sdělení z června 2003 Komise zkoumala možnosti získání dodatečných finančních
   zdrojů pro, mimo jiné, kontrolu vnějších hranic, které by mohly být v roce 2004 přiděleny
   prostřednictvím programu ARGO. Evropská rada tuto snahu podpořila a rozpočtový orgán se
   rozhodl podstatně zvýšit celkový rozpočet, který bude programu přidělen pro tento rok. Zdá
   se, že Rada a Evropský parlament sdílejí názor, že oblast vnějších hranic má naléhavé
   potřeby. Tento zvýšený rozpočet v kombinaci s nedostatečným výkonem ARGO v roce 2003
   byl dalším faktorem, který vedl Komisi k tomu, aby znovu zvážila současné podmínky ARGO
   a navrhla toto rozhodnutí, kterým se ARGO mění. Tento návrh proto nevyžaduje studii
   finančních dopadů, protože změněné podmínky nejsou podnětem pro nový rozšířený
   rozpočet, ale spíše jeho výsledkem.
   5.        SUBSIDIARITA A PŘIMĚŘENOST
   Komise by ráda trvala na tom, jak opakovaně potvrdila Rada, aby zodpovědnost za kontrolu
   na vnějších hranicích zůstala na členských státech. Hlavním cílem politiky Společenství v této
   oblasti je vytvoření jednotného přístupu ke správě hranic. Počítá se s jednotnou a účinnou
   úrovní kontroly a dozoru na vnějších hranicích celé EU. Toto je rozhodující nejen pro
   podmínky vnitřní bezpečnosti členských států v prostoru bez vnitřních hranic, ale také pro
   řízení a podporu pohybu osob mezi EU a zbytkem světa. Komise však bere v úvahu princip
   podřízenosti, takže každý typ finanční intervence na vnějších hranicích členských států EU
   má pro Společenství jasně danou hodnotu. Komise také zajistí, aby nedocházelo k překrývání
   akcí podporovaných ARGO v oblasti vnějších hranic a operací koordinovaných navrženou
   Evropskou agenturou pro řízení pracovní spolupráce na vnějších hranicích. V roce 2005
   Agentura pravděpodobně ještě nebude schopná financovat společné operace a pilotní projekty
   členských států z vlastního provozního rozpočtu. Pro plánování posledního roku programu
   ARGO (2006) může Komise z ročního pracovního programu odstranit část týkající se
   vnějších hranic.
   4
            Viz dokument SEC (2004) 211
CS                                                3                                               CS
 ---pagebreak---                                                                 2004/0122 (CNS)
                                                    Návrh
                                            ROZHODNUTÍ RADY
           kterým se mění rozhodnutí č. 2002/463/ES o přijetí akčního programu pro
        administrativní spolupráci v oblasti vnějších hranic, víz, azylu a přistěhovalectví
                                              (program ARGO)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména článek 66 této
   smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise5,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu6,
   (s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru7,)
   (s ohledem na stanovisko Výboru regionů8,)
   vzhledem k těmto důvodům:
   (1)     Hlavním cílem rozhodnutí č. 463/2002/ES9 je podpora administrativní spolupráce
           v oblasti vnějších hranic, víz, azylu a přistěhovalectví.
   (2)     Ve sdělení Evropskému parlamentu a Radě ze dne 3. června 2003 o rozvoji Společné
           politiky v oblasti ilegálního přistěhovalectví, pašování a obchodování s lidskými
           bytostmi, vnějších hranic a návratu ilegálních přistěhovalců10 Komise navrhuje
           možnost přezkoumání programu ARGO pro poskytování finanční podpory na národní
           projekty v oblasti vnějších hranic se zaměřením na konkrétní slabá místa struktury v
           strategických bodech hranic, které by byly určeny dohodou s členskými státy na
           základě objektivních kritérií.
   (3)     Evropská rada při zasedání v Thessaloniki vyzvala Komisi k přezkoumání možnosti
           přidělení finančních prostředků z položky 3 finančních výhledů v období 2004-2006
           na nejnaléhavější strukturální potřeby a pokrytí širší definice solidarity, která by
           zahrnovala, mimo jiné, podporu Společenství na správu vnějších hranic11.
   5
           Úř. věst. C […] […], s.[…]
   6
           Úř. věst. C […] […], s.[…]
   7
           Úř. věst. C […] […], s.[…]
   8
           Úř. věst. C […] […], s.[…]
   9
           Úř. věst. L 161, 19.6.2002 s. 11
   10
           KOM (2003) 323 Konečné znění.
   11
           Závěry jednání Evropské rady v Thessaloniki, bod 23.
CS                                                      4                                       CS
 ---pagebreak---    (4)  Rozpočtový orgán12 podstatně zvýšil rozpočtové položky přidělené programu ARGO
        na rok 2004, za účelem lepší správy vnějších hranic.
   (5)  Pro podporu všeobecných cílů programu ARGO je vhodné zvýšit počet akcí, které
        budou navrženy v oblasti vnějších hranic a prosadit nový druh akcí.
   (6)  Členské státy by měly být schopny navrhnout akce, které by, pokud by to nebylo
        nutné, nezahrnovaly jiné členské státy, ale přitom přispívaly k všeobecným cílům a
        podporovaly aktivity v oblasti vnějších hranic stanovené v rozhodnutí č. 2002/463/ES.
   (7)  Předpisy pro diskusi výboru pro ARGO o rozhodnutí č. 2002/463/ES musí být v
        souladu s finančním nařízením platným pro celkový rozpočet ES13.
   (8)  V souladu s články 1 a 2 Protokolu o stanovisku Dánska, který je připojen k Smlouvě
        o Evropské unii a k Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí
        na přijetí tohoto rozhodnutí, a proto toto rozhodnutí pro Dánsko není závazné ani se
        pro ně neuplatňuje.
   (9)  V souladu s článkem 3 Protokolu o stanovisku Spojeného království a Irska, který je
        připojen ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského
        společenství, oznámilo Spojené království dopisem z 29. ledna 2002 přání podílet se
        na přijetí a provedení rozhodnutí č. 2002/463/ES.
   (10) V souladu s článkem 1 Protokolu o stanovisku Spojeného království a Irska, který je
        připojen ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského
        společenství, se Irsko nepodílí na přijetí tohoto rozhodnutí. Z toho důvodu, a aniž by
        tím byl dotčen článek č. 4 výše uvedeného Protokolu, se podmínky tohoto rozhodnutí
        pro Irsko nepoužívají.
   (11) Rozhodnutí č. 2002/463/ES by proto mělo být pozměněno,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   12
         Celkový rozpočet EU na finanční rok 2004 (Úř. věst. L 53, 23.2.2004)
   13
         Nařízení č. 1605/2002 Úř. věst. L 248 16.09.2002
CS                                                     5                                       CS
 ---pagebreak---                                               Článek 1
   Rozhodnutí č. 2002/463/ES se mění takto:
   1.     V článku 10 se vkládá následující odstavec 1a:
          “1a Akce stanovené v článku 8 a navržené národní agenturou jedné z členských
                 zemí, kterými se provádí jedna z aktivit v oblasti politiky stanovených v článku
                 4, jsou kvalifikované pro spolufinancování z programu ARGO za předpokladu,
                 že:
                 (a)     sledují jeden z všeobecných cílů stanovených v článku 3 ;
                 (b)     přispívají k jednotné správě hranic se zaměřením na konkrétní slabá
                 místa struktury v strategických bodech hranic, která jsou stanovena na základě
                 objektivních kritérií.”
   2.     Článek 11 se mění takto:
          (a)    V odstavcích 3, 4 a 6 se “čl. 10 odst. 1” nahrazuje “čl. 10 odst. 1 a 1a”.
          (b)    Odstavec 5 se nahrazuje takto:
                       “(5) Rozhodnutí o přidělení příspěvků společenství na akce stanovené
                             v čl. 10 odst. 1 a 1a budou vycházet z dohod o příspěvcích mezi
                             Komisí a národními agenturami, které tyto akce navrhují.
                             Provedení těchto rozhodnutí a dohody o poskytnutí příspěvku
                             budou podléhat finanční kontrole Komise a auditům Účetního
                             dvora.“
   3.     Článek 12 se mění takto:
          Odst. 3 písm. a) se nahrazuje takto:
                       ”(a) připravit roční pracovní program, který bude zahrnovat konkrétní
                             cíle, tématické priority, objektivní kritéria stanovená v čl. 10 odst.
                             1a písm. b) a popis akcí stanovených v čl. 10 odst. 3, které Komise
                             zamýšlí uskutečnit a, pokud je to nutné, seznam dalších akcí.”
          (b)    Odstavec 4 se nahrazuje takto:
                       “4.   Roční pracovní program zahrnující akce navržené Komisí a
                             konkrétní kroky stanovené v článku 9 bude přijat v souladu
                             s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2.
                             Co se týče akcí stanovených v čl. 10 odst. 1a, seznam vybraných
                             akcí bude přijat v souladu s postupem stanovým v čl. 13 odst. 3.
CS                                                6                                                 CS
 ---pagebreak---                                              Článek 2
   Toto rozhodnutí se použije ode dne jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou.
   V Bruselu dne …………….
                                              Za Radu
                                              předseda
CS                                              7                                       CS
 ---pagebreak---                             LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
   Oblast/oblasti politiky:     Spravedlnost a vnitřní věci
   Aktivita/aktivity:    Společná imigrační a azylová politika
   NÁZEV AKCE: NÁVRH ROZHODNUTÍ RADY, KTERÝM SE MĚNÍ ROZHODNUTÍ Č. 2002/463/ES, O
           PŘIJMUTÍ AKČNÍHO PROGRAMU PRO ADMINISTRATIVNÍ SPOLUPRÁCI V OBLASTI
           VNĚJŠÍCH HRANIC, VÍZ, AZYLU A PŘISTĚHOVALECTVÍ (PROGRAM ARGO)
   1.      ŘÁDKA/ŘÁDKY + POLOŽKA/POLOŽKY ROZPOČTU
           18 03 07 : program ARGO
           18 01 04 06 : ARGO – výdaje na administrativní řízení
   2.      CELKOVÁ ČÍSLA
   2.1.    Celkový příděl na akci (část B): 46 179 miliónů EUR za závazek
   2.2.    Období využití:
           2002-2006
   2.3.    Celkový víceletý odhad výdajů:
   (a)     Rozpis závazků/plateb (finanční intervence) (viz bod 6.1.1)
                                                   miliónů EUR (na tři desetinná místa)
                              2002    2003     2004     2005     2006   2007     Celkem
                                                                       a další
            Závazky           3,000   7,675   21,300    6,200    7,200           45,375
             Platby           2,400   4,438   12,549    7,476    9,836  8,678    45,375
CS                                              8                                       CS
 ---pagebreak---    (b)      Technická a administrativní pomoc a garantované výdaje (viz bod 6.1.2)
                                2002    2003     2004     2005     2006     2007      Celkem
                                                                           a další
             Závazky           0,024   0,200    0,180    0,200    0,200              0,804
              Platby           0,024   0,200    0,180    0,200    0,200              0,804
          Mezisoučet a+b       2002    2003     2004     2005     2006     2007      Celkem
                                                                           a další
       Závazky                 3,024   7,875    21,480   6,400    7,400              46,179
       Platby                  2,424   4,638    12,729   7,676    10,036   8,678     46.179
   (c)      Celkový finanční       dopad    výdajů    na   lidské   zdroje    a    dalších  výdajů
            (viz body 7.2 a 7.3)
          Závazky/platby       0,357   0,357    0,357    0,357    0,357    0,324     2,109
         SOUČET a+b+c          2002    2003     2004     2005     2006     2007      Celkem
                                                                           a další
       Závazky                 3,381   8,232    21,837   6,757    7,757    0,324
                                                                                48,288
       Platby                  2,781   4,995    13,086   8,033    10,393
                                                                           9,002     48,288
   2.4.     Kompatibilita s finančním plánováním a finančním výhledem
            X     Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánováním.
                  Návrh bude znamenat přepracování příslušné položky finančního výhledu.
                  Návrh si může vyžádat použití předpisů meziinstitucionální dohody.
   2.5.     Finanční dopad na příjmy:
            X     Návrh nemá žádné finanční důsledky (týká se technických aspektů provedení
                  opatření)
            NEBO
            Návrh má finanční důsledky – dopad na příjmy je tento:
                                                         (miliónů EUR na jedno desetinné místo)
CS                                                9                                                CS
 ---pagebreak---                                                  Před                   Situace po akci
                                                 akcí
         Řádka                Příjmy            [Rok     [Rok n] [n+1] [n+2] [n+3] [n+4] [n+5]
         rozpočtu                               n-1]
                    a) Příjmy    v  absolutních
                    termínech
                    b) Změna příjmů             ∆
   3.        CHARAKTERISTIKA ROZPOČTU
          Druh výdajů                Nový         Příspěvek       Příspěvky               Položka
