				|

		52014PC0221

			Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zřizuje evropská platforma pro posílení spolupráce při předcházení nehlášené práci a odrazování od ní /* COM/2014/0221 final - 2014/0124 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Na úrovni EU je nehlášená práce definována
jako „jakákoliv placená činnost, která je zákonná, pokud jde o její
povahu, avšak není ohlášená orgánům veřejné moci,
s přihlédnutím k rozdílům v systému regulace členských
států“[1].
Skutečnost, že nehlášená práce se
nesleduje ani neregistruje a ve vnitrostátních právních předpisech je
definována rozdílně, ztěžuje získání spolehlivých odhadů,
nakolik je v jednotlivých členských státech rozšířena. Odhady
nehlášené práce se tak výrazně liší[2].
Podle nejnovějšího průzkumu
Eurobarometr[3]
z roku 2013[4]
připouštěla jen 4 % dotázaných, že vykonávají nehlášenou práci.
Avšak 11 % dotázaných připustilo, že v předchozím roce
nakoupili zboží nebo služby, o nichž se mají dobrý důvod domnívat, že jsou
spojeny s nehlášenou prací. V rámci EU existují značné rozdíly.
Výskyt nehlášené práce a opatření k jejímu řešení jsou
analyzovány v kapitole „Nehlášená práce: nejnovější vývoj“
v přehledu zaměstnanosti a sociálního vývoje v Evropě
v roce 2013[5].
Nehlášená práce má značné rozpočtové
důsledky, neboť snižuje daňové příjmy a příjmy
sociálního zabezpečení. Má negativní dopady na zaměstnanost,
produktivitu a pracovní podmínky, rozvoj dovedností a celoživotní učení.
Jejím důsledkem jsou nižší nároky na důchod a horší přístup ke
zdravotní péči. Zapříčiňuje nekalou soutěž mezi
podniky. Přechod od neformální a nehlášené práce k řádnému
zaměstnávání může rovněž přispět k dosažení cíle v oblasti
zaměstnanosti v rámci strategie Evropa 2020[6].
Úzce souvisejícím jevem je falešně
hlášená práce nebo nepravá samostatná výdělečná činnost,
k níž dochází v případě, že pracovník je formálně
hlášen jako osoba samostatně výdělečně činná na
základě zakázky na služby, ale práce, kterou vykonává, splňuje
všechna kritéria, která se ve vnitrostátních právních předpisech a
v praxi používají k charakterizování zaměstnaneckého vztahu.
Nepravá samostatná výdělečná činnost má negativní důsledky,
pokud jde o zdraví a bezpečnost, sociální zabezpečení dotčených
pracovníků i o daňové příjmy, obvykle ale méně škodlivé než
nehlášená práce.
Ve sdělení „Na cestě
k hospodářské obnově vedoucí k intenzivnímu růstu
pracovních míst“[7]
Komise zdůraznila, že posilování intenzivního růstu pracovních míst
vyžaduje politiky zaměstnanosti, které vytváří příznivé podmínky
pro tvorbu pracovních míst, a že přeměna neformální nebo nehlášené
práce na řádné zaměstnání by mohla mít pozitivní dopad na poptávku po
pracovní síle.
Hlavní směr politiky zaměstnanosti
č. 7 „zvyšování účasti žen a mužů na trhu práce, omezování
strukturální nezaměstnanosti a prosazování kvality pracovních míst“[8] tak nabádá členské
státy, aby zintenzívnily sociální dialog a řešily problém segmentace trhu
práce opatřeními, která se zaměří na zaměstnání
s nejistými pracovními podmínkami, na podzaměstnanost a na nehlášenou
práci.
V doporučeních pro jednotlivé
země z let 2012 a 2013[9]
obdrželo několik členských států doporučení ohledně
boje proti nehlášené práci, stínové ekonomice a daňovým únikům a/nebo
ohledně dodržování daňových předpisů.
Evropský parlament v zájmu boje proti
nehlášené práci vyzval ve svém usnesení ze dne 14. ledna 2014
k větší spolupráci a k posílení inspektorátů práce[10].
Nová směrnice o vysílání pracovníků
týkající se prosazování přispěje k lepšímu řešení
podvodů a zneužívání a některých forem nehlášené práce.
Hlavní zodpovědnost za řešení
nehlášené práce mají členské státy. Boj proti nehlášené práci spočívá
většinou na třech druzích donucovacích orgánů: a) inspektorátech
práce, které se zabývají zneužívajícím chováním, pokud jde o pracovní podmínky
a/nebo zdravotní a bezpečnostní normy, b) inspektorátech sociálního
zabezpečení, které bojují proti podvodům v oblasti
příspěvků na sociální pojištění, a c) daňových
orgánech, které se zabývají daňovými úniky. V některých
členských státech se na těchto úkolech podílejí i sociální
partneři[11].
V některých členských státech jsou navíc zapojeny i celní
orgány, migrační orgány, policie a úřad veřejného žalobce. Bylo
však zjištěno, že spolupráce mezi těmito různými orgány na
vnitrostátní úrovni není v některých případech tak strukturovaná
nebo účinná, jak by bylo třeba.
Vzhledem k tomu, že stanovení
rozměrů nehlášené práce je stále velkým problémem, je obtížnější
vypracovat cílené politiky a zlepšit kontrolní postupy pro předcházení
nehlášené práci, její omezování nebo alespoň sledování výskytu nehlášené
práce. Řešení společné výzvy, které vlády při omezování
nehlášené práce a zajišťování podmínek pro důstojnou práci pro
nehlášené pracovníky čelí, vyžaduje koordinovanější kroky ze strany vlád
a veřejných institucí. Je třeba provádět politiky, které
současně omezí motivaci zaměstnavatelů k využívání
nehlášené práce a pracovníků k vykonávání těchto činností.
Nehlášená práce se může vyskytovat
v řadě odvětví. Odvětvím, které je nehlášenou prací
nejčastěji nadměrně zasaženo, je stavebnictví[12]. Mezi další
odvětví patří služby pro domácnost, kam spadají úklidové služby
v domácnosti i péče o děti a seniory, osobní služby, soukromá
bezpečnost, průmyslový úklid, zemědělství a odvětví
hotelů, restaurací a cateringu.
 S nehlášenou prací se lze setkat na
mnoha pracovištích a u pracovníků s různým profilem a
původem. V důsledku této různorodosti je nehlášenou práci
velmi obtížné uchopit a požadovat konkrétní strategie.
Předcházení nehlášené práci a odrazování
od ní přispívá k lepšímu prosazování právních předpisů EU a
vnitrostátních právních předpisů, a to zejména v oblasti
zaměstnanosti, pracovního práva, zdraví a bezpečnosti a koordinace
vnitrostátních systémů sociálního zabezpečení. Vzhledem k tomu,
že problémy jsou členským státům společné a že nehlášená práce
má často přeshraniční rozměr, mohou hrát kroky na úrovni EU
důležitou úlohu tím, že se při předcházení nehlášené práci a
odrazování od ní posílí spolupráce mezi donucovacími orgány v
rámci jednotlivých členských států i mezi těmito orgány
různých států. V současné době neexistuje žádný
formální mechanismus pro všechny příslušné orgány z členských
států k řešení problémů spojených
s přeshraničními aspekty nehlášené práce.
Kroky na úrovni EU by tak členským
státům pomohly řešit nehlášenou práci účinněji a
efektivněji. Pozitivně a konstruktivně by přispěly i
k řešení problémů spojených s pracovní mobilitou na úrovni
EU, přičemž by zůstal zachován volný pohyb pracovníků coby
jedna ze základních svobod EU.
Na úrovni EU, kde je s nehlášenou prací
spojena činnost několika výborů nebo pracovních skupin, již
spolupráce mezi vnitrostátními donucovacími orgány probíhá. Dochází k tomu však
příležitostně a v omezeném rozsahu: Výbor vrchních inspektorů
práce (SLIC) se zabývá nehlášenou prací z hlediska zdraví a
bezpečnosti na pracovišti, Výbor odborníků pro vysílání
pracovníků se zabývá nehlášenou prací v souvislosti s obcházením
pravidel pro vysílání pracovníků, Výbor pro zaměstnanost (EMCO)
projednává dopad politiky zaměstnanosti na nehlášenou práci, Správní
komise pro koordinaci sociálního zabezpečení sleduje pochybení a podvody
v rámci koordinace sociálního zabezpečení a cílem pracovní skupiny
pro správní spolupráci v oblasti přímých daní je usnadnit v uvedené oblasti
výměnu informací, zkušeností a dobré praxe.
Kromě toho docházelo k užitečné
výměně zkušeností, a to buď v oblasti Programu vzájemného
učení coby součásti evropské strategie zaměstnanosti, nebo
v rámci vícestranných projektů[13],
což svědčí o tom, že členské státy mají zájem o spolupráci
při řešení problematiky nehlášené práce. Členské státy
rovněž uskutečnily vícestranné projekty zaměřené na
určité aspekty nehlášené práce a uzavřely dvoustranné dohody. Platforma
nebude bránit uplatňování dvoustranných dohod či ujednání týkajících
se správní spolupráce.
Zkušenost však ukazuje, že se těchto
aktivit neúčastní všechny členské státy. Členské státy nemají
povinnost se na takové dobrovolné vícestranné spolupráci podílet a neexistuje
ani mechanismus, jak nařídit účast v případě, že je
podle názoru ostatních členských států nezbytná. Spolupráce na úrovni
EU je tak stále nesoustavná jak z hlediska zapojení členských
států, tak z hlediska řešených problémů.
Výskyt společných problémů, s nimiž
se potýkají příslušné donucovací orgány napříč členskými
státy, je pro ně dalším podnětem ke spolupráci v této oblasti. Orgány
inspekce narážejí v přeshraničních situacích na obtíže, zejména
mají-li být zjištěny nebo postihovány případy nehlášené práce,
neboť jejich tradiční mechanismy jsou určeny zejména
k řešení domácích aspektů nehlášené práce. Kontrola povahy
a/nebo podmínek zaměstnaneckých vztahů migrujících pracovníků
může být obtížná vzhledem k problémům s komunikací,
nedostatečné znalosti pravidel nebo přítomnosti organizovaných sítí
působících na okraji zákona, které často využívají složité právní
konstrukce, jejichž součástí bývají agentury nebo prostředníci se
sídlem v několika členských státech, a které někdy
využívají nepravé samostatné výdělečné činnosti. Mnoho
členských států se potýká s problémy při zajišťování
náležité komunikace a spolupráce mezi různými donucovacími orgány v
rámci členských států a v přeshraničním kontextu.

Kromě toho se všeobecně soudí, že
přílišné zdanění nebo regulace práce mohou výskyt nehlášené práce
zvýšit a že účinné mohou být nerepresivní způsoby, jak
přesvědčit zaměstnavatele, aby práci hlásili a
vyhověli právním předpisům.
Přestože všechny členské státy
obecně vzato souhlasí s nutností předcházet nehlášené práci a
odrazovat od ní, v praxi mohou být způsoby a míra oddanosti tomuto
cíli různé, což by mohlo vést k tomu, že nehlášená práce má nízkou
politickou prioritu a její řešení není pociťováno jako naléhavé.
Ve sdělení „Na cestě
k hospodářské obnově vedoucí k intenzivnímu růstu
pracovních míst“ byla proto zdůrazněna nutnost zlepšit spolupráci
mezi členskými státy a bylo oznámeno zahájení konzultací ohledně
zřízení platformy EU mezi inspektoráty práce a dalšími donucovacími orgány
za účelem boje proti nehlášené práci, jejímž cílem by bylo zlepšit
spolupráci, sdílet osvědčené postupy a stanovit společné zásady inspekcí.

2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Tento návrh vychází z různých studií
a konzultací, které byly provedeny v nedávné době.
V roce 2010 byla vypracována studie
proveditelnosti[14]
týkající se zřízení evropské platformy pro spolupráci mezi inspektoráty
práce a dalšími příslušnými monitorovacími a donucovacími orgány za
účelem předcházení nehlášené práci a boje proti ní. Studie
analyzovala stávající vnitrostátní institucionální rámce a politická
opatření, obtíže, na něž narážejí donucovací orgány na vnitrostátní a
mezinárodní úrovni, probíhající přeshraniční spolupráci a
osvědčené postupy a uvádí možnosti, jak může evropská platforma
předcházet nehlášené práci a bojovat proti ní.
Při přípravě této iniciativy
byl zapracován i zvláštní průzkum Eurobarometr[15] k nehlášené práci
a nedávná zpráva Eurofoundu o řešení nehlášené práce v členských
státech[16].
Zpráva Eurofoundu byla doprovázena aktualizovanou databází[17] opatření přijatých v letech 2008 až 2013. Databáze
obsahuje 186 případových studií ze všech členských států EU a
z kandidátských zemí. Databázi lze využít k vyhledávání opatření
podle země, druhu opatření, cílové skupiny a odvětví.
Konzultace se zúčastněnými stranami
byla provedena v rámci skupiny generálních ředitelů pro
pracovněprávní vztahy (DG IR), Výboru vrchních inspektorů práce
(SLIC) a Správní komise pro koordinaci sociálního zabezpečení. Zástupci členských
států obecně uznali přidanou hodnotu kroků na úrovni EU
zaměřených na předcházení nehlášené práce a odrazování od ní a
přivítali úmysl Komise více se zapojit do této oblasti politiky.
V první fázi konzultace[18] (od
4. července 2013 do 4. října 2013) byly shromážděny
názory evropských sociálních partnerů. Komise určila hlavní problémy
související s předcházením nehlášené práci a odrazováním od ní,
připomněla nedávné kroky Komise a představila cíle a možný obsah
iniciativy. Cílem konzultace bylo diskutovat s vedoucími pracovníky a
pracovní silou o možném zaměření kroků EU. Komise od nich
obdržela 15 odpovědí (2 společné odpovědi, 3 odpovědi od
zástupců pracovníků a 10 odpovědí od organizací
zaměstnavatelů). Sociální partneři souhlasili s celkovým
popisem problému a uvedli, že kroky na úrovni EU jsou odůvodněny
hlavním cílem, jímž je pomoci vnitrostátním orgánům, jako jsou
inspektoráty práce, orgány sociálního zabezpečení a daňové orgány,
předcházet nehlášené práci a odrazovat od ní. Sociální partneři se
obecně shodli na tom, že evropská platforma by mohla být vhodným nástrojem
k posílení spolupráce mezi členskými státy. Pohledy sociálních
partnerů však byly rozdílné.
Většina zástupců
zaměstnavatelů zastávala názor, že platforma by měla být
zřízena. Domnívali se však, že samostatná nová struktura není
zapotřebí. Místo toho by bylo možné zvážit takové varianty, jako je
vytvoření podskupiny ke stávající skupině nebo lepší koordinace
stávajících skupin. Všechny odbory a někteří zástupci
zaměstnavatelů upřednostňovali zřízení nového
nezávislého subjektu, aby se zajistilo, že budou zahrnuty všechny aspekty
nehlášené práce, k čemuž by při využívání stávajících struktur
nemohlo dojít. Pokud jde o účast v platformě, odbory a
někteří zástupci zaměstnavatelů zastávali názor, že tento
přístup by měl být pro členské státy povinný, zatímco
některé organizace zaměstnavatelů dávaly přednost
přístupu dobrovolnému. Sociální partneři podporovali cíl Komise, jímž
je představit iniciativu, ale nepřáli si zahájit jednání o této záležitosti.
Druhá fáze konzultace se sociálními partnery
probíhala od 30. ledna 2014 do 13. března 2014[19]. Při této
konzultaci Komise předložila přehled výsledků první fáze
konzultace a nastínila obsah plánované iniciativy. Cílem konzultace bylo získat
názory sociálních partnerů na obsah zamýšlené iniciativy na posílení
spolupráce mezi členskými státy při předcházení nehlášené práci
a odrazování od ní. Komise obdržela 16 odpovědí (jednu společnou
odpověď, 4 odpovědi od zástupců zaměstnanců a 11
odpovědí od organizací zaměstnavatelů). Sociální partneři
obecně podporovali opatření na úrovni EU k předcházení
nehlášené práci a odrazování od ní a zopakovali názory na cíle, rozsah,
úkoly/iniciativy, účast a podobu platformy vyjádřené v první
fázi konzultace. Objevily se nové prvky týkající se účasti sociálních
partnerů v platformě. Odbory a zástupci zaměstnavatelů
souhlasili s tím, že sociální partneři na úrovni EU,
meziodvětvoví i v odvětvích s vysokým výskytem nehlášené
práce, by měli být zapojeni do platformy jako pozorovatelé. Některé
odbory a někteří zástupci zaměstnavatelů navrhovali, aby
sociální partneři měli statut členů[20].
Posouzení dopadů obsahovalo několik
možností, jak posílit spolupráci v EU při předcházení nehlášené
práci a odrazování od ní. První zvažovanou možností bylo nepřijímat žádné
opatření nad rámec stávajících pracovních skupin a iniciativ. Byla
zvažována i možnost lépe koordinovat práci různých existujících pracovních
skupin a výborů.
Třetí možností bylo zřízení evropské
platformy pro posílení spolupráce EU při předcházení nehlášené práci
a odrazování od ní. Bylo zvažováno několik dílčích variant
zřízení platformy, například platforma s dobrovolným nebo
povinným členstvím a přenesení odpovědnosti za koordinaci kroků
členských států proti nehlášené práci na Eurofound. Byla zvažována možnost
vytvořit decentralizovanou agenturu odpovědnou za prosazování
právních předpisů EU a za boj proti nehlášené práci.
Analýza dospěla k závěru, že
preferovanou možností by bylo zřízení evropské platformy s povinným
členstvím. Platforma by umožnila zapojení všech příslušných
orgánů ze všech členských států do činností na úrovni EU a
pravidelnou a operativní spolupráci v této oblasti. Dílčí varianta
dobrovolné vícestranné spolupráce nebyla považována za příliš vhodné
řešení, neboť odmítnutí účasti některých členských
států by pro ambicióznější členské státy značně
snížilo význam spolupráce na úrovni EU. Povinná účast byla považována za
nezbytnou zvláště proto, že by nebylo možno dosáhnout v plném rozsahu
spolupráce na řešení přeshraničních aspektů nehlášené
práce, pokud by některé členské státy spolupracovaly (členské
státy, pro něž je řešení těchto aspektů prioritou, zejména
země určení) a jiné nikoli. Přeshraniční aspekty nehlášené
práce by rovněž mohly mít nepříznivý dopad na fungování jednotného
trhu, neboť zaměstnavatelé poskytující služby v jiných
členských státech, kteří využívají nehlášené pracovníky, by
působili nekalou soutěž. Tito zaměstnavatelé mohou poskytovat
levnější služby, neboť neplatí daně či neplní povinnosti
vyplývající například z předpisů ohledně zdraví a
bezpečnosti a pracovních podmínek.
S přihlédnutím k výše uvedeným
skutečnostem, zejména k potřebě zlepšit spolupráci
v rámci EU, k přeshraničním aspektům nehlášené práce a
k jejich dopadům na fungování jednotného trhu, musí být do posílené
spolupráce povinně zapojeny všechny členské státy, aby byly
řešeny všechny aspekty tohoto jevu.
Jiné možnosti by nezaručovaly zapojení
všech příslušných orgánů ze všech členských států,
omezovaly by spolupráci na výměnu osvědčených postupů nebo
by neumožňovaly vhodné řešení otázek týkajících se prosazování
právních předpisů, a nepodporovaly by tak celostní přístup,
který je k řešení tohoto problému nezbytný. Jiné možnosti by navíc
v menší míře přispívaly ke zviditelnění a upřednostnění
tohoto problému na úrovni EU.
Platforma svede dohromady různé
donucovací orgány ze všech členských států jakožto své členy.
Další zúčastněné strany, zejména sociální partneři na úrovni EU,
příslušné decentralizované agentury Unie, například Eurofound a
Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
(EU-OSHA), a mezinárodní organizace, jako je Mezinárodní organizace práce
(MOP), a zástupci států EHP budou mít statut pozorovatelů.
Platforma bude plnit řadu úkolů,
které budou vymezeny a prováděny na základě dohodnutých pracovních
programů. Prvním praktickým krokem této spolupráce by byla výměna
dobré praxe. Zlepšila by znalosti o daném jevu a vedla by k lepšímu
porozumění tomu, jak se nehlášená práce řeší a kdo jsou hlavní
aktéři ve členských státech. Za účelem co nejlepšího využití
této výměny na základě databáze Eurofound, by mohla být zřízena
databáze znalostí, která by mohla mimo jiné dále rozvíjet problematiku
prosazování právních předpisů a vést k vytvoření společných
pokynů a zásad. Předpokládá se, že platforma se postupně
přemění z fóra pro výměnu informací a dobré praxe na
propracovanější formu spolupráce tak, jak se bude vyvíjet vzájemná
důvěra a zkušenosti. Platforma by měla být schopna organizovat společná
školení a výměny pracovníků a koordinovat operativní akce,
včetně společných inspekcí a sdílení údajů.
Návrh posílí rozvoj, provádění, sledování
a hodnocení nástrojů a politik Unie (podpoří vysoce kvalitní a
udržitelnou zaměstnanost, zaručí odpovídající a důstojnou
sociální ochranu, bude bojovat proti sociálnímu vyloučení a chudobě a
zlepší pracovní podmínky) a příslušných právních předpisů a
v součinnosti s různými zúčastněnými stranami
bude prosazovat tvorbu politiky na základě důkazů a sociální
pokrok.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
3.1.        Právní
základ
EU je oprávněna jednat v oblasti
nehlášené práce na základě článků SFEU o sociální politice.
Zejména článek 151 SFEU stanoví, že Unie a členské státy „mají
za cíl podporu zaměstnanosti, zlepšování životních a pracovních podmínek
[…], přiměřenou sociální ochranu […] za účelem trvale
vysoké zaměstnanosti a boj proti vyloučením“. Článek 153 SFEU
uvádí seznam oblastí, v nichž Unie podporuje a doplňuje
činnost členských států, mezi něž patří pracovní
podmínky, zapojení osob vyloučených z trhu pracovních
příležitostí a boj proti sociálnímu vyloučení.
Základem návrhu na posílenou spolupráci EU
při předcházení nehlášené práci a odrazování od ní je čl. 153
odst. 2 písm. a) SFEU, který umožňuje Evropskému parlamentu a
Radě přijímat opatření určená k podpoře
spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím podnětů,
které mají za cíl zlepšování znalostí, rozvoj výměny informací a
osvědčených zkušeností, podporu inovačních přístupů a
vyhodnocování zkušeností, s vyloučením harmonizace právních
předpisů členských států.
Hlavním cílem, jehož má být touto iniciativou
dosaženo, je podpora zaměstnanosti a zlepšování pracovních podmínek
(článek 151 SFEU). S přihlédnutím ke skutečnosti, že boj
proti nehlášené práci vedou v různých členských státech
různé druhy donucovacích orgánů (jak je vysvětleno
v kapitole 1), je nezbytné, aby tato iniciativa byla rozšířena na
všechny vnitrostátní orgány, včetně těch, které nebudou vyvíjet
činnost v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti, ale
jsou rovněž zodpovědné za odrazování od nehlášené práce a za
předcházení nehlášené práci nebo v této souvislosti hrají
určitou úlohu, jako jsou daňové, migrační a celní orgány.
3.2.        Zásada
subsidiarity a proporcionality
Vzhledem k tomu, že článek
předpokládá pro schválení iniciativy řádný legislativní postup, je
zvolený právní nástroj – rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady –
nejvhodnější.
Ačkoli hlavní pravomoci
k řešení problému nehlášené práce náležejí členským státům,
problémy jako negativní dopad nehlášené práce na hospodářství a na
společnost, obtíže při řešení přeshraničních forem
nehlášené práce, vyváženost mezi vhodnou mírou zdanění / regulace a
potřebou nemotivovat zaměstnavatele, aby se uchylovali
k nehlášené práci, a nedostatečná spolupráce mezi různými
donucovacími orgány jsou všem členským státům společné. Kroky EU
posilující spolupráci na úrovni EU by podpořily úsilí členských
států při předcházení nehlášené práci a odrazování od ní,
neboť by toto úsilí bylo díky nim účinnější a účelnější.
Kroky členských států tak získávají na hodnotě. Vnitrostátní
donucovací orgány jsou skutečně tou nejvhodnější úrovní k
řešení problémů spojených s nehlášenou prací.
Přeshraniční aspekty lze navíc lépe řešit na úrovni EU. Návrh je
tedy v souladu se zásadou subsidiarity.
Návrh je v souladu se zásadou proporcionality,
neboť se jedná o opatření, jehož cílem je podpořit spolupráci
mezi členskými státy bez harmonizace právních předpisů
členských států. Byla zvážena možnost vytvořit decentralizovanou
agenturu EU, která však byla odložena vzhledem k administrativním
nákladům, které jsou se zřizováním nové agentury spojeny.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013[21] zavádí program
Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) na období
2014–2020. Platforma bude financována z osy PROGRESS. Na plnění
úkolů platformy, jako je zřízení praktických nástrojů, podpora
poskytovatelů služeb, zveřejňování společných pokynů,
zásad a příruček, rozvoj trvalé školicí kapacity
a společného rámce pro pořádání společných
školení, organizace vzájemných hodnocení a evropských kampaní, se
předpokládá orientační částka 2,1 milionu EUR ročně.
Kromě toho budou zahrnuty granty k financování projektů na podporu
plnění cílů platformy. Až 224 000 EUR ročně se použije
na náhradu nákladů spojených s účastí na zasedáních platformy.
Rovněž je třeba připomenout, že úsilí členských států
o zlepšení kvality veřejné správy a řízení a tím i jejich
strukturální reformy podporuje Evropský sociální fond (ESF). Předpokládá
se financování v rámci víceletého finančního rámce na období
2014–2020. Členské státy by měly ESF využívat k posílení
kapacity svých vnitrostátních orgánů při řešení problému
nehlášené práce.
Legislativní návrh je rozpočtově neutrální a nevyžaduje další
personální zdroje. Pracovníci
Komise – 2,5 zaměstnanců na plný úvazek –, kteří
v současné době pracují na Generálním ředitelství pro
zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, budou
působit jako sekretariát platformy. Podrobnosti jsou vysvětleny
v legislativním finančním výkazu, který tvoří přílohu
tohoto návrhu.

Zapojení decentralizovaných agentur Evropské unie,
Eurofoundu a Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při
práci, do činnosti platformy jakožto pozorovatelů nerozšíří
jejich stávající mandáty. Pokud jde o tyto agentury, je návrh
rozpočtově neutrální.

2014/0124 (COD)
Návrh
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
kterým se zřizuje evropská platforma pro
posílení spolupráce při předcházení nehlášené práci a odrazování od
ní
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na čl. 153 odst. 2 písm. a) této
smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[22],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů[23],
po konzultaci s evropským inspektorem
ochrany údajů,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Ve svém sdělení ze dne
18. dubna 2012[24] Komise zdůraznila nutnost zlepšit spolupráci mezi členskými
státy a oznámila zahájení konzultací o zřízení platformy EU mezi
inspektoráty práce a dalšími donucovacími orgány za účelem boje proti nehlášené
práci, jejímž cílem by bylo zlepšit spolupráci, sdílet osvědčené
postupy a stanovit společné zásady inspekcí.
(2)       V souladu
s čl. 148 odst. 4 Smlouvy přijala Rada rozhodnutím 2010/707/EU[25] hlavní směry[26] politik zaměstnanosti členských států. Tyto integrované
hlavní směry dávají členským státům vodítko, jak definovat své
národní programy reforem a jak reformy provádět.
Hlavní směry v oblasti zaměstnanosti tvoří základ
doporučení pro jednotlivé země, která Rada na základě uvedeného
článku adresuje členským státům. Zmíněná
doporučení obsahovala v posledních letech doporučení pro
jednotlivé země ohledně boje proti nehlášené práci.
(3)       Článek 151 Smlouvy
stanoví jako cíle v oblasti sociální politiky podporu zaměstnanosti a
zlepšení životních a pracovních podmínek. Za účelem dosažení těchto
cílů může Unie podporovat a doplňovat činnost
členských států v oblasti zdraví a bezpečnosti na
pracovišti, pracovních podmínek, zapojení osob vyloučených z trhu
práce a boje proti sociálnímu vyloučení.
(4)       Evropský parlament uvítal ve
svém usnesení „Účinné inspekce práce jako strategie na zlepšení pracovních
podmínek v Evropě“ iniciativu Komise na vytvoření evropské
platformy a vyzval k posílené spolupráci na úrovni EU za účelem boje
proti nehlášené práci[27].
(5)       Na evropské úrovni je
nehlášená práce definována jako „jakákoliv placená činnost, která je
zákonná, pokud jde o její povahu, avšak není ohlášená orgánům veřejné
moci, s přihlédnutím k rozdílům v systému regulace
členských států“[28], a tím vylučuje veškerou nezákonnou činnost.
(6)       S nehlášenou prací je
často spojováno zneužívání statutu osob samostatně
výdělečně činných, ať už na vnitrostátní úrovni nebo
v přeshraničním kontextu. K nepravé samostatné
výdělečné činnosti dochází v případě, že osoba je
označována jako osoba samostatně výdělečně činná,
ale splňuje podmínky, jež jsou typické pro zaměstnanecký vztah, za
účelem obcházení některých právních nebo daňových povinností.
Nepravá samostatná výdělečná činnost je tak falešně
hlášenou prací a měla by spadat do působnosti platformy.
(7)       Nehlášená práce má
značný dopad na rozpočet, neboť snižuje daňové příjmy
a příjmy sociálního zabezpečení. Má negativní dopady na
zaměstnanost, produktivitu, dodržování norem v oblasti pracovních
podmínek, rozvoj dovedností a celoživotní učení. Oslabuje finanční
udržitelnost systémů sociální ochrany, připravuje pracovníky o
odpovídající sociální dávky a má za následek nižší nároky na důchod a
menší přístup ke zdravotní péči.
(8)       V členských státech
bylo zavedeno široké spektrum politických přístupů a opatření
k řešení nehlášené práce. Členské státy rovněž
uzavřely dvoustranné dohody a uskutečnily vícestranné projekty
zaměřené na určité aspekty nehlášené práce. Platforma nebude
bránit uplatňování dvoustranných dohod či ujednání týkajících se
správní spolupráce.
(9)       Spolupráce na úrovni EU není
zdaleka komplexní, a to ani z hlediska zapojení členských států,
ani z hlediska řešených problémů. Neexistuje žádný formální
mechanismus pro přeshraniční spolupráci mezi příslušnými orgány
členských států k řešení problémů spojených
s nehlášenou prací.
(10)     Posílení spolupráce mezi
členskými státy na úrovni EU je nezbytné k tomu, aby se členským
státům pomohlo účinněji a účelněji předcházet
nehlášené práci a odrazovat od ní.
(11)     Cílem platformy bude usnadnit
výměnu osvědčených postupů a informací, poskytovat na
úrovni EU rámec pro rozvoj odborných znalostí a analýzu a zlepšit operativní
koordinaci akcí mezi různými vnitrostátními donucovacími orgány
členských států.
(12)     Platforma by měla
využívat veškeré relevantní zdroje informací, zejména studie, dvoustranné
dohody uzavřené mezi členskými státy a projekty vícestranné
spolupráce, a vytvářet součinnost mezi stávajícími nástroji a
strukturami na úrovni EU za účelem dosažení co největšího
odrazujícího nebo preventivního účinku těchto opatření.
Operativní koordinace akcí členských států by mohla mít podobu
společných školení, vzájemných hodnocení a řešení pro sdílení
údajů. Informovanost o nehlášené práci by mohly zvýšit evropské
kampaně nebo společné strategie.
(13)     Nehlášené práci se věnují
zejména tři různé vnitrostátní donucovací orgány: inspektoráty práce,
inspektoráty sociálního zabezpečení a daňové orgány. Zapojeny jsou
v některých případech i migrační orgány a služby
zaměstnanosti, celní orgány, policie, úřad veřejného žalobce a
sociální partneři.
(14)     Aby byla nehlášená práce
řešena komplexně a úspěšně, musí být v členských
státech provedena kombinace politik, jíž napomáhá strukturovaná spolupráce mezi
příslušnými orgány. Spolupráce by měla zahrnovat veškeré vnitrostátní
orgány, které mají vedoucí úlohu v předcházení nehlášené práci a/nebo
odrazování od ní a/nebo jsou v této oblasti činné.
(15)     Aby platforma dosáhla svých
cílů, měla by být v každém členském státě podporována
jednotným kontaktním místem, které by mělo mít nezbytnou pravomoc
spolupracovat s vnitrostátními orgány, jež se zabývají mnohostrannými
aspekty nehlášené práce.
(16)     Do platformy by měli být
zapojeni sociální partneři na úrovni EU, a to jak meziodvětvoví, tak
z těch odvětví, která jsou nehlášenou prací vážněji
zasažena, a platforma by měla spolupracovat s příslušnými
mezinárodními organizacemi, jako je Mezinárodní organizace práce (MOP), a
s decentralizovanými agenturami Unie, zejména s Eurofoundem a
s Evropskou agenturou pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci.
Zapojení Eurofoundu a Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví
při práci do činnosti platformy jakožto pozorovatelů
nerozšíří jejich stávající mandáty.
(17)     Platforma by měla
přijmout svůj jednací řád, pracovní programy a pravidelné
zprávy.
(18)     Směrnice 95/46/ES o ochraně
fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném
pohybu těchto údajů[29] a vnitrostátní prováděcí opatření k této směrnici
se vztahují na zpracovávání osobních údajů prováděné členskými
státy v rámci tohoto rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že Komise je
součástí evropské platformy, použije se na zpracovávání osobních
údajů prováděné v rámci tohoto rozhodnutí rovněž nařízení
(ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se
zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o
volném pohybu těchto údajů[30].
(19)     Platforma může
zřídit pracovní skupiny pro přezkum konkrétních problémů a
měla by mít možnost využívat odborných znalostí odborníků se
zvláštními kompetencemi.
(20)     Platforma bude spolupracovat
s příslušnými skupinami odborníků a výbory na úrovni EU, jejichž
činnost má spojitost s problematikou nehlášené práce.
(21)     Platforma a její úkoly by
měly být financovány prostřednictvím osy PROGRESS programu pro
zaměstnanost a sociální inovace (EaSI) v rámci prostředků
stanovených rozpočtovým orgánem.
(22)     Komise přijme nezbytné
administrativní kroky ke zřízení sítě,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Kapitola I
Obecná
ustanovení
Článek 1
Zřízení
platformy
1)           Tímto se zřizuje platforma pro
posílení spolupráce EU při předcházení nehlášené práci a odrazování
od ní, dále jen „platforma“.
2)           Platforma se skládá z:
a)      vnitrostátních donucovacích orgánů
jmenovaných všemi členskými státy;
b)      Komise.
3)           Zasedání platformy se za podmínek
stanovených v jednacím řádu mohou jako pozorovatelé účastnit
tyto osoby:
a)      zástupci meziodvětvových sociálních
partnerů na úrovni Unie a sociálních partnerů z odvětví
s vysokým výskytem nehlášené práce;
b)      zástupce Evropské nadace pro zlepšení
životních a pracovních podmínek (Eurofound) a zástupce Evropské agentury pro
bezpečnost a ochranu zdraví při práci (EU-OSHA);
c)      zástupce Mezinárodní organizace práce
(MOP);
d)      zástupci států EHP.
Článek 2
Cíle
Platforma stanovená v čl. 1 odst. 1
přispěje k lepšímu prosazování právních předpisů EU a
vnitrostátních právních předpisů, k omezení nehlášené práce a ke
vzniku formálních pracovních míst, čímž se zamezí zhoršování kvality práce,
a podpoří začlenění na trhu práce a sociální
začleňování tím, že:
a)      zlepší spolupráci mezi různými
donucovacími orgány členských států na úrovni EU za účelem
účinnějšího a účelnějšího předcházení nehlášené práci
a odrazování od ní, a to včetně nepravé samostatné výdělečné
činnosti;
b)      zlepší technickou způsobilost
různých donucovacích orgánů členských států k řešení
přeshraničních aspektů nehlášené práce;
c)      zvýší informovanost veřejnosti o
naléhavosti kroků a povzbudí členské státy, aby zintenzivnily své
úsilí při řešení nehlášené práce.
Kapitola II
Poslání a úkoly
Článek 3
Poslání
K dosažení cílů uvedených
v článku 2 platforma:
a)      provádí výměnu osvědčených
postupů a informací;
b)      rozvíjí odborné znalosti a vypracovává
analýzu;
c)      koordinuje přeshraniční
operativní akce.
Článek 4
Úkoly
1)           Za účelem výkonu svého poslání
plní platforma především tyto úkoly:
a)      zlepšování znalostí týkajících se
nehlášené práce prostřednictvím společných koncepcí, nástrojů
pro měření a podpory společné srovnávací analýzy a s ní
souvisejících příslušných ukazatelů;
b)      vypracovávání analýzy účinnosti
různých opatření v rámci politiky při omezování výskytu
nehlášené práce, včetně preventivních a represivních, stejně
jako obecně odrazujících opatření;
c)      zřizování nástrojů,
například databáze znalostí o různých postupech/opatřeních,
včetně dvoustranných dohod používaných v členských státech
k předcházení nehlášené práci a odrazování od ní;
d)      přijímání nezávazných pokynů
pro inspektory, příruček dobré praxe a společných zásad inspekcí
za účelem řešení problematiky nehlášené práce;
e)      rozvíjení takových forem spolupráce,
které zvyšují technickou způsobilost k řešení
přeshraničních aspektů nehlášené práce přijetím
společného rámce pro společné operace pro inspekce a výměnu
pracovníků;
f)       přezkoumávání způsobů,
jak zlepšit sdílení údajů v souladu s pravidly Unie pro ochranu
údajů, včetně hledání možností, jak využít systém pro
výměnu informací o vnitřním trhu (IMI) a elektronickou výměnu
informací o sociálním zabezpečení (EESSI);
g)      rozvíjení trvalé školicí kapacity pro
donucovací orgány a přijetí společného rámce pro provádění
společných školení;
h)      organizování vzájemných hodnocení za
účelem sledování pokroku členských států v boji proti
nehlášené práci, včetně podpory provádění doporučení Rady
pro jednotlivé země týkajících se předcházení nehlášené práci a boje
proti ní;
i)       zvyšování informovanosti o tomto
problému společnými aktivitami, jako jsou evropské kampaně, a
přijímáním strategií na úrovni regionů nebo EU, včetně
odvětvových přístupů.
2)           Při plnění úkolů
platforma využívá veškeré příslušné zdroje informací, včetně
studií a projektů vícestranné spolupráce, a zohledňuje příslušné
nástroje a struktury Unie a zkušenosti s příslušnými dvoustrannými
dohodami. Naváže náležitou spolupráci s Eurofoundem a s agenturou
EU-OSHA.
Kapitola III
Fungování platformy
Článek 5
Jednotné
kontaktní místo
1)           Každý členský stát určí
jedno jednotné kontaktní místo, které se stane členem platformy. Mohou
určit rovněž jednoho náhradního člena.
2)           Při jmenování svých
zástupců by členské státy měly zahrnout všechny orgány
veřejné moci, které hrají úlohu v předcházení nehlášené práci
a/nebo v odrazování od ní, jako jsou inspektoráty práce, orgány sociálního
zabezpečení, daňové orgány, služby zaměstnanosti a migrační
orgány, dále jen „donucovací orgány“. V souladu s vnitrostátními
právními předpisy a/nebo praxí mohou zahrnout i sociální partnery.
3)           Členské státy předloží
Komisi seznam a kontaktní údaje všech donucovacích orgánů, které jsou
zapojeny do předcházení nehlášené práci a/nebo do odrazování od ní.
4)           Jednotná kontaktní místa jsou ve
styku se všemi donucovacími orgány, které jsou zapojeny do předcházení
nehlášené práci a/nebo do odrazování od ní, v souvislosti
s činností platformy a v případě, že se projednávané
otázky týkají jejich oblasti činnosti, zaručují jejich účast na
zasedáních a/nebo přispívání k činnosti platformy nebo jejích
pracovních skupin.
Článek 6
Zástupci
sociálních partnerů
1)           Zástupci sociálních partnerů na
meziodvětvové úrovni a z odvětví s vysokým výskytem
nehlášené práce mohou navštěvovat zasedání platformy jako pozorovatelé
v souladu s postupy stanovenými jejich organizacemi.
2)           Na základě návrhů
meziodvětvových a odvětvových sociálních partnerů na úrovni Unie
se tato skupina pozorovatelů skládá z:
a)      nejvýše 8 pozorovatelů zastupujících
sociální partnery na meziodvětvové úrovni (rozdělených rovným dílem
mezi organizace zaměstnavatelů a pracovníků);
b)      nejvýše 10 pozorovatelů
zastupujících sociální partnery v odvětvích s vysokým výskytem
nehlášené práce (rozdělených rovným dílem mezi organizace zaměstnavatelů
a pracovníků).
Článek 7
Fungování
1)           Komise koordinuje práci platformy a
předsedá jejím zasedáním.
2)           Za účelem výkonu svého poslání
platforma přijme většinovým rozhodnutím:
a)      jednací řád, jehož součástí
jsou mimo jiné ujednání platformy ohledně rozhodování;
b)      dvouletý pracovní program platformy,
který mimo jiné stanoví její podrobné úkoly a pravidelné podávání zpráv každé
dva roky;
c)      zřízení pracovních skupin, které
přezkoumávají problematiku uvedenou v pracovních programech
platformy. Tyto pracovní skupiny se rozpustí, jakmile splní svůj mandát.
3)           Je-li to účelné a/nebo
nezbytné, mohou být podle příslušné situace k účasti na jednání
platformy nebo pracovní skupiny přizváni odborníci se zvláštními znalostmi
v oblasti, která je projednávána.
4)           Platformě je nápomocen
sekretariát, který poskytne Komise. Sekretariát připravuje zasedání,
pracovní programy platformy a její zprávy.
5)           Komise pravidelně informuje
Evropský parlament a Radu o činnosti platformy.
Článek 8
Spolupráce
Platforma podle potřeby spolupracuje
s dalšími příslušnými skupinami odborníků a výbory na úrovni
Unie, jejichž činnost má spojitost s nehlášenou prací, zejména
s Výborem vrchních inspektorů práce (SLIC), Výborem odborníků pro
vysílání pracovníků, Správní komisí pro koordinaci sociálního
zabezpečení, Výborem pro zaměstnanost (EMCO), Výborem pro sociální
ochranu (SPC) a Pracovní skupinou pro správní spolupráci v oblasti
zdanění. Mohou být pořádána i společná zasedání.
Článek 9
Náhrada
výdajů
Ve spojitosti s činností platformy
Komise poskytne členům, pozorovatelům a přizvaným
odborníkům náhradu cestovních výdajů, popřípadě i
výdajů na pobyt.
Členové, pozorovatelé a přizvaní
odborníci nepobírají za poskytnuté služby odměnu.
Článek 10
Finanční
podpora
Celkové zdroje na provádění tohoto
rozhodnutí se stanoví v rámci programu pro zaměstnanost a sociální inovace
(EaSI), jehož roční prostředky schvaluje rozpočtový orgán v
mezích finančního rámce.
Kapitola IV
Závěrečná
ustanovení
Článek 11
Přezkum
Čtyři roky po vstupu tohoto rozhodnutí
v platnost Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě,
Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu
o jeho uplatňování. Zpráva zejména zhodnotí, do jaké míry platforma
přispěla k dosažení cílů stanovených v článku 2 a
jak splnila úkoly stanovené v článku 3 a v pracovních programech
platformy.
Článek 12
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským
státům.
Článek 13
Vstup
v platnost
Toto rozhodnutí
vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním
věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
Legislativní finanční výkaz
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
              1.1.    Název návrhu/podnětu
              1.2.    Příslušné
oblasti politik podle členění ABM/ABB
              1.3.    Povaha
návrhu/podnětu
              1.4.    Cíle

              1.5.    Odůvodnění
návrhu/podnětu
              1.6.    Doba
trvání akce a finanční dopad
              1.7.    Předpokládaný
způsob řízení
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
              2.1.    Pravidla
pro sledování a podávání zpráv
              2.2.    Systém
řízení a kontroly
              2.3.    Opatření
k zamezení podvodů a nesrovnalostí
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
              3.1.    Okruhy
víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové
položky
              3.2.    Odhadovaný
dopad na výdaje
              3.2.1. Odhadovaný souhrnný
dopad na výdaje
              3.2.2. Odhadovaný dopad na
operační prostředky
              3.2.3. Odhadovaný dopad na
prostředky správní povahy
              3.2.4. Soulad se stávajícím
víceletým finančním rámcem
              3.2.5. Příspěvky
třetích stran
              3.3.    Odhadovaný dopad na
příjmy
LEGISLATIVNÍ
FINANČNÍ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
1.1.        Název návrhu/podnětu
 Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje evropská platforma pro posílení spolupráce při předcházení nehlášené práci a odrazování od ní
1.2.        Příslušné oblasti
politik podle členění ABM/ABB[31]
 Zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování
1.3.        Povaha návrhu/podnětu
n Návrh/podnět se týká nové akce
¨ Návrh/podnět se týká nové akce následující po pilotním projektu
/ přípravné akci[32]

¨ Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce
¨ Návrh/podnět se týká akce přesměrované na jinou akci
1.4.        Cíle
1.4.1.     Víceleté strategické cíle
Komise sledované návrhem/podnětem
 Přispění k cílům strategie Evropa 2020: - podpora zvýšené účasti na trhu práce, - rozvoj bezpečného, pružného a mobilního evropského trhu práce, - podpora sociálního začleňování, - podpora sociální a hospodářské soudržnosti.
1.4.2.     Specifické cíle a
příslušné aktivity ABM/ABB
Specifický cíl č. 1
Podpořit
rozvoj, provádění, sledování a hodnocení nástrojů, politik (podpora
vysoce kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručení odpovídající a důstojné
sociální ochrany, boj proti sociálnímu vyloučení a chudobě a zlepšení
pracovních podmínek) a příslušných právních předpisů Unie a
v součinnosti se sociálními partnery, organizacemi občanské
společnosti a veřejnoprávními a soukromoprávními subjekty prosazovat
tvorbu politiky na základě důkazů, sociální inovace a sociální
pokrok.
Příslušné aktivity ABM/ABB:
Zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování
1.4.3.     Očekávané výsledky a
dopady
Upřesněte
účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
skupiny.
 Cílem návrhu je zlepšit spolupráci na úrovni EU mezi donucovacími orgány, jako jsou inspektoráty práce, orgány sociálního zabezpečení a daňové a další příslušné orgány, s cílem účinněji a účelněji předcházet nehlášené práci a odrazovat od ní.
1.4.4.     Ukazatele výsledků a
dopadů
Upřesněte
ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
sledovat.
 Ukazatele výstupu, jichž je třeba dosáhnout, budou definovány v dvouletých pracovních programech platformy. Komise navíc jednou ročně předloží Radě zprávu o činnosti platformy. Tyto zprávy budou obsahovat informace o podrobných pracovních programech platformy, o iniciativách, které platforma podnikla, a o četnosti zasedání. Činnost platformy se vyhodnotí čtyři roky po vstupu rozhodnutí v platnost.
1.5.        Odůvodnění
návrhu/podnětu
1.5.1.     Potřeby, které mají být
uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
 Cílem tohoto rozhodnutí je přispět k lepšímu prosazování právních předpisů Unie, k vytvoření formálních pracovních míst, ke zvýšení kvality pracovních podmínek, k začlenění na trhu práce a k celkovému sociálnímu začlenění: a)           zlepšením spolupráce mezi různými donucovacími orgány členských států na úrovni EU za účelem účinnějšího a účelnějšího předcházení nehlášené práci a odrazování od ní; b)           zlepšením technické způsobilosti různých donucovacích orgánů členských států k řešení přeshraničních aspektů nehlášené práce; c)           zvýšením informovanosti členských států o naléhavosti kroků a podporou úsilí v boji proti nehlášené práci.
1.5.2.     Přidaná hodnota ze
zapojení EU
 Předcházení nehlášené práci a odrazování od ní přispívá k lepšímu prosazování právních předpisů EU a vnitrostátních právních předpisů, a to zejména v oblasti zaměstnanosti, pracovního práva, zdraví a bezpečnosti a koordinace sociálního zabezpečení. V souladu s cíli stanovenými v článku 151 by kroky na úrovni EU k řešení nehlášené práce přispěly k vytvoření formálních pracovních míst, zvýšily kvalitu pracovních podmínek a pomohly zvýšit začlenění na trhu práce a celkové sociální začlenění. S přihlédnutím k článku 153 SFEU, podle něhož mají členské státy a Unie společné pravomoci, by kroky EU podpořily úsilí členských států posílením spolupráce při předcházení nehlášené práci a odrazování od ní na úrovni EU, čímž by se tato spolupráce stala účinnější a účelnější, a tím by přinesly přidanou hodnotu krokům členských států.
1.5.3.     Závěry vyvozené
z podobných zkušeností v minulosti
 Doposud neexistoval komplexní přístup zahrnující veškeré příslušné orgány všech členských států za účelem řešení nehlášené práce na úrovni EU.
1.5.4.     Soulad a možná synergie
s dalšími vhodnými nástroji
 Základní práva: návrh je v souladu se strategií uplatňování základních práv Evropskou unií (KOM(2010) 573 v konečném znění) Strategie Evropa 2020: iniciativa přispěje k vytvoření pracovních míst a k sociálnímu začlenění v rámci strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (KOM(2010) 2020)
1.6.        Doba trvání akce a
finanční dopad
¨ Časově omezený návrh/podnět
–
¨  Návrh/podnět s platností od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR
–
¨  Finanční dopad od RRRR do RRRR
n Časově neomezený návrh/podnět
–
Provádění s obdobím rozběhu od data
přijetí rozhodnutí
–
poté plné fungování.
1.7.        Předpokládaný
způsob řízení[33]
n Přímé řízení Komisí
–
n prostřednictvím jejích útvarů, včetně jejích
zaměstnanců v delegacích Unie;
–
¨  prostřednictvím výkonných agentur;
¨ Sdílené řízení
s členskými státy
¨ Nepřímé řízení, při kterém jsou úkoly souvisejícími s plněním
rozpočtu pověřeny:
–
¨ třetí země nebo subjekty určené těmito zeměmi;
–
¨ mezinárodní organizace a jejich agentury (upřesněte);
–
¨ EIB a Evropský investiční fond;
–
¨ subjekty uvedené v článcích 208 a 209 finančního
nařízení;
–
¨ veřejnoprávní subjekty;
–
¨ soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby
v rozsahu, v jakém poskytují dostatečné finanční záruky;
–
¨ soukromoprávní subjekty členského státu pověřené
uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a
poskytující dostatečné finanční záruky;
–
¨ osoby pověřené prováděním zvláštních činností
v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle
hlavy V Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním
aktu.
–       Pokud vyberete více způsobů
řízení, upřesněte je v části „Poznámky“.
Poznámky
2.           SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
2.1.        Pravidla pro sledování a
podávání zpráv
Upřesněte
četnost a podmínky.
 Činnost platformy se vyhodnotí čtyři roky po vstupu rozhodnutí v platnost. Základem hodnocení budou ukazatele výsledků, jako je kvalita spolupráce s dalšími členskými státy, pravidelné podávání zpráv a další výzkum. Hodnocení stanoví, do jaké míry platforma přispěla k dosažení svých cílů. Tato zpráva se předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
2.2.        Systém řízení a kontroly

2.2.1.     Zjištěná rizika
 Pokud jde o doprovodná opatření v rámci programu EU pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“): přímé řízení bude podle tohoto programu zahrnovat přidělování zakázek a grantů pro určité činnosti a placení grantů vládním a nevládním organizacím. Hlavní riziko se bude týkat schopnosti (zejména) menších organizací účinně kontrolovat výdaje a zajišťovat transparentnost prováděných operací.
2.2.2.     Informace o zavedeném systému
vnitřní kontroly.
 Pokud jde o doprovodná opatření v rámci programu EU pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“): budou používána kontrolní opatření uvedená v nařízení (EU) č. 1296/2013.
2.2.3.     Odhad nákladů a
přínosů kontrol a posouzení očekávané míry rizika výskytu chyb.
2.3.        Opatření k zamezení
podvodů a nesrovnalostí
Upřesněte
stávající či předpokládané preventivní a ochranná opatření.
 Pokud jde o doprovodná opatření v rámci programu EU pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“): budou používána opatření na předcházení podvodům a nesrovnalostem uvedená v nařízení (EU) č. 1296/2013.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÍ
DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
3.1.        Okruhy víceletého
finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky
·      Stávající rozpočtové položky
V pořadí
okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová položka || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo […][název………………………….] || RP/NRP ([34])   || zemí ESVO[35]   || kandidátských zemí[36]   || třetích zemí || ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b) finančního nařízení
 1 || 04.03.02.01 EaSI || RP || ANO || ANO || NE || NE
 1 || 04.01.04.02 EaSI || NRP || ANO || NE || NE || NE
3.2.        Odhadovaný
dopad na výdaje
3.2.1.     Odhadovaný souhrnný dopad na
výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři
desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce || 1 || Inteligentní růst podporující začlenění
 GŘ: EMPL ||   ||   || Rok 2014[37]   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
  Operační prostředky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 04.03.02.01 (EaSI) || Závazky || (1) || 0,150 || 2,100 || 1,200 || 1,800 || 1,100 || 1,800 || 1,000 || 9,150
 Platby || (2) || 0 || 2,100 || 1,200 || 1,800 || 1,100 || 1,800 || 1,000 || 9,000
 Číslo rozpočtové položky || Závazky || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Platby || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[38]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 04.01.04.02 (EaSI) ||   || (3) || 0,115 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 1,459
 CELKEM prostředky pro GŘ EMPL || Závazky || =1+1a +3 || 0,265 || 2,324 || 1,424 || 2,024 || 1,324 || 2,024 || 1,224 || 10,609
 Platby || =2+2a +3 || 0,115 || 2,324 || 1,424 || 2,024 || 1,324 || 2,024 || 1,224 || 10,459
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 0,150 || 2,100 || 1,200 || 1,800 || 1,100 || 1,800 || 1,000 || 9,150
 Platby || (5) || 0 || 2,100 || 1,200 || 1,800 || 1,100 || 1,800 || 1,000 || 9,000
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || 0,115 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 1,459
 CELKEM prostředky na OKRUH <….> víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 0,265 || 2,324 || 1,424 || 2,024 || 1,324 || 2,024 || 1,224 || 10,609
 Platby || =5+ 6 || 0,115 || 2,324 || 1,424 || 2,024 || 1,324 || 2,024 || 1,224 || 10,459
 Platby || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || