				|

		52015PC0155

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY jímž se provádí mechanismus proti obcházení opatření, který umožňuje dočasné pozastavení celních preferencí stanovených Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé /* COM/2015/0155 final - 2015/0080 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Tento návrh se týká začlenění
mechanismu proti obcházení opatření podle dohody o přidružení
mezi EU a Gruzií do právních předpisů Evropské unie.
Obecné souvislosti
Dohoda o přidružení s Gruzií
zahrnuje takzvaný mechanismus proti obcházení opatření, který stanoví
možnost znovu zavést celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod, pokud dovoz
některých zemědělských produktů z Gruzie
překročí určitou hranici bez řádného odůvodnění
jejich přesného původu.
Aby bylo možné mechanismus proti obcházení
opatření použít, je nezbytné zavést do vnitřního právního řádu
EU nástroj ve formě prováděcího nařízení Evropského parlamentu
a Rady.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Tento návrh prováděcího nařízení je
přímo odvozen od znění dohody vyjednané s Gruzií. Proto není
třeba provést ani konzultace s jednotlivými zúčastněnými
stranami, ani hodnocení dopadu.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
Přiložený návrh nařízení Evropského
parlamentu a Rady představuje právní nástroj pro provádění mechanismu
proti obcházení opatření. Mechanismus stanoví dohoda, která byla s Gruzií
již uzavřena.
Právní základ
Ustanovení čl. 207 odst. 2
Smlouvy o fungování Evropské unie.
2015/0080 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
jímž se provádí mechanismus proti obcházení
opatření, který umožňuje dočasné pozastavení celních preferencí
stanovených Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským
společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné
straně a Gruzií na straně druhé
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s  řádným
legislativním  postupem[1],

vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 10. května 2010
zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Gruzií o uzavření
nové dohody mezi Unií a Gruzií.
(2)       Tato jednání byla
dokončena a Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií
a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich
členskými státy na jedné straně a Gruzií
na straně druhé[2]
(dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 27. června 2014 a je
prozatímně uplatňována od 1. září 2014.
(3)       Je nezbytné stanovit postupy,
které zajistí účinné uplatňování mechanismu proti obcházení
opatření. Mechanismus dočasně umožňuje pozastavení celních
preferencí obsažených v dohodě.
(4)       Měla by existovat
možnost pozastavit preferenční celní sazby na dobu nejvýše šesti
měsíců, pokud dovoz některých zemědělských
produktů a zpracovaných zemědělských produktů dosáhne
stanovený roční objem.
(5)       V zájmu transparentnosti by
měla Komise Evropskému parlamentu a Radě předkládat výroční
zprávu o provádění dohody a o uplatňování mechanismu proti obcházení
opatření.
(6)       Provádění mechanismu
proti obcházení opatření umožňujícího dočasné pozastavení
celních preferencí stanovených v dohodě vyžaduje jednotné podmínky.
Aby byly zajištěny jednotné podmínky provádění tohoto
nařízení, prováděcí pravomoci by měly být svěřeny
Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011.[3]
(7)       Při přijímání
prováděcích aktů by měl být použit poradní postup, protože tyto
akty musí být rychle provedeny, jakmile se u kategorií produktů uvedených
v příloze II-C dosáhne příslušných prahových hodnot, protože mají
pouze velmi omezenou dobu použitelnosti.
(8)       Aby se předešlo
negativnímu dopadu na trh Unie v důsledku zvýšení dovozu, Komise
by měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud
to v řádně odůvodněných případech, které se
týkají dočasného pozastavení preferenčních celních sazeb v rámci
mechanismu proti obcházení opatření stanoveném dohodou, vyžadují závažné
naléhavé důvody,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast
působnosti
1.           Tímto nařízením se
provádí mechanismus proti obcházení opatření, který umožňuje
dočasné pozastavení celních preferencí obsažených v Dohodě o
přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou
energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na
straně druhé.
2.           Toto nařízení se
vztahuje na produkty pocházející z Gruzie.
Článek 2
Mechanismus proti obcházení opatření
vztahující se na některé zemědělské produkty a zpracované
zemědělské produkty
1.           U produktů uvedených
v příloze II-C dohody je stanoven průměrný roční objem
a vztahuje se na ně mechanismus proti obcházení opatření uvedený
v článku 27 dohody. V závažných, naléhavých
a řádně odůvodněných případech týkajících se
objemu dovozu jedné nebo více kategorií produktů, který v kterémkoli
roce počítáno od 1. ledna dosáhne objemu uvedeného v příloze
II-C dohody, a pokud neobdrží z Gruzie řádné odůvodnění,
přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu
s postupem uvedeným v čl. 4 odst. 2 tohoto
nařízení. Komise může buď rozhodnout o dočasném pozastavení
preferenční celní sazby na daný produkt nebo produkty, nebo stanovit, že takové
pozastavení není vhodné.
2.           Dočasné pozastavení
preferenční celní sazby lze použít nejvýše po dobu šesti měsíců
od data zveřejnění příslušného rozhodnutí o jejich pozastavení.
Před uplynutím tohoto období šesti měsíců může Komise
v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných
případech týkajících se pozastavení preferenčních celních sazeb
přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu
s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 5 tohoto
nařízení s cílem zrušit dočasné pozastavení preferenční
celní sazby, pokud bude přesvědčena, že objem
příslušné kategorie produktů dovezených nad rámec objemu uvedeného
v příloze II-C dohody je výsledkem změny intenzity produkce
a vývozní kapacity Gruzie ve vztahu k dotyčnému produktu
nebo produktům.
Článek 3
Zpráva
1.           Komise předkládá
Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování,
provádění a souladu se závazky uvedenými v hlavě IV dohody a tohoto
nařízení.
2.           Zpráva bude obsahovat shrnutí
statistických údajů a vývoje obchodu s Gruzií.
3.           Evropský parlament může
ve lhůtě jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisí
pozvat zástupce Komise na ad hoc zasedání svého příslušného výboru, aby
přednesli a objasnili veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto
nařízení.
4.           Komise zprávu zveřejní
do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu a
Radě.
Článek 4
Postup projednávání ve výborech
1.           Komisi je nápomocen Výbor
pro společnou organizaci zemědělských trhů podle čl.
229 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 a v otázkách zpracovaných
zemědělských produktů je Komisi nápomocen Výbor pro horizontální
otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty
neuvedenými v příloze I zřízený podle čl. 44 odst. 1
nařízení (EU) č. 510/2014[4].
Tyto výbory budou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2.           Odkazuje-li se na tento
odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU)
č. 182/2011, ve spojení s článkem 4 uvedeného
nařízení.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Na dovoz z Gruzie se použije od data
použitelnosti dohody.
Toto
nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda

[1]
[2]               Rozhodnutí Rady 2014/494/EU ze dne 16. června 2014
o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody
o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím
pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně
a Gruzií na straně druhé (Úř. věst. L 261, 30.8.2014,
s. 4).
[3]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí (Úř. věst. L
55, 28.2.2011, s. 13).
[4]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
510/2014 ze dne 16. dubna 2014 o právní úpravě obchodování s některým
zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů a zrušení
nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 (Úř.
věst. L 150, 20.5.2014, s. 1).


|

52010PC0375

Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění směrnice 2001/18/ES, pokud jde o možnost členských států zakázat či omezit pěstování geneticky modifikovaných organismů na jejich území  /* KOM/2010/0375 konecném znení - COD 2010/0208 */

	[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 13.7.2010KOM(2010) 375 v konečném znění2010/0208 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění směrnice 2001/18/ES, pokud jde o možnost členských států zakázat či omezit pěstování geneticky modifikovaných organismů na jejich území(KOM(2010) 380 v konečném znění)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Souvislosti návrhuEvropská unie (EU) přijala komplexní právní rámec pro povolování produktů sestávajících nebo vyrobených z geneticky modifikovaných organismů (dále jen „GMO“). Postup povolování se vztahuje na GMO určené pro použití jako potraviny a krmiva, na jejich průmyslové zpracování a pěstování a na produkty z nich vyrobené pro použití jako potraviny a krmiva.Účelem systému Evropské unie pro povolování je zabránit nežádoucím účinkům GMO na lidské zdraví, zdraví zvířat a na životní prostředí a zároveň vytvořit vnitřní trh pro tyto produkty. Dva právní předpisy, a sice směrnice 2001/18/ES o uvolňování GMO do životního prostředí[1] a nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[2], stanoví povolení GMO před jejich uvedením na trh. V obou těchto předpisech jsou rovněž stanoveny vědecké standardy pro hodnocení možných rizik pro lidské zdraví, zdraví zvířat a životní prostředí a rovněž požadavky na označování. Nařízení (ES) č. 1830/2003[3] kromě toho stanoví pravidla týkající se sledovatelnosti a označování GMO a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z GMO.Rada ve svých závěrech z prosince 2008 dospěla k závěru, že stávající právní rámec týkající se GMO je ucelený, a zdůraznila potřebu lépe provádět stávající ustanovení, zejména pokud jde o pěstování. Zmínila také nutnost pokračovat s vyřizováním žádostí bez zbytečných odkladů. V březnu 2009 Rada zamítla návrh Komise, který požadoval, aby Rakousko a Maďarsko zrušily svá vnitrostátní ochranná opatření, jelikož podle Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) nebyla podložena nezbytnými vědeckými důkazy, které jsou na základě právních předpisů EU nezbytné. V návaznosti na to požádalo 13 členských států[4] Komisi o to, aby vypracovala návrhy, které by členským státům umožnily samostatně rozhodovat o pěstování GMO[5].V září 2009 byla v politických pokynech pro novou Komisi, které stanovil její předseda Barroso, citována zásada subsidiarity v oblasti GMO jako příklad toho, že ne vždy existuje vyváženost mezi právním rámcem EU a potřebou zohlednit rozmanitost 27 členských států EU. Podle uvedených pokynů by mělo být možné kombinovat vědecky podložený systém Evropské unie pro povolování GMO se svobodou členských států rozhodnout se, zda chtějí na svém území pěstovat GMO, či nikoli.Cílem tohoto navrhovaného nařízení je provedení uvedených pokynů tím, že se do právního rámce EU pro GMO začlení právní základ, který bude členské státy opravňovat k omezení nebo zákazu pěstování GMO, jež byly na úrovni EU povoleny, a to na celém jejich území nebo jeho části. Uvedená omezení nebo zákazy musí být založeny na jiných důvodech, než je hodnocení rizik pro životní prostředí a zdraví na základě systému EU pro povolování.2. Upřednostňovaná varianta a posouzení jejích dopadů2.1. Důvody pro úpravu právního rámce EU ve srovnání s jinými variantamiA. Stávající právní rámec nenabízí uspokojující řešení pro nutnost dát členským více svobody, pokud jde o pěstování GMO, jelikož jim neumožňuje dostatečnou flexibilitu v rozhodování o pěstování GMO poté, co byly povoleny na úrovni EU.Nahrazení doporučení o koexistenci[6] doporučením o pokynech pro tvorbu vnitrostátních opatření pro předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v konvenčních a ekologických plodinách doplňuje kroky směrem k uznání potřeby flexibility členských států, aby byly zohledněny konkrétní zemědělské podmínky na jejich území. Oblast působnosti uvedeného nového doporučení, které odráží článek 26a směrnice 2001/18/ES[7], se však může vztahovat pouze na opatření k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných plodinách, a proto nabízí členským státům menší prostor pro rozhodování, než komplexní změna právní úpravy.Některé další aspekty související s rámcem EU pro povolování GMO by mohly nabídnout prostor pro zohlednění konkrétních podmínek pěstování v členských státech. Sem by mohlo patřit: i) zvážení regionálních aspektů v rámci hodnocení rizika a podmínek povolení, nebo ii) zvážení jiných oprávněných faktorů v rámci tohoto nařízení. Tyto varianty by však měly dopad pouze na způsob, jakým jsou povolení na úrovni EU přijímána. Navíc se rámec, v němž by uvedené prvky mohly být uplatněny, zdá být příliš omezující. Proto by tyto varianty nesplňovaly základní předpoklad umožnit členským státům rozhodovat o pěstování GMO s přihlédnutím k jejich konkrétní situaci.Skutečnost, že členské státy v současnosti nemají žádný prostor pro zvážení pěstování povolených GMO, vedla v několika případech některé členské státy k tomu, že hlasovaly na základě jiných než vědeckých důvodů. Některé členské státy také uplatnily dostupné ochranné doložky nebo využily zvláštních oznamovacích postupů pro vnitřní trh stanovených ve Smlouvě, aby tímto způsobem zakázaly pěstování GMO na vnitrostátní úrovni.B. Proto je změna stávajícího právního rámce EU nezbytná, aby se usnadnilo rozhodování a aby se přihlédlo ke všem důležitým faktorům. Očekává se, že se tím také omezí využívání ochranných opatření ze strany členských států, která musí být podle právních předpisů založena pouze na nových nebo dodatečných vědeckých poznatcích týkajících se bezpečnosti GMO pro zdraví a životní prostředí. Tím by se snížila institucionální zátěž Komise i úřadu EFSA. Navíc by členské státy nevyužívaly postupu podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby zakázaly nebo omezily pěstování GMO na svém území na základě jiných hledisek, než je ochrana zdraví a životního prostředí. Kromě toho se očekává, že navrhovaná změna poskytne členským státům, které chtějí omezit nebo zakázat pěstování GMO, právní jistotu. Rovněž zprostředkuje příslušným zúčastněným stranám (např. pěstitelům GMO, ekologickým zemědělcům, tradičním zemědělcům, pěstitelům osiva, vývozcům/dovozcům osiva, chovatelům dobytka, zpracovatelům krmiv, spotřebitelům a biotechnologickým společnostem) lepší pochopení problematiky pěstování GMO v EU a mohla by zvýšit předvídatelnost procesu rozhodování.2.2. Hospodářské a sociální dopady návrhu a jeho dopady na životní prostředíPěstování GMO bylo dosud v EU velmi omezené. Proto je obtížné předem přesně kvantifikovat možné hospodářské a sociální dopady a dopady na životní prostředí v případě, že členské státy budou oprávněny rozhodovat o zákazu nebo omezení pěstování.2.2.1. Hospodářské dopadyTímto návrhem není dotčen postup EU pro povolování GMO a Komise bude nadále zpracovávat žádosti o pěstování v souladu se stávajícími pravidly. Tento návrh proto nebude mít žádné přímé důsledky pro žadatele. To se týká 17 žádostí, které v současnosti čekají na povolení nebo obnovení povolení (týkají se zejména kukuřice)[8].A. Pokračování současných trendů – produkce geneticky modifikovaných plodin a osiva v EUNa základě stávajících omezených zkušeností s pěstováním GMO v EU se očekává, že produkce geneticky modifikovaného osiva a pěstování GMO v EU se budou realizovat zejména v těch členských státech, které již mají s tímto pěstováním na svém území zkušenosti. Celkový postup, jakým by se pěstování GMO v EU mohlo realizovat, není v jednotlivých případech na základě stávajícího právního rámce zcela jasný[9]. Přijetí ze strany zemědělců bude výsledkem kompromisu mezi očekávaným zvýšením produktivity a rozšířením tržních příležitostí na jedné straně a možnými překážkami, jako jsou vyšší ceny za geneticky modifikované osivo, přirážky za geneticky nemodifikované produkty, případně odmítnutí na trhu[10] a náklady na vnitrostátní opatření týkající se koexistence a odpovědnosti, na straně druhé. Řídit segregaci bude náročnější v regionech, kde se realizuje produkce běžného osiva a zároveň produkce geneticky modifikovaného osiva nebo plodin ve velkém měřítku.B. Uvádění geneticky modifikovaného osiva na trhTento návrh se týká svobody členských států rozhodnout pouze o zákazu nebo omezení pěstování geneticky modifikovaných odrůd, ale nikoli volného uvádění povoleného geneticky modifikovaného osiva na trh v EU ani dovozu tohoto osiva ze třetích zemí, pokud již bylo na úrovni EU povoleno.C. Dopady na jiné typy produkce a na následné provozovatele/uživatelePokud jde o jiné typy produkce, z možnosti vyloučit GMO z určitých oblastí a ze sloučení různých výrobních řetězců by mohli mít prospěch provozovatelé a spotřebitelé ekologických nebo konvenčních plodin a mohly by se tak snížit náklady na segregaci. Je obtížné posoudit dopad na konečné spotřebitelské ceny. Očekává se však, že výběr spotřebitelů a provozovatelů mezi třemi různými typy produktů, tj. mezi ekologickými, konvenčními a geneticky modifikovanými produkty, by vzrostl.D. Dopady na správní nákladyOčekává se, že díky této variantě se sníží počet vnitrostátních ochranných opatření, a tím i administrativní zátěž pro členské státy, úřad EFSA nebo Komisi, a počet postupů s nimi souvisejících. Naopak by mohlo dojít k nárůstu správních nákladů pro členské státy v souvislosti s jejich úsilím o prosazování případných omezení nebo zákazů pěstování GMO. Za současné situace budou v členských státech, kde by se pěstování realizovalo, zapotřebí zdroje nutné pro zajištění kontrol a monitorování, zejména v terénu, aby se zajistilo správné plnění požadavků po uvedení na trh.2.2.2. Sociální dopadyJelikož se neočekává, že se v souvislosti s tímto návrhem změní pěstební plocha, tento návrh pravděpodobně nebude mít žádný významný dopad na pracovní místa.Jelikož se k pěstování GMO přistupuje spíše z vnitrostátního nebo regionálního hlediska, očekává se, že vzroste i míra zapojení veřejnosti do rozhodování na celostátní a regionální úrovni a že členské státy věnují více prostředků a času tomu, aby veřejnost do svých rozhodování zapojily. Očekává se, že se budou projednávat sociální, hospodářské a etické aspekty a že se vytvoří platforma pro konkrétní rozhodnutí na celostátní, regionální a místní úrovni.2.2.3. Dopady na životní prostředíPřípadná rizika každého GMO pro zdraví a životní prostředí bude nadále hodnotit úřad EFSA na úrovni EU a v jednotlivých případech. EFSA přijme příslušná stanoviska poté, co přihlédne k vědeckým příspěvkům příslušných vnitrostátních orgánů, zejména z regionálního hlediska.Za současné situace bude možná v oblastech, kde se budou pěstovat GMO, zapotřebí zavést řízení rizika a monitorování možných dopadů na životní prostředí, a to na základě příslušných hodnocení rizika. To by mohlo vyžadovat aktivní účast celostátních/regionálních orgánů a jiných sítí (např. zemědělců nebo vědců), aby byly výsledky co nejúčinnější.2.3. ZávěrKomise se domnívá, že změna právní úpravy je nezbytná pro to, aby se dosáhlo správné rovnováhy mezi zachováním systému EU pro povolování, který je založený na vědeckém hodnocení rizika pro zdraví a životní prostředí, a potřebou poskytnout členským státům svobodu k řešení konkrétních vnitrostátních nebo místních aspektů souvisejících s pěstováním GMO. Očekává se, že tento přístup, který spočívá v zachování systému EU pro povolování GMO, jakož i volného oběhu a dovozu geneticky modifikovaných potravin, krmiv a osiva, bude reakcí na požadavky některých členských států a že se mu dostane podpory veřejnosti. Rovněž se soudí, že možný hospodářský a sociální přínos tohoto návrhu pravděpodobně vyváží jeho možné nevýhody.Členské státy mají asi vhodnější předpoklady k tomu, aby provedly svá vlastní posouzení dopadů, kterými by odůvodnily svá rozhodnutí o pěstování GMO na svém území na celostátní/regionální/místní úrovni.3. Právní stránka návrhu3.1. Obsah návrhuTento návrh mění směrnici 2001/18/ES tím, že zavádí nový článek, který umožňuje členským státům omezit nebo zakázat pěstování povolených GMO na části jejich území nebo na celém jejich území na základě jiných důvodů, než jsou důvody vyplývající z hodnocení rizika podle systému EU pro povolování a důvody související s předcházením nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech.Tato změna se použije na GMO povolené pro pěstování buď na základě směrnice 2001/18/ES, nebo nařízení (ES) č. 1829/2003, včetně žádostí o pěstování, pokud se týkají GMO, jež jsou určeny jako výchozí materiály pro další produkci potravin a krmiv. Použije se rovněž na pěstování všech odrůd osiva a množitelského materiálu rostlin, které jsou uváděny na trh v souladu s příslušnými právními předpisy EU[11].Tato svoboda, kterou členské státy získají, se bude týkat pouze pěstování GMO, ale nikoli uvádění na trh a dovozu povoleného geneticky modifikovaného osiva, které musí nerušeně pokračovat v rámci vnitřního trhu a příslušných mezinárodních závazků Unie. Tento návrh stanoví dva soubory podmínek, za nichž mohou členské státy přijmout opatření:1. Jelikož se hodnocení bezpečnosti GMO pro lidské zdraví / zdraví zvířat a životní prostředí provádí na úrovni EU, mají členské státy možnost použít podle stávajícího právního rámce zvláštní postupy, a sice ochrannou doložku stanovenou směrnicí 2001/18/ES (článek 23), nebo mimořádná opatření stanovená nařízením (ES) č. 1829/2003 (článek 34), pokud mají vážné důvody domnívat se, že povolený produkt může představovat vážné riziko pro zdraví a životní prostředí. Proto tento návrh stanoví, že členské státy nemohou uvádět ochranu zdraví a životního prostředí jako důvod opravňující k vnitrostátnímu zákazu pěstování GMO mimo tyto zvláštní postupy. Smyslem této podmínky je zachování systému povolování, který je vědecky podložený a stanovený právními předpisy EU.2. Členské státy tedy mohou použít důvody jiné, než jsou důvody, které vyplývají z hodnocení rizika pro životní prostředí podle systému EU pro povolování, aby omezily nebo zakázaly pěstování GMO na svém území. Opatření přijatá členskými státy musí být v souladu se Smlouvou o Evropské unii a Smlouvou o fungování Evropské unie, zejména pokud jde o zásadu nediskriminace v souvislosti s domácími a zahraničními výrobky a ustanovení o množstevním omezení obchodu mezi členskými státy (články 34 a 36 Smlouvy o fungování Evropské unie). Měla by být rovněž v souladu s mezinárodními závazky EU, zejména se závazky vůči Světové obchodní organizaci (WTO).3.2. Volba nástrojeTento návrh se předkládá ve formě nařízení, přestože mění směrnici.Důvodem je to, že tento návrh má obecné použití, je závazný v celém rozsahu a přímo použitelný ve všech členských státech. Kromě toho neobsahuje ve své podstatě žádné ustanovení, které by vyžadovalo provedení do právních předpisů, jelikož poskytuje členským státům pouze právní základ k přijetí opatření.3.3. Zásada subsidiarity a zásada proporcionality3.3.1. Soulad návrhu se zásadou subsidiarityNa základě čl. 5 odst. 3 Smlouvy o EU podle zásady subsidiarity jedná Unie v oblastech, které nespadají do její výlučné pravomoci, pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy na úrovni ústřední, regionální či místní, ale spíše jich, z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie.Podle čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie svěřují-li v určité oblasti Smlouvy Unii pravomoc sdílenou s členskými státy, mohou v této oblasti vytvářet a přijímat právně závazné akty Unie i členské státy. Podle poslední věty tohoto ustanovení členské státy opět vykonávají svou pravomoc v rozsahu, v jakém se Unie rozhodla svou pravomoc přestat vykonávat.Stávající právní rámec EU plně harmonizuje pěstování GMO. Členské státy jsou tedy oprávněny přijmout odůvodněná opatření k omezení nebo zákazu pěstování GMO pouze na základě podmínek stanovených v uvedeném právním rámci (v zásadě se jedná o ochranné doložky a mimořádná opatření, pokud je zjištěno vážné riziko pro zdraví a životní prostředí, a článek 26a směrnice 2001/18/ES pro předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech).Zkušenosti však ukazují, že pěstování GMO je otázka, kterou se důkladněji zabývají členské státy, buď na ústřední, nebo na regionální a místní úrovni. Úzce souvisí s využitím půdy a požadavky místních zemědělských struktur, oddělenými výrobními řetězci a poptávkou spotřebitelů. Na rozdíl od hodnocení bezpečnosti GMO, jehož zásady jsou společné pro celou EU, a na rozdíl od otázek souvisejících s dovozem GMO a jejich uváděním na trh, jež by měly zůstat regulovány na úrovni EU, považuje se pěstování GMO za záležitost, která má zásadní místní nebo regionální význam. Proto se rozhodování na celostátní, regionální nebo místní úrovni považuje za nejvhodnější rámec pro řešení specifických aspektů pěstování GMO.V souladu se zásadou subsidiarity a při použití poslední věty čl. 5 odst. 3 Smlouvy o EU by členské státy měly mít nárok ponechat si možnost přijímat pravidla týkající se pěstování GMO na jejich území poté, co byly tyto GMO zákonně uvedeny na trh EU, pokud těmito opatřeními nebude dotčeno jejich uvádění na trh a dovoz a pokud jsou tato opatření v souladu se Smlouvami a s mezinárodními závazky EU, zejména se závazky vůči Světové obchodní organizaci (WTO).3.3.2. Soulad návrhu se zásadou proporcionalityNa základě čl. 5 odst. 4 Smlouvy o EU podle zásady proporcionality nepřekročí obsah ani forma činnosti Unie rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smluv.Náplň činnosti Unie podle tohoto návrhu je omezená tak, aby členským státům umožňovala přijmout odůvodněná opatření týkající se pěstování GMO. V mezích, které tento návrh předpokládá (tj. že vnitrostátní opatření přijatá členskými státy nesmí být založena na důvodech, které vyplývají z hodnocení rizika pro životní prostředí podle systému EU pro povolování, a musí respektovat Smlouvy a příslušné mezinárodní závazky), by neměl EU bránit v dosažení cílů Smluv. Opatření přijatá členskými státy se mohou týkat pouze pěstování GMO, a nikoli volného oběhu a dovozu geneticky modifikovaného osiva a množitelského materiálu rostlin a produktů s jejich obsahem, jakož i produktů jejich sklizně.Kromě toho se předpokládá, že tento návrh nebude představovat pro zúčastněné strany (například biotechnologické společnosti a zemědělce) ani pro spotřebitele ve srovnání se současnou situací žádné dodatečné náklady. Některé členské státy budou muset případně přidělit o něco více administrativních zdrojů na kontroly, jejichž potřeba se možná zvýší. Neočekává se však, že by tyto náklady byly příliš vysoké nebo neodůvodněné. Další hospodářské a sociální dopady a dopady na životní prostředí uvedené výše naznačují, že provozovatelům, spotřebitelům ani žádné jiné straně nevznikne ve srovnání se současnou situací žádná nadměrná zátěž, náklady ani nevýhody.4. Rozpočtové důsledkyTento návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady nemá žádné finanční dopady na rozpočet Unie.Tento návrh nebude mít žádný jiný dopad na malé nebo střední podniky, než je dopad stávající situace.2010/0208 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění směrnice 2001/18/ES, pokud jde o možnost členských států zakázat či omezit pěstování geneticky modifikovaných organismů na jejich území(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 […] této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[12],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[13],po předání návrhu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem[14],vzhledem k těmto důvodům:1.  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[15] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[16] stanoví ucelený právní rámec pro povolování geneticky modifikovaných organismů (dále jen „GMO“), který se v celé šíři použije na GMO určené pro účely pěstování v EU jako osivo nebo jiný množitelský materiál rostlin (dále jen „GMO určené k pěstování“).2.  Před tím, než jsou GMO určené k pěstování povoleny za účelem uvedení na trh Unie, musí na základě tohoto souboru právních předpisů projít individuálním hodnocením rizika. Cílem tohoto postupu povolování je zajistit vysokou úroveň ochrany lidského života a zdraví, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat, životního prostředí a zájmů spotřebitele při současném zajištění řádného fungování vnitřního trhu.3.  Kromě povolení pro uvedení na trh musí geneticky modifikované odrůdy splňovat také požadavky právních předpisů EU týkajících se uvádění osiva a množitelského materiálu rostlin na trh, které stanoví zejména směrnice Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh[17], směrnice Rady 66/402/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh, směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin[18], směrnice Rady 2002/54/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva řepy na trh[19], směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh[20], směrnice Rady 2002/56/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění sadby brambor na trh[21], směrnice Rady 2002/57/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh[22], směrnice Rady 68/193/EHS ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh[23], směrnice Rady 98/56/ES ze dne 20. července 1998 o uvádění rozmnožovacího materiálu okrasných rostlin na trh[24], směrnice Rady 99/105/ES ze dne 22. prosince 1999 o uvádění reprodukčního materiálu lesních dřevin na trh[25] a směrnice Rady 2008/90/ES ze dne 29. září 2008 o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoce[26]. Pokud jde o výše uvedené právní předpisy, směrnice 2002/53/ES a 2002/55/ES obsahují ustanovení, která členským státům umožňují za určitých přesně definovaných podmínek zakázat používání určité odrůdy na celém jejich území nebo na jeho části, nebo stanovit přiměřené podmínky pro pěstování odrůdy.4.  Jakmile byl GMO v souladu s právním rámcem EU pro GMO povolen pro účely pěstování a splňuje, pokud jde o odrůdu, jež má být uvedena na trh, požadavky právních předpisů EU týkajících se uvádění osiva a množitelského materiálu rostlin na trh, nesmí členské státy zakázat nebo omezit jejich volný oběh na svém území ani mu bránit, s výjimkou podmínek stanovených v právních předpisech EU.5.  Zkušenosti ukazují, že pěstování GMO je otázka, kterou důkladněji řeší členské státy, buď na ústřední, nebo na regionální a místní úrovni. Na rozdíl od otázek týkajících se uvádění GMO na trh a jejich dovozu, jež by měly být i nadále regulovány na úrovni EU, aby zůstal zachován vnitřní trh, bylo pěstování uznáno za záležitost, která má zásadní místní nebo regionální význam. V souladu s čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie by tedy členské státy měly mít nárok na možnost přijímat pravidla týkající se účinného pěstování GMO na svém území poté, co tyto GMO byly zákonně povoleny za účelem uvedení na trh EU.6.  V této souvislosti se jeví vhodné udělit členským státům v souladu se zásadou subsidiarity větší volnost při rozhodování o tom, zda chtějí na svém území pěstovat geneticky modifikované plodiny, či nikoli, aniž by se změnil systém Unie pro povolování GMO a nezávisle na opatřeních, která členské státy smějí přijmout při použití článku 26a směrnice 2001/18/ES k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech.7.  Členské státy by proto měly být oprávněny přijímat opatření, kterými se omezuje nebo zakazuje pěstování všech nebo některých GMO na celém jejich území nebo jeho části, a měnit uvedená opatření, jak považují za vhodné, ve všech fázích povolování, obnovování povolení nebo stažení dotčených GMO z trhu. To by se mělo použít i na geneticky modifikované odrůdy osiva a množitelského materiálu rostlin, které jsou uváděny na trh v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se uvádění osiva a množitelského materiálu rostlin na trh, a zejména v souladu se směrnicemi 2002/53/ES a 2002/55/ES. Opatření by se měla týkat pouze pěstování GMO, a nikoli volného oběhu a dovozu geneticky modifikovaného osiva a rozmnožovacího materiálu rostlin a produktů s jejich obsahem, jakož i produktů jejich sklizně. Zároveň by jimi nemělo být dotčeno pěstování geneticky nemodifikovaných odrůd osiva a rozmnožovacího materiálu rostlin, v nichž se nacházejí náhodné nebo technicky nevyhnutelné stopy GMO povolených v EU.8.  Na základě právního rámce pro povolování GMO nemůže členský stát upravovat úroveň ochrany lidského zdraví nebo zdraví zvířat a životního prostředí, která byla stanovena pro celou EU, a tato situace se nesmí změnit. Členské státy však mohou přijmout opatření, kterými se omezuje nebo zakazuje pěstování všech nebo některých GMO na celém jejich území nebo jeho části, ve veřejném zájmu a na základě jiných důvodů, než jsou důvody, na něž se vztahuje harmonizovaný soubor pravidel EU, který již stanoví postupy pro zohlednění rizik, jež mohou GMO určené k pěstování představovat pro zdraví a životní prostředí. Kromě toho by uvedená opatření měla být v souladu se Smlouvami, zejména pokud jde o zásadu nediskriminace v souvislosti s domácími a zahraničními výrobky a o články 34 a 36 Smlouvy o fungování Evropské unie, a rovněž s příslušnými mezinárodními závazky Unie, zejména vůči Světové obchodní organizaci.9.  Podle zásady subsidiarity není účelem tohoto nařízení harmonizovat podmínky pěstování v členských státech, ale poskytnout členským státům svobodu, aby mohly k zákazu pěstování GMO na jejich území použít jiné důvody, než je vědecké hodnocení rizik pro zdraví a životní prostředí. Kromě toho jeden z účelů směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů[27], tj. umožnit Komisi zvážit přijetí závazných právních předpisů na úrovni EU, by nebyl naplněn systematickým oznamováním opatření členských států podle uvedené směrnice. Kromě toho předmětem opatření, jež mohou členské státy v souladu s tímto nařízením přijmout, nesmí být uvádění GMO na trh, a proto nemění podmínky uvádění GMO povolených podle stávajících právních předpisů na trh. Postup oznamování stanovený směrnicí 98/34/ES se proto Komisi nejeví jako ten nejvhodnější informační kanál. Proto by se odchylně od výše uvedeného neměla použít směrnice 98/34/ES. Jednodušší systém oznamování vnitrostátních opatření před jejich přijetím se jeví jako vhodnější nástroj k zajištění toho, aby byla Komise o těchto opatřeních informována. Opatření, která členské státy hodlají přijmout, by proto měla být spolu s jejich odůvodněním sdělena pro informaci Komisi a ostatním členským státům jeden měsíc před jejich přijetím.10.  Ustanovení čl. 7 odst. 8 a čl. 19 odst. 8 nařízení (ES) č. 1829/2003 stanoví, že odkazy učiněné v částech A a D směrnice 2001/18/ES na GMO povolené podle části C uvedené směrnice se považují za odkazy vztahující se rovněž na GMO povolené podle uvedeného nařízení. Proto by se opatření přijatá členskými státy podle tohoto nařízení měla vztahovat rovněž na GMO povolené podle nařízení (ES) č. 1829/2003.11.  Směrnice 2001/18/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1 Změna směrnice 2001/18/ESVe směrnici 2001/18/ES se ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vkládá nový článek, který zní:„Článek 26b PěstováníČlenské státy mohou přijmout opatření k omezení nebo zákazu pěstování všech nebo některých GMO povolených v souladu s částí C této směrnice nebo s nařízením (ES) č. 1829/2003, které sestávají z geneticky modifikovaných odrůd uváděných na trh v souladu s příslušnými právními předpisy EU týkajícími se uvádění osiva a množitelského materiálu rostlin na trh, na celém jejich území nebo jeho části, pokud:a) jsou uvedená opatření založena na jiných důvodech, než jsou důvody související s posouzením nepříznivých účinků na zdraví a životní prostředí, které mohou nastat v důsledku záměrného uvolnění GMO nebo jejich uvedení na trh;ab) jsou v souladu se Smlouvami.Odchylně od směrnice 98/34/ES členské státy, které hodlají přijmout odůvodněná opatření podle tohoto článku, sdělí tato opatření pro informaci ostatním členským státům a Komisi jeden měsíc před jejich přijetím.“Článek 2 Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost […] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyně[pic][pic][pic] [1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[2] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.[3] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.[4] AT, BG, IE, EL, CY, LV, LT, HU, LU, MT, NL, PL a SI.[5] Související diskuse proběhly na zasedáních Rady ve dnech 2. března, 23. března a 25. června 2009.[6] Doporučení Komise ze dne 23. července 2003 o pokynech pro tvorbu vnitrostátních strategií a osvědčených postupů k zajištění koexistence geneticky modifikovaných plodin s konvenčním a ekologickým zemědělstvím.[7] Podle čl. 26a odst. 1 směrnice 2001/18/ES „členské státy mohou přijmout vhodná opatření k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech“ .[8] Kukuřice se týká 14 žádostí, jedna sójových bobů, jedna cukrové řepy a jedna brambor.[9] „ The economics of adventitious presence thresholds in the EU seed market “, Kalaitzandonakes, Magnier; working paper, červen 2007.[10] Podle zprávy Komise z roku 2006 o provádění nařízení (ES) č. 1829/2003 se podíly potravin a krmiv, které jsou označeny jako geneticky modifikované, na trhu EU podle všeho velmi různí. Krmiva označená jako geneticky modifikovaná jsou na trh uváděna v mnohem vyšší míře než geneticky modifikované potraviny. Tuto situaci způsobují zejména faktory, které nesouvisí s právním rámcem jako takovým, ale jedná se spíše o jiné prvky, jako např. poptávku ze strany spotřebitelů, relativní dostupnost a cenu různých komodit na světovém trhu a také o politiku výrobců potravin a maloobchodníků.[11] Směrnice 2002/53/ES a 2002/55/ES.[12] Úř. věst. C, , s.[13] Úř. věst. C, , s.[14] Úř. věst. C, , s.[15] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[16] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.[17] Úř. věst. L 125, 11.7.1966, s. 2298.[18] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.[19] Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 12.[20] Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33.[21] Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 60.[22] Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 74.[23] Úř. věst. L 93, 17.4.1968, s. 15.[24] Úř. věst. L 226, 13.8.1998, s. 16.[25] Úř. věst. L 11, 15.1.2000, s. 17.[26] Úř. věst. L 267, 8.1.2008, s. 8.[27] Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.


				|

		52014PC0614

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného v Baltském moři a rybolov využívající tyto populace, mění nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 a ruší nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 /* COM/2014/0614 final - 2014/0285 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           1.       Souvislosti návrhu
·
Odůvodnění a cíle návrhu
Na tresku obecnou, sledě obecného a
šprota obecného se v Baltském moři zaměřuje značná
část rybolovu. Vědecká doporučení Mezinárodní rady pro
průzkum moří (ICES[1])
uvádí, že stávající míra využívání není u některých
z těchto populací v souladu s cílem dosažení maximálního
udržitelného výnosu. Plán řízení pro populace tresky obecné
v Baltském moři existuje od roku 2007[2],
ale na populace sledě obecného a šprota obecného se doposud žádný plán řízení
nevztahuje. To brání udržitelnému řízení tohoto rybolovu a zajištění
stabilních rybolovných práv pro rybáře, kteří jej provozují.
Treska obecná, sleď obecný a šprot obecný
tvoří nejen základ rybolovu, ale jsou i důležitou součástí
baltského ekosystému a existují mezi nimi i silné biologické interakce. Treska
obecná je predátorem pro šproty obecné a sledě obecné, což znamená, že
velikost populace tresky obecné má vliv na velikost populací sledě
obecného a šprota obecného a naopak. Odborné analýzy naznačují, že
biologické interakce v rámci těchto druhů a mezi nimi
v Baltském moři mohou znamenat, že mohou být udržitelné vyšší
rybolovné tlaky, než se doporučují v současné době.
Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR)[3] však upozorňuje[4], že aby bylo možno
pochopit rizika rybolovu v rámci těchto vyšších hodnot, je třeba
další vědecká práce.
Produktivita rybích populací Baltského
moře, zejména tresky obecné a šprota obecného, může být silně
ovlivněna ekologickými podmínkami v Baltském moři. Tření
tresky obecné ve východním Baltském moři se omezuje na hluboké vody, kde
je salinita hlubších vod dostatečně vysoká, aby umožnila
oplodnění jiker a aby voda oplodněné jikry nadnášela. Omezený
přítok oceánských vod ze Severního moře způsobil, že od poloviny
80. let ubývá v těchto hlubokých slaných vodách kyslík a reprodukce
tresky obecné probíhá úspěšně pouze v jižních oblastech, kde
dochází ke tření. Pokud by přítok ze Severního moře do
východního Baltského moře byl výrazný, mohlo by to vést k většímu
přírůstku tresky obecné, než tomu bylo v posledních letech.
Pokud jde o šprota obecného, existuje vazba mezi přírůstkem a
teplotou, přičemž přírůstek mladých ryb je větší u
populací žijících v teplejších podmínkách. Tato vazba znamená, že
například výskyt dvou po sobě jdoucích tuhých zim by mohl mít pro
populaci šprota obecného vážné důsledky.
S ohledem na silný vliv biologických
interakcí a ekologických dopadů na populace tresky obecné, sledě
obecného a šprota obecného v Baltském moři je žádoucí, abychom byli
schopni přizpůsobit míru a schéma využívání těchto populací
v souvislosti s lepším vědeckým pochopením interakcí a změn
environmentálních podmínek. Tento přístup by byl rovněž
v souladu s ekosystémovým přístupem k řízení rybolovu.
Prvním krokem k tomuto přizpůsobivému řízení by bylo
zahrnutí všech příslušných populací do jediného plánu řízení. To by
zahrnovalo cílové míry úmrtnosti vyjádřené v rozmezích pro každou
populaci, které by se staly základem pro stanovení celkových přípustných
odlovů pro tyto populace. Přizpůsobení by pak bylo výsledkem
aktualizace úmrtnosti způsobené rybolovem a referenčních bodů
velikosti populace u každé populace, u níž by to vědecké poradenství
uznalo za vhodné.
Cílem návrhu je vytvořit plán řízení
pro populace tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného
v Baltském moři. Plán zajistí udržitelné využívání těchto
populací a přinese stabilitu rybolovných práv, přičemž zajistí,
aby se řízení opíralo o nejaktuálnější odborné informace
o interakcích v rámci populací a mezi nimi a s dalšími aspekty
ekosystému a životního prostředí. Specifickým cílem iniciativy by
mělo být, aby populace tresky obecné, sledě obecného a šprota
obecného v Baltském moři byly využívány udržitelným způsobem v souladu
se zásadami maximálního udržitelného výnosu a ekosystémového přístupu
k řízení rybolovu. Tyto populace by měly být za tímto
účelem odlovovány na úrovni, která může přinést maximální
udržitelný výnos.
Při lovu tresky obecné a při
pelagickém rybolovu dochází k vedlejším úlovkům platýsovitých ryb, zejména
platýse evropského, platýse bradavičnatého, pakambaly velké a pakambaly
východoatlantské. Využívání populací tresky obecné a pelagických populací by
nemělo ohrožovat udržitelnost populací platýsovitých ryb v Baltském
moři.
Plán se bude týkat všech rybářských
plavidel Unie v Baltském moři bez ohledu na jejich celkovou délku,
neboť je to v souladu s pravidly společné rybářské
politiky (SRP) a odpovídá to vlivu plavidel na dotčené rybí populace.
·
Obecné souvislosti
1.           Populace tresky obecné ve východní
a západní části Baltského moře jsou považovány za dvě samostatné
populace. V Baltském moři se nachází řada různých populací
sledě obecného, přičemž hlavní populace se nachází ve východní
pánvi Baltského moře. Menší populace se vyskytují v Botnickém
moři, v Botnickém zálivu, v Rižském zálivu a v západní
části Baltského moře. Tato posledně jmenovaná populace se
tře v západní části Baltského moře a poté migruje do
oblasti Skagerrak a do východní oblasti Severního moře, kde se krmí.
V těchto oblastech se mísí se severomořskými sledi a loví se
jako součást smíšeného rybolovu. V Baltském moři se nachází
jedna populace šprota obecného.
2.           Na obě populace tresky
obecné v Baltském moři se v současné době vztahuje
plán řízení2 a mezi řídící opatření týkající se
rybolovu těchto populací patří stanovení ročních celkových
přípustných odlovů, omezení intenzity rybolovu a technická
opatření, včetně minimální velikosti ok, pravidel pro složení
úlovku a minimální velikosti při vykládce a uzavřených oblastí/období
zákazu rybolovu. Nynější řízení rybolovu sledě obecného a šprota
obecného zahrnuje roční celkové přípustné odlovy a technická
opatření, včetně velikosti ok a pravidel pro složení úlovku.
3.           O malé populaci sledě
obecného v Botnickém zálivu existuje podle ICES málo údajů, takže
momentálně není možné kompletně posoudit stav populace jako základ
poradenství pro rybolov. Plán z tohoto důvodu nezahrnuje pravidla
odlovu pro tuto populaci. S ohledem na malý objem této populace a na
rybolov, který ji využívá, je nepřiměřené stanovovat pro tuto
populaci zvláštní celkový přípustný odlov. Pro úlovky z této populace
je místo toho zavedeno ustanovení, podle nějž jsou součástí celkového
přípustného odlovu sledě obecného z kombinované oblasti
Botnického moře a Botnického zálivu.
4.           Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o
společné rybářské politice stanoví od 1. ledna 2014 pravidla
společné rybářské politiky (SRP) včetně ustanovení o
víceletých plánech a stanoví povinnost vykládky pro populace, na něž se
vztahuje celkový přípustný odlov. V článku 9 a 10 jsou
vyjmenovány zásady, cíle a obsah víceletých plánů. Podle článku 15 se
povinnost vykládky v Baltském moři bude týkat pelagického rybolovu, rybolovu
lososa a druhů charakteristických pro daný rybolov od roku 2015 a všech
ostatních druhů, na něž se vztahuje celkový přípustný odlov, od
1. ledna 2017.
5.           Cíle odpovídající maximálnímu
udržitelnému výnosu jsou vyjádřeny jako hodnoty v rozmezí
doporučovaném ICES. Tato rozmezí umožňují u dotčených populací
řízení na základě maximálního udržitelného výnosu a zdá se, že
v případě změn vědeckého poradenství umožňují
přizpůsobení a zároveň zachovávají vysokou míru
předvídatelnosti. Tyto cíle jsou doplněny o ochranná opatření
spojená s aktivačním referenčním bodem pro zachování
zdrojů. U dotčených populací jsou tyto referenční body
vyjádřeny jako biomasa reprodukující se populace, která byla získána
při posledním referenčním srovnávání provedeným ICES. Jelikož neexistují
doporučení v oblasti biomasy reprodukující se populace, měl by
být spouštěčem okamžik, kdy vědecké poradenství konstatuje, že
populace je v ohrožení.
6.           Podle článku 15
nařízení (EU) č. 1380/2013 je povinnost vykládky všech úlovků
tresky obecné, sledě obecného, šprota obecného a platýse evropského
při lovu tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného
v Baltském moři součástí plánu, jak přispět
k uplatňování zákazu výmětů, s výjimkou okolností, kdy
je zřejmé, že je vysoká míra přežití. Podle čl. 16 odst. 7
nařízení (EU) č. 1380/2013 mají členské státy
přidělovat celkové přípustné odlovy plavidlům plujícím pod
jejich vlajkou s přihlédnutím k pravděpodobnému složení
úlovku a k povinné vykládce všech úlovků. Aby toho bylo dosaženo,
mohou členské státy přijmout vnitrostátní opatření, například
zachování určité rezervy u dostupného celkového vnitrostátního
přípustného odlovu nebo výměnu kvót s jinými členskými
státy.
7.           V souladu
s vědeckým poradenstvím VTHVR4 nejsou součástí tohoto
plánu roční limity pro intenzitu rybolovu.
8.           V souladu
s článkem 18 nařízení (EU) č. 1380/2013 členské státy,
které mají přímý zájem na řízení, mohou předkládat společná
doporučení, která se týkají mimo jiné určitých opatření, která
by měla být přijata, přičemž Komisi je přiznána
pravomoc přijímat prováděcí akty nebo akty v přenesené
pravomoci v zájmu dosažení cílů víceletého plánu. Plán za tímto
účelem ustavuje regionální spolupráci týkající se přijímání
technických opatření, ustanovení pro povinnost vykládky a konkrétní opatření
pro zachování zdrojů týkající se vedlejších úlovků při rybolovu
dotčených populací.
9.           V souladu
s celkovou ambicí SRP v oblasti zachování rybolovných zdrojů a
se zvláštním ohledem na články 9 a 10 nařízení (EU) č.
1380/2013, které vyžadují vypracování víceletých plánů, jsou hlavními
prvky plánu:
–
cíle (dosáhnout takové úmrtnosti ryb, která bude
v souladu se zásadou maximálního udržitelného výnosu),
–
referenční body pro zachování vyjádřené
v úrovních biomasy reprodukující se populace a konkrétní opatření pro
zachování zdrojů,
–
ustanovení týkající se povinnosti vykládky,
–
rámec technických opatření,
–
pravidelné vyhodnocování plánu na základě
vědeckého poradenství.
·
Platné předpisy EU vztahující se na oblast
návrhu
Nařízení Evropského parlamentu a Rady
(EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné
rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES)
č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení
nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a
rozhodnutí Rady 2004/585/ES[5]
stanoví obecný rámec pro SRP a určuje situace, kdy Rada přijímá víceleté
plány.
Nařízení Rady (ES) č. 1098/2007
ze dne 18. září 2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky
obecné v Baltském moři a lov těchto populací, mění
nařízení (EHS) č. 2847/93 a ruší nařízení (ES)
č. 779/97, stanoví pravidla pro udržitelný lov tresky obecné
v Baltském moři.
Nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 ze
dne 21. prosince 2005, kterým se stanoví technická opatření pro
zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a
Malého Beltu a Øresundu, mění nařízení (ES) č. 1434/98 a zrušuje
nařízení (ES) č. 88/98, stanoví technická opatření pro zachování
druhů v Baltském moři, tj. pravidla složení úlovků,
minimální velikost ok, minimální velikost při vykládce, uzavřené
oblasti a období zákazu rybolovu lososa. Stanoví rovněž zákaz lovu
unášenými tenatovými sítěmi v Baltském moři.
Každoroční nařízení Rady, kterým se
stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace
ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři, stanoví úrovně
celkových přípustných odlovů dotčené populace (tresky obecné,
sledě obecného a šprota obecného) a platýse evropského (např. pro rok
2014 nařízení Rady (EU) č. 1180/2013 ze dne 19. listopadu 2013,
kterým se pro rok 2014 stanoví rybolovná práva pro určité populace ryb
a skupiny populací ryb v Baltském moři).
Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009
o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování
pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení
(ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES)
č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005,
(ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES)
č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007,
(ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení
nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES)
č. 1966/2006 stanoví obecné kontrolní požadavky pro rybolov a zvláštní
kontrolní požadavky pro víceleté plány.
·
Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
Návrh a jeho cíle jsou v souladu s politikami Unie,
zejména politikou v oblasti životního prostředí, sociální politikou a
politikou v oblasti trhu a obchodu.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
·
Konzultace se zúčastněnými stranami
Metody konzultací, hlavní odvětví, na
něž se konzultace zaměřují, a obecný profil
respondentů
Vzhledem k tomu, že populace tresky
obecné, sledě obecného, šprota obecného a platýsovitých ryb v Baltském
moři jsou významné především pro obchodní rybolov, soustředily
se konzultace na Poradní sbor pro Baltské moře (BSAC) a na orgány pro
rybolov členských států v oblasti Baltského moře. BSAC se
skládá ze zástupců odvětví rybolovu a dalších zájmových skupin, na
něž se vztahuje společná rybářská politika. Odvětví
rybolovu zahrnuje rybářská sdružení, organizace producentů,
zpracovatele a tržní organizace. Mezi další zájmové skupiny patří nevládní
organizace zaměřující se na životní prostředí,
spotřebitelé, ženské sítě, rekreační a sportovní rybáři a
rybáři samozásobitelé.
Konzultace a rozvoj této iniciativy probíhaly
podle postupu stanoveného GŘ MARE pro rozvoj a hodnocení dlouhodobých
plánů řízení. Postup má dvě etapy. První etapou je
retrospektivní hodnocení, pohled zpět na výkonnost stávajícího plánu
řízení v minulosti. V případě potřeby následuje
výhledové hodnocení, výhled na případné náhradní víceleté plány a jejich
případné dopady. Každá etapa zahrnuje celou řadu zasedání odborných
skupin Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství
(VTHVR). Tato zasedání jsou organizována s cílem řešit
referenční požadavky stanovené GŘ MARE. Všech těchto zasedání se
mohou účastnit zástupci poradních sborů a členských států,
kteří jsou schopni poskytnout podněty a zabývat se záležitostmi,
které považují za důležité. V tomto případě proběhla i
další konzultace s BSAC a s členskými státy, která se týkala
konkrétních prvků plánu poté, co VTHVR dokončil proces hodnocení.
Dotčená vědecká/odborná
odvětví
Jak je výše uvedeno, odborníci VTHVR
poskytovali poradenství po celou dobu průběhu hodnocení. Jeho
součástí byly údaje poskytnuté vědci zabývajícími se oblastí
rybolovu, ale i odborníky z jiných oborů, včetně ekonomie a
sociálních věd. Vědecké poradenství poskytl i ICES.
Shrnutí odpovědí a způsob, jakým
byly vzaty v úvahu
V návaznosti na výhledové hodnocení plánu
řízení pelagických populací[6]
a retrospektivní[7]
i výhledové hodnocení[8]
stávajícího plánu týkajícího se tresky obecné v Baltském moři bylo
v červnu 2011 rozhodnuto přejít na vícedruhový plán pro populace
tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného v Baltském moři.
Rozhodnutí bylo přijato v rámci konzultace s členskými
státy a zúčastněnými stranami na zasedání regionálního fóra BALTFISH.
Rozhodnutí bylo dále formalizováno na zasedání Výboru pro rybolov
v říjnu 2011[9].
Toto rozhodnutí bylo přijato v souvislosti s požadavkem
stanoveným již dříve v rámci reformy SRP v souvislosti s plány
řízení, jehož cílem je všude, kde je to možné, postihnout více populací.
Rozhodnutí vypracovat pro populace
v Baltském moři vícedruhový plán vyžadovalo zahájení nového kola
zasedání VTHVR. Aby GŘ MARE poskytlo základnu pro výhledové hodnocení,
zorganizovalo řadu setkání odborníků, z nichž většina se
konala společně s VTHVR a ICES. Všechna tato setkání byla
otevřená zúčastněným stranám a všech se zúčastnili
členové BSAC. Setkání byla organizována takto:
zasedání odborné pracovní skupiny VTHVR
k víceletým plánům řízení v Edinburghu, Spojené království,
ve dnech 28. listopadu až 2. prosince 2011[10],
seminář ICES o integrovaném/vícedruhovém
poradenství pro rybolov v Baltském moři, který se konal
v Charlottenlundu, Dánsko, ve dnech 6.–8. března 2012[11],
zasedání odborné pracovní skupiny VTHVR
k víceletým plánům řízení v Rostocku, Německo, ve
dnech 26.–30. března 2012[12].

Po sérii výše uvedených zasedání VTHVR uvedl,
že plán řízení založený na stávajících cílech maximálního udržitelného
výnosu pro jeden druh by splňoval kritéria vysokého dlouhodobého výnosu s minimálním
rizikem pro populaci. Stručně řečeno, takový plán by byl
v souladu se zásadami maximálního udržitelného výnosu. Uvedl rovněž,
že rozsáhlejší vícedruhový přístup by mohl u některých populací
umožnit vyšší cílovou míru úmrtnosti, ale k vyhodnocení rizika spojeného
s tímto přístupem bude zapotřebí další vědecká práce.
V souvislosti s tímto doporučením byl vypracován diskusní
dokument, který představil obě tyto možnosti a jejich dopady.
Záležitost byla projednána v polovině června 2012
s členskými státy na zasedání BALTFISH a s BSAC.
Na základě přijetí nařízení o
reformě společné rybářské politiky v roce 2013 a
zveřejnění závěrečné zprávy pracovní skupiny
k víceletým plánům, kterou zřídil Evropský parlament a Rada v dubnu
2014[13],
byly vedeny další konzultace se zúčastněnými stranami v rámci
BSAC a se správními orgány členských států na zasedání BALTFISH.
Jednání probíhala od března do června 2014.
Způsoby zveřejnění odborného
poradenství
Zprávy ze všech důležitých schůzí
odborníků VTHVR lze nalézt na internetové stránce VTHVR: https://stecf.jrc.ec.europa.eu/.
Po celou dobu konzultací byly navíc
zúčastněné strany aktivně zapojeny do každé etapy následného
vývoje iniciativy.
·
Posouzení dopadů
·
Dříve, než byl víceletý plán navržen, bylo
provedeno rozsáhlé posouzení dopadů. Při posuzování byly analyzovány
biologické, environmentální a hospodářsko-společenské aspekty
tří možností. Možnost s nejpříznivějším dopadem byla poté
rozvedena do stávajícího víceletého plánu, aby se zajistil udržitelný rybolov
na úrovni maximálně udržitelného výnosu u dotčených populací do roku
2015 a dosáhlo biologického a environmentálního přínosu.
Pravděpodobné snížení celého objemu rybolovu by znamenalo rovněž
snížení emisí z lodních motorů.
·
Co se týče hospodářsko-společenského
dopadu, uplatnění plánu řízení na populace sledě obecného a
šprota obecného by představovalo systematický základ pro stanovení
ročních celkových přípustných odlovů způsobem, který by
přinesl do odvětví pelagického rybolovu předvídatelnost
úlovků, což by podpořilo plánování obchodu a stabilitu dodávek. To by
přineslo i přidanou hodnotu, neboť plány řízení jsou
obvykle základním předpokladem pro to, aby rybolov obdržel certifikaci od
Rady pro správu moří. Ryby ulovené v rámci tohoto certifikovaného
rybolovu pak mohou mít na trhu vyšší cenu.
·
Důsledkem omezení rybolovných práv by mohlo
být malé snížení zisku pro rybáře a zpracovatelský průmysl a
v krátkodobém horizontu by mohlo mít negativní dopad na spotřebitele,
avšak obnovení stavu populací zajistí dlouhodobý prospěch, co se týče
zisku a udržitelného rybolovu. Dočasné snížení kvót navíc obvykle vede ke
zvýšení ceny u dané populace.
·
Zrušení systému intenzity rybolovu a požadavku na
rybolov v jediné oblasti zjednoduší právní rámec a sníží administrativní
zátěž kladenou na členské státy a na odvětví rybolovu.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
·
Právní základ
Ustanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy
o fungování Evropské unie.
·
Zásada subsidiarity
Ustanovení návrhu se týkají zachování
mořských biologických zdrojů, jedná se o opatření, jež spadají
do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
·
Zásada proporcionality
Navrhovaná opatření jsou v souladu
se zásadou proporcionality, neboť jsou přiměřená a nezbytná
a neexistují žádná méně omezující opatření, kterými by mohlo být
dosaženo požadovaných cílů politiky.
·
Volba nástroje
Navrhovaný nástroj: nařízení Evropského
parlamentu a Rady.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné rozpočtové
důsledky.
2014/0285 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY,
kterým se zavádí víceletý plán pro populace
tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného v Baltském moři
a rybolov využívající tyto populace, mění nařízení Rady (ES) č.
2187/2005 a ruší nařízení Rady (ES) č. 1098/2007
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[14],

s ohledem na stanovisko Výboru
regionů[15],
po postoupení návrhu vnitrostátním
parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Úmluva OSN o mořském
právu ze dne 10. prosince 1982[16],
jíž je Unie smluvní stranou, stanoví povinnosti v oblasti zachování
zdrojů, včetně zachování nebo obnovení populací lovených
druhů na úrovních, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos.
(2)       Na Světovém summitu o
udržitelném rozvoji v Johannesburgu v roce 2002 se Unie a její členské
státy zavázaly postupovat proti pokračujícímu úbytku populací ryb. Proto
je nezbytné přizpůsobit míry využívání tresky obecné, sledě
obecného a šprota obecného v Baltském moři, aby bylo zajištěno,
že při využívání těchto populací dochází k jejich obnovení a
k jejich zachování nad úrovní, která může přinést maximální
udržitelný výnos.
(3)       Společná rybářská
politika má přispívat k ochraně mořského prostředí, k
udržitelnému řízení všech komerčně využívaných druhů, a
zejména k dosažení dobrého stavu životního prostředí nejpozději do
roku 2020, jak je stanoveno v čl. 1 odst. 1 směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2008/56/ES[17].
(4)       Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 stanoví pravidla společné
rybářské politiky (SRP) v souladu s mezinárodními povinnostmi Unie.
Cíle SRP mají mimo jiné zajistit, aby rybolov a akvakultura byly
dlouhodobě ekologicky udržitelné, uplatnit přístup
předběžné opatrnosti k řízení rybolovu a zavést
ekosystémový přístup k řízení rybolovu.
(5)       Poslední vědecká
doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a
Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTVHR) uvedla,
že využívání populace tresky obecné a šprota obecného a některých populací
sledě obecného je vyšší, než je vyžadováno k dosažení maximálního
udržitelného výnosu.
(6)       Plán řízení pro populace
tresky obecné v Baltském moři existuje od roku 2007[18], ale na populace sledě obecného a šprota obecného se doposud
žádné podobné plány nevztahují. Vzhledem k tomu, že mezi treskou obecnou a
pelagickými populacemi existují silné biologické interakce, může velikost
populace tresky obecné ovlivnit velikost populace sledě obecného a šprota
obecného a naopak. Členské státy a zúčastněné strany navíc
vyjádřily podporu rozvoji a provádění plánů řízení pro
hlavní populace v Baltském moři.
(7)       Víceletý plán stanovený tímto
nařízením by měl být podle článků 9 a 10 nařízení (EU)
č. 1380/2013 založen na vědeckém, technickém a hospodářském
poradenství a jeho součástí by měly být cíle, vyčíslitelné cíle
s jasnými časovými rámci, referenční body pro zachování
zdrojů a ochranné mechanismy.
(8)       Je vhodné stanovit
vícedruhový plán rybolovu zohledňující dynamiku mezi populacemi tresky
obecné, sledě obecného a šprota obecného, který bere u těchto
populací v úvahu i druhy ulovené jako vedlejší úlovek, zejména populace platýse
evropského, pakambaly východoatlantské, platýse bradavičnatého a pakambaly
velké v Baltském moři. Cílem tohoto plánu by měla být snaha
dosáhnout u dotčených populací maximálních udržitelných výnosů a
zachovat je.
(9)       Využívání tresky obecné a
pelagických populací by nemělo ohrozit udržitelnost populací, které jsou
při tomto rybolovu považovány za vedlejší úlovky, zejména populace platýse
evropského, pakambaly východoatlantské, platýse bradavičnatého a pakambaly
velké v Baltském moři. Plán by proto měl zajistit i zachování
těchto populací považovaných za vedlejší úlovky nad úrovněmi biomasy
odpovídajícími přístupu předběžné opatrnosti.
(10)     Vzhledem k tomu, že
článek 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 zavedl povinnost vykládky i
u všech druhů podléhajících celkovým přípustným odlovům,
mělo by být cílem plánu přispět rovněž
k provádění povinnosti vykládky u tresky obecné, sledě obecného,
šprota obecného a platýse evropského.
(11)     Ustanovení čl. 16 odst. 4
nařízení (EU) č. 1380/2013 vyžaduje, aby byla stanovena rybolovná
práva v souladu s cíli stanovenými ve víceletých plánech.
(12)     Tyto cíle by tak měly být
stanoveny a vyjádřeny na základě vědeckého poradenství[19] jako míry úmrtnosti způsobené rybolovem.
(13)     Je důležité stanovit
referenční body pro zachování zdrojů, aby bylo možno uplatňovat
dodatečná preventivní opatření v případě, že velikost
populace je snížena na určitou kritickou míru, která s sebou nese
závažné riziko. Tyto referenční body pro zachování zdrojů by
měly být stanoveny na minimální úrovni biomasy reprodukující se populace,
která odpovídá plné reprodukční kapacitě. Pokud se velikost populace
sníží pod minimální úroveň biomasy reprodukující se populace, mělo by
se přistoupit k nápravným opatřením.
(14)     V případě
populací lovených jako vedlejší úlovky, pokud neexistuje vědecké
poradenství pro minimální úroveň biomasy reprodukující se populace,
jakmile vědecké poradenství konstatuje, že populace je v ohrožení,
měla by se přijmout zvláštní opatření pro zachování zdrojů.
(15)     Ryby ulovené při rybolovu
pomocí vězencových sítí, vrší a košů mají díky povaze
těchto zařízení, která rybám nezpůsobují žádnou újmu, vysokou
míru přežití, jak potvrdily experimentální rybářské výjezdy. Kromě
případů uvedených v čl. 15 odst. 4 písm. a) až c)
nařízení (EU) č. 1380/2013 je proto vhodné vyjmout při tomto
rybolovu i tresku obecnou, sledě obecného, platýse evropského a šprota
obecného z povinné vykládky.
(16)     Aby byla splněna
povinnost vykládky stanovená v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU)
č. 1380/2013, měl by plán zajistit další řídící
opatření, která jsou stanovena v čl. 15 odst. 4 písm.
a) až c) uvedeného nařízení. Tato opatření by měla být stanovena
prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci.
(17)     Plán by měl pomocí
aktů v přenesené pravomoci rovněž zajistit přijetí
určitých doprovodných technických opatření s cílem
přispět k dosažení cílů plánu, zejména co se týče
ochrany nedospělých ryb nebo ryb ve tření. Až do doby, než bude
provedena revize nařízení Rady (ES) č. 2187/2005[20], by se mělo počítat s tím, že je-li to nezbytné pro
dosažení cílů plánu, mohou se taková opatření odchýlit od
určitých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení.
(18)     Za účelem včasného a
přiměřeného přizpůsobení se technickému a
vědeckému pokroku, zajištění flexibility a umožnění rozvoje
určitých opatření by na Komisi měla být přenesena pravomoc
přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování
Evropské unie, pokud jde o doplnění tohoto nařízení o nápravná
opatření týkající se platýse evropského, platýse bradavičnatého,
pakambaly velké a pakambaly východoatlantské, provádění povinnosti vykládky
a technických opatření. Je obzvláště důležité, aby Komise
během přípravných prací prováděla náležité konzultace,
včetně konzultací s odborníky. Při přípravě a
vypracování aktů ve svěřené pravomoci by Komise měla
zajistit souběžné, včasné a řádné předávání
příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(19)     Podle článku 18
nařízení (EU) č. 1380/2013, pokud byla Komisi svěřena
pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se
některých opatření pro zachování zdrojů, jak je stanoveno
v plánu, členské státy s přímým zájmem na řízení
v oblasti rybolovu v Baltském moři by měly mít možnost
předložit společná doporučení týkající se těchto
opatření, aby tato opatření byla řádně vypracována tak, aby
odpovídala zvláštnostem Baltského moře a rybolovu v něm. Jak
vyžaduje čl. 18 odst. 1 uvedeného nařízení, měla by být
stanovena lhůta k předkládání těchto doporučení.
(20)     Aby byl zajištěn soulad
s opatřeními stanovenými v tomto nařízení, měla by být
kromě opatření, která stanoví nařízení Rady (ES) č.
1224/2009[21], přijata ještě zvláštní kontrolní opatření.
(21)     Vzhledem ke skutečnosti,
že Baltské moře je poměrně malá rybolovná oblast, ve které se
pohybují především malá plavidla, jejichž rybářské výjezdy jsou
krátké, povinnost předchozího oznámení podle článku 17 nařízení
(ES) č. 1224/2009 by se měla rozšířit na všechna plavidla o
celkové délce osm metrů nebo větší a předchozí oznámení by
mělo být předloženo hodinu před odhadovaným časem vplutí do
přístavu. Vezmeme-li však v úvahu výsledek rybářských
výjezdů, které se týkají velmi malého množství ryb z dotčených
populací, a s nimi související administrativní zátěž spojenou
s předchozím oznamováním, je vhodné stanovit jako prahovou hodnotu
pro tato předchozí oznámení, jestliže je na plavidle uchováváno
nejméně 300 kg tresky obecné nebo dvě tuny ryb z pelagických
populací.
(22)     Měly být stanoveny
prahové hodnoty pro populace tresky obecné, sledě obecného a šprota
obecného, které rybářské plavidlo musí v souladu s článkem
43 nařízení (ES) č. 1224/2009 vyložit v určeném
přístavu nebo na určeném místě poblíž pobřeží.
Při určování těchto přístavů nebo míst poblíž pobřeží
musí členské státy navíc uplatnit kritéria stanovená v čl. 43
odst. 5 uvedeného nařízení, a to tak, aby zajistily účinnou kontrolu
populací, na něž se vztahuje toto nařízení.
(23)     Podle čl. 10 odst. 3
nařízení (EU) č. 1380/2013 by měla být stanovena opatření,
podle nichž by Komise pravidelně hodnotila přiměřenost a
účinnost uplatňování tohoto nařízení. Toto hodnocení by se
mělo řídit srovnávacím hodnocením dotčených populací, které
provádí ICES a které by mělo být jeho základem.
(24)     Podle čl. 9 odst. 4
nařízení (EU) č. 1380/2013 by před předložením návrhu plánu
mělo být provedeno řádné posouzení jeho hospodářského a
společenského dopadu[22].
(25)     Co se týče časového
rámce, očekává se, že u dotčených populací by mělo být dosaženo
maximálního udržitelného výnosu do roku 2015. Od té doby by měl být dále
udržován.
(26)     Jelikož neexistuje režim
intenzity rybolovu, je nezbytné vypustit konkrétní pravidla týkající se
zvláštních povolení k rybolovu a náhrady plavidel nebo motorů platná
v Rižském zálivu. Nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 by mělo
být odpovídajícím způsobem změněno.
(27)     Nařízení Rady (ES)
č. 1098/2007[23] by mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se zavádí víceletý
plán (dále jen „plán“) pro následující populace (dále jen „dotčené
populace“) ve vodách Unie v Baltském moři a pro rybolov využívající
dotčené populace:
a) treska obecná (Gadus morhua)
v subdivizích ICES 22–24 (treska obecná v západní části
Baltského moře);
b) treska obecná (Gadus morhua)
v subdivizích ICES 25–32 (treska obecná ve východní části Baltského
moře);
c) sleď obecný (Clupea harengus)
v subdivizích ICES 25, 26, 27, 28.2, 29 a 32 (sleď obecný
ve střední části Baltského moře);
d) sleď obecný (Clupea harengus)
v subdivizi ICES 28.1 (sleď obecný v Rižském zálivu);
e) sleď obecný (Clupea harengus)
v subdivizi ICES 30 (sleď obecný v Botnickém moři);
f) sleď obecný (Clupea harengus)
v subdivizi ICES 31 (sleď obecný v Botnickém zálivu);
g) sleď obecný (Clupea harengus)
v divizi ICES IIIa a v subdivizích ICES 22–24 (sleď obecný
v západní části Baltského moře);
h) šprot obecný (Sprattus sprattus)
v subdivizích ICES 22–32.
2. Plán se vztahuje i na platýse evropského,
platýse bradavičnatého, pakambalu velkou a pakambalu východoatlantskou v
subdivizích ICES 22–32 ulovené při rybolovu dotčených populací.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se
kromě definic uvedených v článku 4 nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013, článku 4 nařízení Rady (ES)
č. 1224/2009 a článku 2 nařízení Rady (ES) č. 2187/2005
použijí tyto definice:
a) „pelagickými populacemi“ se rozumí populace
uvedené v čl. 1 písm. c) až h) tohoto nařízení a jakákoli jejich
kombinace;
b) „vězencovou sítí“ se rozumí velké
sítě, ukotvené, připevněné na kůlech nebo
příležitostně plovoucí, směrem k hladině otevřené a
vybavené různými druhy naháněcích a zádržných systémů, které
jsou obvykle rozděleny na jednotlivé komory uzavřené směrem ke
dnu síťovinou;
c) „vršemi a koši“ se rozumí malé pasti
určené k lovu korýšů nebo ryb, které mají tvar klece nebo koše
vyrobeného z různých materiálů, jež se kladou na mořské
dno, samostatně nebo v řadách. Lany (řady bójí) jsou
připojeny k bójím na hladině, které vyznačují jejich
polohu, a mají jeden nebo více otvorů nebo vstupů;
d) „dotčenými členskými státy“ se
rozumí Dánsko, Estonsko, Finsko, Německo, Lotyšsko, Litva, Polsko a
Švédsko.
KAPITOLA II
CÍLE A ÚKOLY
Článek 3
Cíle
1. Úkolem plánu je přispět
k cílům společné rybářské politiky uvedeným
v článku 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, zejména:
a)           dosažení a zachování maximálního
udržitelného výnosu u dotčených populací a
b)           zajištění zachování populací
platýse evropského, pakambaly východoatlantské, platýse bradavičnatého a
pakambaly velké v souladu s přístupem předběžné
opatrnosti.
2. Cílem plánu je přispět
k provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1
nařízení (EU) č. 1380/2013 u dotčených populací a u platýse
evropského.
Článek 4
Cílové
hodnoty
1. Do roku 2015 musí být dosaženo cílových
hodnot úmrtnosti způsobené rybolovem, které musí být u dotčených
populací nadále zachovávány v následujících rozmezích:
 Populace || Cílové rozmezí úmrtnosti způsobené rybolovem
 Treska obecná v západní části Baltského moře || 0,23–0,29
 Treska obecná ve východní části Baltského moře || 0,41–0,51
 Sleď obecný ve střední části Baltského moře || 0,23–0,29
 Sleď obecný v Rižském zálivu || 0,32–0,39
 Sleď obecný v Botnickém moři || 0,13–0,17
 Sleď obecný v Botnickém zálivu || není stanoveno
 Sleď obecný v západní části Baltského moře || 0,25–0,31
 Šprot obecný v Baltském moři || 0,26–0,32
2. Rybolovná práva se podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU)
č. 1380/2013 stanoví v souladu s cíli stanovenými
v odstavci 1.
KAPITOLA III
REFERENČNÍ BODY PRO ZACHOVÁNÍ ZDROJŮ
Článek 5
Minimální
úrovně biomasy reprodukující se populace
1. Referenční body pro zachování
zdrojů vyjádřené jako minimální úroveň biomasy reprodukující se
populace, která odpovídá plné reprodukční kapacitě, je u
dotčených populací následující:
               Populace ||               Minimální úrovně biomasy reprodukující se populace (v tunách)
               Treska obecná v západní části Baltského moře ||               36 400
               Treska obecná ve východní části Baltského moře ||               88 200
               Sleď obecný ve střední části Baltského moře ||               600 000
               Sleď obecný v Rižském zálivu ||               nejsou stanoveny
               Sleď obecný v Botnickém moři ||               nejsou stanoveny
               Sleď obecný v Botnickém zálivu ||               nejsou stanoveny
               Sleď obecný v západní části Baltského moře ||               110 000
               Šprot obecný v Baltském moři ||               570 000
2. Je-li úroveň biomasy reprodukující se
populace dotčené populace za určitý rok nižší, než minimální
úroveň biomasy reprodukující se populace stanovená v odstavci 1, jsou
přijata nápravná opatření, která zajistí rychlý návrat dotčené
populace na preventivní úroveň. Odchylně od čl. 4 odst. 2 tohoto
nařízení a v souladu s čl. 16 odst. 4 nařízení (EU)
č. 1380/2013 se zejména rybolovná práva stanoví na úrovni nižší, než
je úroveň, na jejímž základě je stanoveno rozmezí cílové úmrtnosti
ryb způsobené rybolovem stanovené v čl. 4 odst. 1. Nápravná
opatření mohou v případě potřeby zahrnovat rovněž
předložení legislativních návrhů ze strany Komise a naléhavá
opatření přijatá Komisí podle článku 12 nařízení (EU)
č. 1380/2013.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ OPATŘENÍ PRO ZACHOVÁNÍ platýse
evropského, platýse bradavičnatého, pakambalY velkÉ a pakambalY
východoatlantské
Článek 6
Opatření
v případě ohrožení platýse evropského, platýse
bradavičnatého, pakambaly velké a pakambaly východoatlantské
1. Konstatuje-li vědecké poradenství, že
zachování kterékoli populace platýse evropského, platýse bradavičnatého,
pakambaly velké a pakambaly východoatlantské v Baltském moři je
ohroženo, je Komisi svěřena pravomoc přijmout v souladu
s článkem 15 akty v přenesené pravomoci týkající se
zvláštních opatření pro zachování ohrožené populace a kterékoli z následujících
skutečností:
c)           a)       přizpůsobení
rybolovné kapacity a intenzity rybolovu;
d)           b)       technických opatření
včetně
1)      vlastností lovného zařízení, zejména
velikosti ok, síly vlákna, velikosti zařízení;
2)      používání lovného zařízení, zejména
doby ponoření, hloubky, v níž se zařízení používá;
3)      zákazu nebo omezení rybolovu
v určitých oblastech;
4)      zákazu nebo omezení rybolovu
v určitých obdobích;
5)      minimální referenční velikosti pro
zachování zdrojů.
2. Účelem opatření uvedených
v odstavci 1 je dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 1 písm.
b) na základě vědeckého poradenství.
3. Dotčené členské státy mohou podle
čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 předkládat
společná doporučení konkrétních opatření pro zachování
zdrojů, jak je uvedeno v odstavci 1.
KAPITOLA V
POVINNOST VYKLÁDKY
Článek 7
Odchylka
pro vězencové sítě, vrše a koše
Odchylně od čl. 15 odst. 1
nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na
dotčené populace a na platýse evropského, pokud jsou ryby uloveny
následujícím zařízením: vězencovými sítěmi, vršemi a koši.
Článek 8
Provádění
povinnosti vykládky
1. Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15,
pokud jde o:
a) seznam druhů, jejichž rybolov je
zakázán, pro účely výjimky z povinnosti vykládky stanovené
v čl. 15 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013;
b) výjimky
z povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 4 písm. b)
nařízení (EU) č. 1380/2013 pro druhy, u kterých vědecké
podklady prokazují vysokou míru přežití, přičemž se
zohledňují charakteristiky lovného zařízení, rybolovných postupů
a ekosystému, a
c) výjimky de minimis
uvedené v čl. 15 odst. 4 písm. c) nařízení (EU) č.
1380/2013.
2. Účelem opatření uvedených
v odstavci 1 je dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 2 a tato
opatření vychází z případného vědeckého poradenství. Výjimky
de minimis musí být v souladu s čl. 15 odst. 5 písm. c)
nařízení (EU) č. 1380/2013.
3. Dotčené členské státy mohou k
opatřením uvedeným v odstavci 1 předkládat společná
doporučení podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013.

KAPITOLA VI
TECHNICKÁ OPATŘENÍ
Článek 9
Rámec
technických opatření
1. Komisi je svěřena pravomoc
přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15,
pokud jde o následující technická opatření:
a) specifikace vlastností lovných
zařízení a pravidla týkající se jejich používání;
b) specifikace úprav nebo doplňkových
lovných zařízení;
c) omezení nebo zákaz používání určitých
lovných zařízení a provádění rybolovných činností v
určitých oblastech nebo obdobích;
d) minimální referenční velikosti pro
zachování zdrojů u všech populací, na něž se vztahuje toto
nařízení.
2. Cílem opatření uvedených
v odstavci 1 je dosažení cílů stanovených v článku 3, a
zejména ochrana nedospělých ryb nebo ryb ve tření.
3. Akty v přenesené
pravomoci uvedené v odstavci 1 se mohou odchýlit od následujících
ustanovení nařízení (ES) č. 2187/2005 v případě, že je
to nezbytné k dosažení cílů uvedených v odstavci 2:
a) specifikace cílových druhů a velikostí ok
stanovených v přílohách II a III uvedených v článcích 3 a 4
nařízení (ES) č. 2187/2005;
b) struktury, vlastnosti a pravidla, jimiž se
řídí používání aktivních zařízení uvedených v čl. 5 odst.
2, 3 a 4 a v článku 6 uvedeného nařízení;
c) struktury, vlastnosti a pravidla, jimiž se
řídí používání pasivních zařízení uvedených v článku 8;
d) souřadnice zakázaných oblastí a období
uplatňování zákazu stanovené v článku 16 uvedeného
nařízení;
e) druhy, zeměpisné oblasti a období
platnosti omezení lovu některých populací stanovená v čl. 18a
odst. 1 uvedeného nařízení a technické podrobnosti odchylky stanovené
v čl. 18a odst. 2 uvedeného nařízení;
f) zákaz vlečných sítí v Rižském zálivu
stanovený v článku 22 uvedeného nařízení.
4. Dotčené členské státy
mohou k opatřením uvedeným v odstavci 1 předkládat společná
doporučení podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013.

KAPITOLA VII
REGIONALIZACE
Článek 10
Regionální
spolupráce
1. Na opatření uvedená v této
kapitole se použije čl. 18 odst. 1 až 6 nařízení (EU)
č. 1380/2013.
2. Dotčené členské státy mohou
v následujících lhůtách předkládat společná doporučení
podle čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013:
a)         opatření stanovená v čl. 6 odst. 1 a
týkající se daného kalendářního roku nejpozději do 1. září
předchozího roku;
b)         opatření stanovená
v čl. 8 odst. 1 a čl. 9 odst. 1 poprvé nejpozději šest
měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a poté šest
měsíců po každém předložení hodnocení plánu podle článku
14.
KAPITOLA VIII
KONTROLA A PROSAZOVÁNÍ
Článek 11
Vztah
k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009
Nestanoví-li tato kapitola jinak, použijí se kromě
kontrolních opatření stanovených v nařízení Rady (ES)
č. 1224/2009 kontrolní opatření stanovená v této kapitole.
Článek 12
Předchozí
oznámení
1. Odchylně od čl. 17 odst. 1
nařízení (ES) č. 1224/2009 se povinnost předchozího oznámení
stanovená v uvedeném článku použije na velitele rybářských
plavidel Unie o celkové délce osm metrů nebo větší, která uchovávají
na palubě nejméně 300 kg tresky obecné nebo dvě tuny ryb
z pelagických populací.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1
nařízení (ES) č. 1224/2009 musí být lhůta pro předchozí
oznámení stanovená v uvedeném článku nejméně jednu hodinu
před odhadovaným časem vplutí do přístavu.
Článek 13
Určené přístavy
Prahová živá hmotnost druhu, na který se
vztahuje víceletý plán, při jejímž překročení je rybářské
plavidlo povinno vyložit své úlovky v určeném přístavu nebo na
určeném místě poblíž pobřeží, jak je stanoveno
v článku 43 nařízení (ES) č. 1224/2009, je:
a) 750 kg tresky obecné;
b) 5 tun ryb z pelagických populací.
KAPITOLA IX
NÁVAZNÁ OPATŘENÍ
Článek 14
Hodnocení
plánu
Šest let po vstupu tohoto plánu
v platnost a poté každých dalších šest let Komise zajistí hodnocení dopadu
tohoto plánu na populace, na něž se vztahuje toto nařízení, a na
rybolov využívající tyto populace, zejména s cílem zohlednit změny ve
vědeckém poradenství. Výsledky těchto hodnocení předloží Komise
Evropskému parlamentu a Radě.
KAPITOLA X
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 15
Výkon
přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v
tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci uvedené v článcích 6, 8 a 9 je Komisi
svěřena na dobu neurčitou ode dne vstupu tohoto nařízení v
platnost.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou
přenesení pravomoci uvedené v článcích 6, 8 a 9 kdykoli zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm
blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po
zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie
nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká
se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému
parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle
článků 6, 8 a 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti
němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě
dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud
Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi
o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo
Rady se tato lhůta prodlouží o 2 měsíce.
KAPITOLA XI
ZMĚNY
Článek 16
Změny
nařízení Rady (ES) č. 2187/2005
Články 20 a 21 nařízení (ES) č. 2187/2005
se zrušují.
KAPITOLA XII
ZRUŠENÍ
Článek 17
Zrušení
nařízení Rady (ES) č. 1098/2007
Nařízení (ES) č. 1098/2007 se
zrušuje. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto
nařízení.

KAPITOLA XIII
Závěrečná ustanovení
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna
2015.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               http://www.ices.dk/aboutus/aboutus.asp
[2]               Nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 ze dne 18.
září 2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v
Baltském moři a lov těchto populací, mění nařízení (EHS)
č. 2847/93 a ruší nařízení (ES) č. 779/97 (Úř. věst. L
248, 22. 9. 2007).
[3]               Rozhodnutí Komise ze dne 26. srpna 2005, kterým se
zřizuje Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství
(2005/629/ES).
[4]               Zpráva ze zasedání odborné skupiny VTVHR: Vícedruhové
plány řízení pro Baltské moře (VTVHR-12-06).
[5]               Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22.
[6]               MRAG, září 2009: Hospodářské a
společenské dopady navrhovaných scénářů víceletého plánu
řízení pelagického rybolovu v Baltském moři, FISH/2006/09
— Lot 4.
[7]               Zpráva podskupiny pro cíle a strategii řízení
(VTVHR SGMOS 10-06). Část e) Hodnocení víceletého plánu pro tresku obecnou
v Baltském moři.
[8]               Zpráva ze zasedání odborné skupiny VTVHR: Posouzení dopadu
víceletých plánů pro tresku obecnou v Baltském moři (VTVHR
11-05).
[9]               Rada
Evropské unie, dokument 16684/11 ADD 1, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16684-ad01.en11.pdf.
[10]             Zpráva ze zasedání odborné skupiny VTHVR: Vymezení rozsahu
posouzení dopadu baltických víceletých vícedruhových plánů a plánů
tresky obecné v oblasti Kattegat, v Severním moři,
v západním Skotsku a v Irském moři. (VTHVR-12-05).
[11]             Zpráva ze semináře o integrovaném/vícedruhovém
poradenství pro rybolov v Baltském moři (WKMULTBAL), 6.–8. března
2012, Charlottenlund, Dánsko, ICES CM 2012/ACOM:43.
[12]             Zpráva ze zasedání odborné skupiny VTHVR: Vícedruhové
plány řízení pro Baltské moře (VTHVR-12-06).
[13]             http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/pech/dv/taskfor/taskforce.pdf
[14]             Úř. věst. C , , s. .
[15]             Úř. věst. C , , s. .
[16]             Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 3.
[17]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o
změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č.
1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č.
639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013,
s. 22).
[18]             Nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 ze dne 18.
září 2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v
Baltském moři a lov těchto populací, mění nařízení (EHS)
č. 2847/93 a ruší nařízení (ES) č. 779/97 (Úř. věst. L
248, 22. 9. 2007, s. 1).
[19]             Technické služby ICES,
září 2014 http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/Special%20Requests/EU_Fmsy_range_for_Baltic_cod_and_pelagic_stocks.pdf
[20]             Nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 ze dne 21.
prosince 2005, kterým se stanoví technická opatření pro zachování
rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a
Øresundu, mění nařízení (ES) č. 1434/98 a zrušuje nařízení
(ES) č. 88/98 (Úř. věst. L 349, 31.12.2005, s. 1).
[21]             Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne
20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství
k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
(Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1).
[22]             Posouzení dopadu zveřejněné… (bude
doplněno).
[23]             Nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 ze dne 18.
září 2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v
Baltském moři a lov těchto populací, mění nařízení (EHS)
č. 2847/93 a ruší nařízení (ES) č. 779/97 (Úř. věst. L
248, 22. 9. 2007, s. 1).