                                                    EFTA         uchazečských           finančního
                                                                     zemí                 výhledu
     Nekomp.            Jiný          NE              NE              NE                    č. 3
   4.        PRÁVNÍ ZÁKLAD
             Článek 66 Smlouvy o založení Evropských společenství.
             Rozhodnutí Rady č. 2002/463/ES, kterým se přijímá akční program pro
             administrativní spolupráci v oblasti vnějších hranic, víz, azylu a přistěhovalectví
             (program ARGO)
   5.        POPIS A DŮVODY
   5.1.      Nutnost intervence Společenství
   5.1.1.    Cíle
             Program ARGO byl zřízen rozhodnutím Rady č. 2002/463/ES ze dne 13. června
             2002 (Úř. věst. L 161 ze dne 19.6.2002 s.11) Cílem programu ARGO bylo
             poskytování finanční podpory na konkrétní akce navržené členskými státy v oblasti
             vnějších hranic, víz, azylu a přistěhovalectví, které budou určené na podporu
             vzájemné spolupráce mezi státními správami a jejichž cílem je posílení účinnosti
             postupů používaných v těchto oblastech, odhalování potíží při provádění nové
             legislativy Společenství a zajištění větší otevřenosti při jejím používání.
             Rozhodnutí Rady 2002/463/ES ze dne 13. června 2002, kterým se zřizuje program
             ARGO, obsahovalo v článku 11.1, finanční částku 25 miliónů EUR pro období 2002-
             2006. Vzhledem k rozvoji politiky, zejména v oblasti vnějších hranic, však
             rozpočtový organ podstatně zvýšil částku přidělenou na program ARGO na rok 2003
             (o 4,675 miliónů EUR) a na rok 2004 (o 19,5 miliónů EUR). Vzhledem k tomuto
             výraznému zvýšení, které odráží důležitost, kterou Komise, Rada a Evropský
             parlament přikládá rozvoji akcí v konkrétních oblastech vzájemné spolupráce ve
             oblasti vnějších hranic a vzhledem k problémům zjištěným při provádění programu
             ARGO v průběhu prvních dvou let, které jsou popsány v první výroční zprávě určené
             Radě a Evropskému parlamentu o provádění programu ARGO (SEC(2004)211 ze
CS                                                     10                                          CS
 ---pagebreak---             dne 17/02/2004), Komise navrhuje změnu rozhodnutí Rady č. 2002/463/ES, která by
            umožnila poskytování finanční podpory na národní projekty v oblasti vnějších hranic
            zaměřené na konkrétní slabá místa struktury na strategických bodech hranic.
   5.1.2.   Opatření podniknutá v souvislosti s hodnocením ex ante
            Evropská rada při zasedání v Seville požádala o to, aby Komise přezkoumala
            problematiku související se sdílením finančního břemene na správu vnějších hranic.
            Komise toto rozpracovala ve svých sděleních z prosince 2002 a června 200314. V
            druhém sdělení Komise potvrdila podstatný rozsah investic a provozních nákladů
            souvisejících s tímto úkolem, zejména v souvislosti s kontrolou osob.
            Shromažďování podrobných a srovnatelných údajů pro tento účel a jejich
            vyhodnocování se však ukázalo jako velmi náročné. Komise posoudila a potvrdila,
            že podstatné a dostatečné řešení pro sdílení finančního břemene bude muset počkat
            do finančního výhledu pro období po roce 2006, avšak Komise by se krátkodobě
            mohla zabývat možností přezkoumání programu ARGO za účelem podpory
            národních projektů v oblasti vnějších hranic se zaměřením na slabá místa struktury
            na strategických bodech hranic, která budou určena dohodou s členskými státy na
            základě objektivních kritérií (analýza rizik).
            Zpráva o realizaci programu ARGO v letech 2002 a 2003 dále podporuje změny
            podmínek pro posouzení vhodnosti projektů v programu Argo. Potíže finančního
            plánování členských států jsou vzhledem k požadavkům spolufinancování
            v programu ARGO ještě akutnější, protože společné akce vyžadují koordinaci
            s jinými členskými státy. Akce v oblasti vnějších hranic vyžadují značné investice
            (nábor a odborná příprava personálu, nákup a modernizace vybavení), což je
            v případě programu na mezinárodní bázi obtížné. Je však třeba poznamenat, že
            takové investice, i v případě, že jsou převzaty jedním členským státem, mohou mít
            pozitivní vliv na posílení správy vnějších hranic Unie ve prospěch všech členských
            států. Před poskytnutím financí z programu ARGO musí být EU prokázána přidaná
            hodnota na základě objektivních kritérií schválených většinou členských států.
   5.1.3.   Opatření podniknutá po hodnocení (ex post)
            Nepoužívá se.
   5.2.     Předpokládané akce a opatření rozpočtové intervence.
            Cílem návrhu změny je přezkoumání podmínek vhodnosti pro předkládání projektů
            členskými státy (článek 10). Proto by projekty předložené členskými státy v oblasti
            vnějších hranic mohly být považovány za vhodné za předpokladu, že jsou zaměřeny
            na konkrétní slabá místa struktury na strategických místech hranice, stanovená na
            základě objektivních kritérií (analýza rizik), která budou určena v ročním pracovním
            programu vytvořeném Komisí v souladu s Výborem pro ARGO (řídící postup).
            Výbor pro ARGO musí také podat své stanovisko (poradní postup) k seznamu
            projektů vybraných na základě těchto nových podmínek, a tím potvrdit přidanou
            hodnotu EU podporovaných projektů.
   14
          Sdělení sjednocující problematiku vztahů EU se třetími zeměmi ze dne 3.12.2002 COM (2002) 703 a
          Sdělení o rozvoji společné politiky v oblasti ilegálního přistěhovalectví, pašování a obchodování s
          lidmi, vnějších hranicích a návratů ilegálních přistěhovalců COM (2003) 323.
CS                                                       11                                                   CS
 ---pagebreak---     5.3.       Způsoby provedení.
               Způsoby provedení pokud jde o příspěvky na projekty předložené národními
               agenturami nejsou tímto návrhem na provedení změny rozhodnutí Rady ovlivněny.
    6.         FINANČNÍ DŮSLEDEK
    6.1.       Celkový finanční důsledek – část B - (za celé plánovací období)
    6.1.1.     Finanční intervence
                                                   Závazky (v miliónech EUR na tři desetinná místa)
               Rozpis                2002*   2003*       2004     2005      2006     2007 a    Celkem
                                                                                dále.
   Akce 1 – Projekty členských     2,116   2,636      19,000   4,200     5,200                33,152
   států   v    oblasti   vnějších
   hranic,     víz,     azylu    a
   přistěhovalectví
   Akce 2 – Iniciativy Komise      0,699   0          2,300    2,000     2,000                6,999
   (studie)
                       CELKEM      2,815   2,636      21,300   6,200     7,200                40,151
   *2002 a 2003 na základě skutečně provedeného
   6.1.2.      Technická a administrativní pomoc, garantované výdaje a výdaje na IT (závazky)
                                      2002    2003       2004     2005      2006     2007 a    Celkem
                                                                                dále.
   1)         Technická          a
   administrativní pomoc
   a)     Kanceláře      technické
   pomoci
   b)     Jiná     technická     a
   administrativní pomoc:
   - intra muros (uvnitř hranic):
   - extra muros (vně hranic):
   z toho za vytvoření a údržbu
   počítačových systémů řízení
                     Mezisoučet 1
   2) Podpůrné výdaje
   a) Studie                               0,176      0,156    0,176     0,176                0,684
   b) Schůzky expertů              0,024   0,024      0,024    0,024     0,024                0,120
CS                                                  12                                               CS
 ---pagebreak---    c) Informace a publikace
                   Mezisoučet 2     0,024        0,200         0,180        0,200      0,200                     0,804
                     CELKEM         0,024        0,200         0,180        0,200      0,200                     0,804
   6.2.       Kalkulace nákladů na opatření plánovaná v části B (za celé plánovací období)
                                                          Závazky (v miliónech EUR na tři desetinná místa)
                  Rozpis                         Druh             Počet produktů    Průměrná cena      Celkové náklady
                                               produktů                              na jednotku
                                                                 (celkem za roky                       (celkem za roky
                                               (projekty,
                                                                      1…n)                                  1…n)
                                             dokumenty )
                                                    1                    2                3                4=(2X3)
   Akce 1 Projekty členských států v       Projekty
   oblasti vnějších hranic, víz, azylu a   související    se
   imigrace                                společnými
                                           operacemi,                   70              0,350               24,000
   - Vnější hranice
                                           odbornou
                                           přípravou,                   36              0,125               4,500
   - Azyl
                                           výměnou                      60              0,075               4,652
   - Imigrace / Víza                       zaměstnanců,
                                           používáním
                                           nových
                                           technologií,
                                           rozvojem
                                           osvědčené praxe
   Akce 2 Akce Komise                       Studie, služby,..           15
                                                                                6,999
         CELKOVÉ NÁKLADY                                               181                                  40,151
   Pokud je to nutné, vysvětlete způsob kalkulace
   7.         VLIV NA VÝDAJE NA ZAMĚSTNANCE A ADMINISTRATIVU
   7.1.       Vliv na lidské zdroje
                                 Zaměstnanci, kteří budou přiděleni na
                                                                                Popis úkolů vyplývajících z akce
                                řízení akce za použití stávajících zdrojů
         Druh pozice                                                           Celkem
                                 Počet trvalých         Počet dočasných
                                      pozic                    pozic
                        A     1                                               1
   Úředníci             B     1                                               1
                        C     1                                               1
   Jiný personál
   Celkem                     3                                                         3
CS                                                            13                                                        CS
 ---pagebreak---    7.2.       Celkový finanční vliv na lidské zdroje
                     Druh lidských zdrojů                      Částka (EUR)             Způsob kalkulace *
   Úředníci 1A + 1B + 1C                                    324.000            108.000 průměr analýzy trhu/rok x 3
   Dočasný personál
   Jiný personál
                                    (udejte řádku rozpočtu)
                                                    Celkem  324.000
   Částky představují celkové výdaje na dvanáct měsíců.
   7.3.       Další administrativní výdaje vyplývající z akce
   Řádka rozpočtu
                                                                Částka (EUR)              Způsob kalkulace
   (číslo a položka)
   Příděl celkem (Titul A7)
   A0701 – Mise
   A07030 – Schůzky
   A07031 – Povinné výbory (Výbor pro program)              33.600              672 EUR x 25 expertů x 2 výbory
   A07032 – Nepovinné výbory
   A07040 – Konference
   A0705 – Studie a konzultace
   Jiné výdaje (upřesněte)
   Informační systémy (A-5001/A-4300)
   Jiné výdaje - Část A (upřesněte)
                                                    Celkem  33.600
   Částky představují celkové výdaje na dvanáct měsíců.
   1
      Upřesněte druh výboru a skupinu, do které náleží.
   7.4.       Přidělení
   Potřeby pro lidské a administrativní zdroje budou kryty z přídělů poskytnutých řídícímu
   generálnímu ředitelství v rámci roční procedury přidělení zdrojů.
   I.        Celkem na rok (7.2 + 7.3)                              357.600 EUR
   II.       Trvání akce                                            5 let
   III.      Celkové náklady akce (I x II)                          1.788.000 EUR
   8.         SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
   8.1.       Opatření pro sledování
              Nepočítá se se žádnými změnami.
CS                                                       14                                                   CS
 ---pagebreak---    8.2. Opatření a harmonogram plánovaného hodnocení
        Nepočítá se se žádnými změnami.
   9.   OPATŘENÍ PRO BOJ PROTI PODVODŮM
        Nepočítá se se žádnými změnami.
CS                                      15           CS


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            2016/0101(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  1
                stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se používá ve všech členských státech s výjimkou Irska a Spojeného království.

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  2
               , které převedlo 19 zemí do přílohy II obsahující seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor. Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.

               Nařízení (EU) č. 509/2014 bylo přijato dne 20. května 2014 a vstoupilo v platnost dne 9. června 2014. V červenci 2014 předložila Komise Radě doporučení, aby Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s každou z těchto 17 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor
                  3
               . Dne 9. října 2014 předložila Rada Komisi směrnice pro jednání.

               První dohody o zrušení vízové povinnosti byly podepsány dne 6. května 2015 (se Spojenými arabskými emiráty), dne 26. května 2015 (s Východním Timorem) a dne 28. května 2015 (s Dominikou, Grenadou, Samoou, Svatou Lucií, Svatým Vincencem a Grenadinami, Trinidadem a Tobagem a Vanuatu) a provádějí se prozatímně ode dne jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost. Rada schválila podepsání druhé řady dohod o zrušení vízové povinnosti, a to s Tongou (podepsána dne 20. listopadu 2015), Kolumbií (podepsána dne 2. prosince 2015), Kiribati (datum podpisu bude stanoveno) a Palau (podepsána dne 7. prosince 2015). Tyto čtyři dohody se provádějí prozatímně ode dne následujícího po dni jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost.

               Jednání s Tuvalu bylo zahájeno dne 19. listopadu 2014. Během jednání bylo přezkoumáno celé znění a při dalších výměnách bylo dosaženo dohody o všech aspektech. Dohoda byla hlavními vyjednavači parafována v Bruselu dne 8. října 2015. Členské státy byly informovány na zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza dne 26. října 2015.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               Na straně Unie tvoří právní základ dohody čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 218 této smlouvy.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro podepsání dohody. Rada o něm rozhodne kvalifikovanou většinou.

               Vzhledem ke skutečnosti, že Tuvalu bude moci urychleně dokončit své vnitřní ratifikační postupy, a k tomu, že Komise poprvé navrhla osvobození občanů Tuvalu od vízové povinnosti již před delší dobou (v listopadu 2012), návrh rozhodnutí o podpisu stanoví v souladu s čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, že dohoda bude ode dne následujícího po dni podpisu prováděna prozatímně. Vzhledem k tomu, že před uzavřením dohody je nutný souhlas Evropského parlamentu, bude Komise Evropský parlament informovat o prozatímním provádění dohody.

               3.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ

               Komise soudí, že bylo dosaženo cílů, které stanovila Rada ve svých směrnicích pro jednání, a že návrh dohody o zrušení vízové povinnosti je pro Unii přijatelný.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Účel

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Tuvalu, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Aby bylo zaručeno rovné zacházení pro všechny občany EU, bylo do dohody zahrnuto ustanovení, že Tuvalu může pozastavit či ukončit provádění dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům Evropské unie a že Unie může pozastavit či ukončit provádění dohody jen ve vztahu ke všem svým členským státům.

               Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli.

               Oblast působnosti

               Zrušení vízové povinnosti se vztahuje na všechny kategorie osob (držitele běžných cestovních, diplomatických, služebních/úředních a zvláštních pasů) cestujících za jakýmkoli účelem, s výjimkou osob cestujících za účelem vykonávání výdělečné činnosti. Pokud jde o tuto kategorii osob, jednotlivé členské státy i Tuvalu mají nadále možnost uložit vízovou povinnost občanům druhé strany v souladu s použitelnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy. Aby bylo zajištěno harmonizované provádění dohody, připojuje se k dohodě společné prohlášení o výkladu kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“.

               Délka pobytu

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Tuvalu, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. K dohodě je připojeno společné prohlášení o výkladu této doby 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Dohoda zohledňuje situaci členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Dokud tyto státy nebudou součástí schengenského prostoru bez vnitřních hranic, dává zrušení vízové povinnosti státním příslušníkům Tuvalu právo pobývat na území každého z uvedených členských států (v současnosti Bulharska, Chorvatska, Kypru a Rumunska) po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro celý schengenský prostor.

               Územní působnost

               Dohoda obsahuje ustanovení o územní působnosti: státní příslušníci Tuvalu, kteří cestují do Francie a Nizozemska, mají právo pobývat bez víza pouze na evropském území těchto členských států.

               Prohlášení

               Kromě společných prohlášení uvedených výše jsou k dohodě připojena dvě další společná prohlášení:

               –o přidružení Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis,

               –o úplném informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích a o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               4.ZÁVĚR

               Komise s ohledem na výše uvedené výsledky navrhuje Radě, aby:

               –rozhodla o podpisu dohody jménem Unie a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné podepsat dohodu jménem Unie,

               –schválila prozatímní provádění dohody do jejího vstupu v platnost.

               2016/0101 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  4
                převedlo položku týkající se Tuvalu z přílohy I do přílohy II nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  5
               .

               (2)Položku týkající se Tuvalu provází poznámka pod čarou, která stanoví, že osvobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií.

               (3)Dne 9. října 2014 přijala Rada rozhodnutí, jímž zmocnila Komisi k zahájení jednání s Tuvalu směřujících k uzavření dohody mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (4)Jednání o dohodě byla zahájena dne 19. listopadu 2014 a byla úspěšně dokončena jejím parafováním dne 8. října 2015.

               (5)Dohoda by měla být podepsána a prohlášení k ní připojená by měla být schválena jménem Unie. Dohoda by měla být prozatímně prováděna ode dne následujícího po dni podpisu dohody do dokončení postupů nezbytných pro její formální uzavření.

               (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  6
               ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  7
               ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“) jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Prohlášení připojená k tomuto rozhodnutí se schvalují jménem Unie.

               Článek 3

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

               Článek 4

               Dohoda je prováděna prozatímně ode dne následujícího po dni podpisu do dokončení postupů nezbytných pro její uzavření.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (5)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (7)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Tuvalu o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE a

               TUVALU,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,

               S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
                  1
               , přičemž se mimo jiné 19 třetích zemí včetně Tuvalu převádí do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů v členských státech osvobozeni od vízové povinnosti,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto 19 zemí použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,

               PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany Evropské unie,

               BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Tuvalu v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,

               ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Účel

               Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Tuvalu, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               ČLÁNEK 2

               Definice

               Pro účely této dohody se rozumí:

               a)
                     „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska;

               b)
                     „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);

               c)
                     „občanem Tuvalu“ jakákoli osoba, která má státní občanství Tuvalu;

               d)
                     „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států podle písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               ČLÁNEK 3

               Oblast působnosti

               1.
                     Občané Unie, kteří jsou držiteli platných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Tuvalu a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.

               Občané Tuvalu, kteří jsou držiteli platných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Tuvalu, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.

               2.
                     Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti.

               U této kategorie osob může každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Tuvalu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  2
               .

               U této kategorie osob může Tuvalu v souladu se svým vnitrostátním právem samo rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.

               3.
                     Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Tuvalu si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.

               4.
                     Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.

               5.
                     Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Tuvalu.

               ČLÁNEK 4

               Délka pobytu

               1.
                     Občané Evropské unie mohou pobývat na území Tuvalu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               2.
                     Občané Tuvalu mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Tuvalu mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               3.
                     Touto dohodou není dotčena možnost, aby Tuvalu a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.

               ČLÁNEK 5

               Územní působnost

               1.
                     Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.

               2.
                     Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.

               ČLÁNEK 6

               Smíšený výbor pro správu dohody

               1.
                     Smluvní strany zřídí smíšený výbor odborníků (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Tuvalu. Unii zastupuje Evropská komise.

               2.
                     Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:

               a)
                     sleduje provádění této dohody;

               b)
                     navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;

               c)
                     urovnává spory vyplývající z výkladu či provádění této dohody.

               3.
                     Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.

               4.
                     Výbor přijme svůj jednací řád.

               ČLÁNEK 7

               Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti
                  mezi členskými státy a Tuvalu

               Tato dohoda má přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Tuvalu, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.

               ČLÁNEK 8

               Závěrečná ustanovení

               1.
                     Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.

               Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne následujícího po dni jejího podpisu.

               2.
                     Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.

               3.
                     Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.

               4.
                     Každá smluvní strana může pozastavit provádění této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být oznámeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před jeho zamýšleným vstupem v platnost. Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.

               5.
                     Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.

               6.
                     Tuvalu může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               7.
                     Evropská unie může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO
                  A LICHTENŠTEJNSKO

               Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.

               Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Tuvalu na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VYKONÁVÁNÍ VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“
                  PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY

               Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem vykonávání placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.

               Tato kategorie by neměla zahrnovat:

               –
                     obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),

               –
                     sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,

               –
                     novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a

               –
                     interní stážisty vyslané v rámci společnosti.

               Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ
                  BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž celková doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ
                  O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI

               Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Tuvalu, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               _________________

                     (1)
                  Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52005PC0164

Návrh rozhodnutí Rady ohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované jarní řepky olejné (Brassica napus L. ssp. oleifera) v Řecku získané z transformačního případu Topas 19/2 podle směrnice 2001/18/ES  /* KOM/2005/0164 konecném znení */

	V Bruselu dne 26.4.2005KOM(2005) 164 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované jarní řepky olejné ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) v Řecku získané z transformačního případu Topas 19/2 podle směrnice 2001/18/ES(předložená Komisí)ODŮVODNĚNÍVe věci uvedení na trh geneticky modifikované jarní řepky olejné ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) získané z transformačního případu Topas 19/2 bylo rozhodnutím Komise 98/291/EC ze dne 22. dubna 1998 v souladu se směrnicí Rady 90/220/EHS rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.Dne 9. června 1998 příslušné orgány Spojeného království udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS, se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.V souladu s článkem 16 směrnice 90/220/EHS informovaly dne 3. listopadu 1998 řecké orgány Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované jarní řepky olejné a udaly důvody svého rozhodnutí.Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Řeckem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.Dne 5. března 2004 předložilo Řecko Komisi dodatečné informace podporující řecká vnitrostátní opatření ohledně jarní řepky olejné získané z transformačního případu Topas 19/2.Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Řeckem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí jarní řepky olejné získané z transformačního případu Topas 19/2 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Řecku.Za těchto okolností Komise s přihlédnutím k článku 23 směrnice 2001/18/ES přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice, a v této souvislosti se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.Vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro rostliny a Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudily, že tento produkt nepředstavuje riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, připravila Komise předlohu rozhodnutí, ve kterém žádá Řecko o zrušení opatření týkajících se jarní řepky olejné získané z transformačního případu Topas 19/2.Předloha rozhodnutí byla předložena v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí 1999/468/ES k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.Výbor nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 k předloze stanovisko, a proto Komise předloží v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí 1999/468/ES Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se Rada může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě tří měsíců v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES. Pokud se Rada v této tříměsíční lhůtě kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná; pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.NávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované jarní řepky olejné ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) v Řecku získané z transformačního případu Topas 19/2 podle směrnice 2001/18/ES(Text s významem pro EHP)(Pouze řecké znění je závazné)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[1], a zejména na čl. 23 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/291/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení na trh geneticky modifikované jarní řepky olejné ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) podle směrnice Rady 90/220/EHS[3] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.(2) Dne 9. června 1998 příslušné orgány Spojeného království udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[4], se postupy týkající se oznámení o uvedení geneticky modifikovaných organismů na trh, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 3. listopadu 1998 Řecko informovalo Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované jarní řepky olejné a udalo důvody svého rozhodnutí v souladu s čl.16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Řeckem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.(6) Dne 5. března 2004 předložilo Řecko Komisi dodatečné informace podporující řecká vnitrostátní opatření ohledně jarní řepky olejné získané z transformačního případu Topas 19/2.(7) Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Řeckem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě jarní řepky olejné získané z transformačního případu Topas 19/2 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Řecku.(8) Za těchto okolností není důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí.(9) Řecko by proto mělo tato opatření zrušit.(10) Výbor zřízený podle článku 30 směrnice 2001/18/ES nezaujal po konzultaci dne29. listopadu 2004 postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice stanovisko k opatřením uvedeným v předloze rozhodnutí Komise,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Řeckem za účelem zákazu používání a prodeje geneticky modifikované jarní řepky olejné, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/291/ES, nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Řecko podnikne potřebné kroky k dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději 20 dní po jeho vyhlášení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.V Bruselu dne.Za Radupředseda/předsedkyně

[1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] Úř. věst. C […], […], s. […].

[3] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 26.

[4] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.


|

52010PC0556

/* KOM/2010/0556 konecném znení - NLE 2010/0288 */  Návrh ROZHODNUTÍ RADY o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2011 a 2012 včetně první splátky v roce 2011

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 14.10.2010KOM(2010) 556 v konečném znění2010/0288 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2011 a 2012 včetně první splátky v roce 2011DŮVODOVÁ ZPRÁVAVnitřní dohoda a finanční nařízení vztahující se k 10. ERF stanoví nový postup týkající se výzev k úhradě příspěvků členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu. Podle článku 157 finančního nařízení se tento nový postup použil poprvé pro příspěvky rozpočtového roku 2009.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení se současný návrh týká:-  maximální výše ročního příspěvku pro rok 2012,-  roční výše příspěvku pro rok 2011 a-  výše první splátky příspěvku pro rok 2011.V souladu s čl. 57 odst. 7 finančního nařízení je zvlášť uvedena částka spravovaná Komisí a částka spravovaná EIB.V souladu s článkem 145 finančního nařízení zaslala EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení Rada o tomto návrhu musí rozhodnout do 15. listopadu 2010 a členské státy musí první splátku příspěvku uhradit nejpozději do 21. ledna 2011.Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Výzvy k úhradě, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se tudíž vztahují k částkám z 9. ERF a poprvé z 10. ERF.Nakonec se připomíná, že čl. 60 odst. 1 finančního nařízení stanoví, že nejsou-li splátky příspěvků uhrazeny ve stanovené lhůtě, bude příslušný členský stát vyzván k zaplacení úroků z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.2010/0288 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2011 a 2012 včetně první splátky v roce 2011RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[1], a zejména na článek 7 uvedené dohody,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond[2] (dále jen „finanční nařízení pro 10. ERF“), a zejména na čl. 57 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) V souladu s postupem stanoveným v článcích 57 až 61 finančního nařízení pro 10. ERF by Komise měla předložit do 15. října 2010 návrh s upřesněním maximální výše ročního příspěvku členských států do Evropského rozvojového fondu pro rok 2012, výši příspěvků pro rok 2011 a výši první splátky příspěvku pro rok 2011.(2) Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Je proto vhodné vyzvat k poskytnutí prostředků v rámci 9. ERF také na základě čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF. Výzva k poskytnutí prostředků pro 10. ERF bude poprvé vydána v roce 2011.(3) V souladu s čl. 145 prvním pododstavcem finančního nařízení pro 10. ERF zaslala Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.(4) Rada by o tomto návrhu měla rozhodnout do 15. listopadu 2010 a členské státy by první splátku příspěvku pro rok 2011 měly uhradit nejpozději do 21. ledna 2010,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Maximální výše ročního příspěvku členských států do ERF pro rok 2012 je tímto stanoven na 4 000 000 000 EUR pro Komisi a na 350 000 000 EUR pro EIB.Článek 2Roční výše příspěvku členských států do ERF pro rok 2011 je stanovena pro Komisi na 3 690 000 000 EUR a pro EIB na 210 000 000 EUR.Článek 3Příspěvky do ERF, které členské státy uhradí Komisi a Evropské investiční bance v rámci první splátky roku 2011, jsou shrnuty v tabulce v příloze.Článek 4Toto rozhodnutí se použije ode dne jeho přijetí.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHAPrvní splátka příspěvků za rok 2011 (v eurech)[pic][1] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.[2] Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.


title: Návrh rozhodnutí Rady kterým se Portugalsku povoluje použití opatření odchylujícího se od čl. 21 odst. 1 písm. a) a článku 22 šesté směrnice Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu

text:
                 KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
                                                V Bruselu dne 21.06.2004
                                                KOM(2004)436 v konečném znění
                                         Návrh
                                ROZHODNUTÍ RADY
   kterým se Portugalsku povoluje použití opatření odchylujícího se od čl. 21 odst. 1
    písm. a) a článku 22 šesté směrnice Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977
     o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu
                                  (předložená Komisí)
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                                              DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   Dopisem zaevidovaným na generálním sekretariátu Komise dne 19. února 2004 požádalo
   Portugalsko na základě článku 27 směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977
   o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný
   systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně1 (dále jen „šestá směrnice“) o povolení
   používat odchylující se opatření v oblasti podomního prodeje.
   V souladu s výše uvedeným čl. 27 odst. 2 v podobě přijaté směrnicí Rady 2004/7/ES
   ze dne 20. ledna 20042 byly ostatní členské státy informovány o této žádosti dopisem
   ze dne 26. 3. 2004 a Portugalsku bylo dne 30. 3. 2004 oznámeno, že má Komise k dispozici
   veškeré příslušné údaje, aby se mohla touto žádostí zabývat.Zvláštní režim, který Portugalsko
   předložilo Komisi, obsahuje:
   - V případě některých podniků možnost požádat finanční úřad o povolení odvést DPH
   z prodejní ceny jejich výrobků prodaných veřejnosti namísto přímých prodejců těchto
   výrobků, jsou-li splněny tyto podmínky:
             1. celkový obrat těchto podniků pochází z podomního prodeje maloobchodníků, kteří
             pracují pod vlastním jménem a na vlastní účet;
             2. jsou předem stanoveny ceníky pro veřejnost, které jsou u všech výrobků
             dodržovány.
   - Požadovaný režim předpokládá dva následné převody výrobků: zaprvé od prodávajícího
   podniku k prodejcům a zadruhé od prodejců ke spotřebitelům.
   - Podniky, které splňují výše uvedené podmínky a jimž bude povoleno používat odchylující se
   režim, musejí zaplatit finančnímu orgánu daň na základě maloobchodní ceny, která byla
   předem stanovena a uvedena v cenících.
   - Maloobchodní prodejci již nejsou dlužníky DPH z uskutečněných dodávek, a proto již
   nebudou moci odpočítat DPH zaplacenou na vstupu.
   Podle žádosti Portugalska je cílem tohoto režimu zjednodušit postup vyměřování daně
   u značného počtu podomních prodejců, kteří nevlastní organizační kapacity nebo struktury,
   které by jim umožnily dostát různým požadavkům vyplývajícím z jejich povinnosti k DPH,
   a jejichž činnost probíhající za zvláštních podmínek zvyšuje riziko, že budou dotčeny příjmy
   z daní. Podle žádosti by dalším přínosem zamýšlených opatření bylo zajištění lepší kontroly
   DPH v této oblasti.
   Režim navržený Portugalskem byl již předmětem předchozího rozhodnutí Rady, rozhodnutí
   1999/82/ES ze dne 18. ledna 19993, které bylo platné od 1. ledna 1999 do 31. prosince 2000.
   Podle Portugalska důvody, na jejichž základě bylo přijato toto odchylující se rozhodnutí,
   přetrvávají a opravňují tedy tuto žádost.
   1
           Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/15/ES (Úř. věst. L 52,
           21.2.2004, s. 61).
   2
           Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 44.
   3
           Úř. věst. L 27, 2.2.1999, s. 27.
CS                                                       2                                                     CS
 ---pagebreak---    Podle Komise je odvádění DPH podnikem, který dodává výrobky maloobchodníkům,
   na základě prodejní ceny konečným spotřebitelům, zjednodušením režimu zdanění v oblasti
   podomního prodeje do té míry, že je pro toto odvětví charakteristický velký počet drobných
   maloobchodníků, jimž jejich prostředky a organizace neumožňují dostát příslušným
   požadavkům.
   Navíc s ohledem na množství a malou obchodní velikost prodejců může tento odchylující se
   režim umožnit snadnější kontrolu oblasti, kterou by bylo těžké organizovat jiným způsobem.
   Komise soudí, že finanční úřady budou muset zavést systém vydávání předběžných povolení,
   aby mohly zajistit účinnou kontrolu dotčené oblasti.
   Komise je rovněž toho názoru, že přetrvávají důvody, na jejichž základě byla povolena
   předchozí odchylka.
   Proto podle Komise stávající odchylka splňuje podmínky požadované článkem 27 šesté
   směrnice.
   Dotčený režim představuje odchylku od čl. 21 odst. 1 písm. a) do té míry, že velkoobchodník
   je považován za daňového dlužníka, pokud jde o dodávky konečným spotřebitelům
   uskutečněné maloobchodníkem.
   Proto jsou velkoobchodníci povinni splnit požadavky týkající se přiznání, fakturace, placení
   atd. odpovídající těmto dodávkám. Maloobchodníci, kteří se zásobují u velkoobchodníků,
   jsou tak odchylně od článku 22 zproštěni povinností, pokud jde o dodávky jejich výrobků
   konečným spotřebitelům.
   Konečně je třeba časově omezit povolení do 31. prosince 2008 a umožnit tak hodnocení
   účinnosti opatření k tomuto datu.
CS                                                3                                             CS
 ---pagebreak---                                                       Návrh
                                            ROZHODNUTÍ RADY
       kterým se Portugalsku povoluje použití opatření odchylujícího se od čl. 21 odst. 1
         písm. a) a článku 22 šesté směrnice Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977
          o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu
                                   (Pouze portugalské znění je závazné)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci
   právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z
   přidané hodnoty: jednotný základ daně4, a zejména na čl. 27 odst. 1 uvedené
   směrnice,s ohledem na návrh Komise5,
   vzhledem k těmto důvodům:
   (1)     Dopisem zaevidovaným na generálním sekretariátu Komise dne 19. února 2004
           požádalo Portugalsko o povolení použít odchylující se opatření v oblasti podomního
           prodeje.
   (2)     Ostatní členské státy byly informovány o této žádosti dne 26. března 2004.
   (3)     Portugalsko bylo dne 30. března 2004 informováno o tom, že Komise má k dispozici
           veškeré příslušné údaje, aby se mohla touto žádostí zabývat.
   (4)     Zvláštní opatření má za cíl umožnit některým podnikům působícím v oblasti
           podomního prodeje, aby namísto svých maloobchodních prodejců odvedly DPH
           z prodaných výrobků za podmínky, že celkový obrat podniku pochází z podomního
           prodeje, který vykonávají maloobchodníci pod vlastním jménem a na vlastní účet, a že
           jsou stanoveny ceníky pro veřejnost, které jsou u všech výrobků dodržovány.
   (5)     Povolený odchylující se režim je omezený na případy, kdy podnik přímo prodává své
           výrobky maloobchodníkům a ti je pak dále přímo prodávají konečným spotřebitelům.
   (6)     Podniky, které splňují výše uvedené podmínky a které získaly řádné povolení
           od finančního úřadu, zaplatí finančnímu orgánu DPH na základě maloobchodní
           prodejní ceny, která se stanoví předem.
   (7)     Dotčení maloobchodníci pak již nemusejí odvádět daň ze svých prodejů, a proto
           nemají nárok na odpočet daně.
   4
           Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/15/ES (Úř. věst. L 52,
           21.2.2004, s. 61).
   5
           Úř. věst. C […], […], s. […].
CS                                                       4                                                     CS
 ---pagebreak---    (8)     Tento režim se odchyluje od čl. 21 odst. 1 písm. a) do té míry, že velkoobchodník je
           považován za daňového dlužníka, pokud jde o dodávky konečným spotřebitelům
           uskutečněné maloobchodníky.
   (9)     Velkoobchodníci jsou proto povinni splnit požadavky týkající se přiznání, fakturace,
           placení atd. spojené s těmito dodávkami. Maloobchodní prodejci, kteří se zásobují
           u těchto velkoobchodníků, jsou proto a odchylně od článku 22 vyňati z plnění těchto
           požadavků, pokud jde o dodávky jejich výrobků konečným spotřebitelům.
   (10)    Dotčený režim byl již jednou Portugalsku povolen rozhodnutím Rady 1999/82/ES
           ze dne 18. ledna 1999, které se použilo ode dne 1. ledna 1999 do 31. prosince 2000.
   (11)    Komise je toho názoru, že tato odchylka odpovídá podmínkám uvedeným v článku 27
           šesté směrnice.
   (12)    Proto by měla být odchylka povolena do 31. prosince 2008.
   (13)    Odchylující se opatření nepozměňuje výši DPH vybírané při konečné spotřebě
           a nedotýká se nepříznivě vlastních zdrojů Evropského společenství, které plynou
           z daně z přidané hodnoty,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
                                              Článek 1
   Portugalské republice se do 31. prosince 2008 povoluje používat zvláštní režim zdanění
   oblasti podomního prodeje, který zahrnuje ustanovení odchylující se od šesté směrnice Rady
   77/388/EHS ze dne 17. května 1977.
   Podniky, jejichž celkový obrat pochází z podomních prodejů, které uskutečňují
   maloobchodníci pod vlastním jménem a na vlastní účet, mohou požádat finanční úřad
   o povolení použít ustanovení níže uvedených článků 2 a 3 za podmínky, že:
             -     všechny výrobky, které podnik prodává, jsou uvedeny v předem stanoveném
             ceníku použitém ve stádiu konečné spotřeby;
             -     podniky prodávají své výrobky přímo maloobchodníkům, kteří je přímo
             prodávají konečným spotřebitelům.
                                              Článek 2
   Podniky, které mají povolení používat tento odchylující se režim, jsou odchylně od čl. 21
   odst. 1 písm. a) šesté směrnice 77/388/EHS dlužníky daně týkající se dodávek konečným
   spotřebitelům, jež uskutečňují jejich maloobchodní prodejci.
                                              Článek 3
   Maloobchodníci, kteří se zásobují u podniků, jež mají povolení používat tento odchylující se
   režim, jsou vyňati z plnění požadavků článku 22 šesté směrnice 77/388/EHS, pokud jde
   o dodávky jejich výrobků konečným spotřebitelům.
CS                                                5                                             CS
 ---pagebreak---                                             Článek 4
   Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.
   V Bruselu dne
                                              Za Radu
                                              předseda / předsedkyně
CS                                              6                    CS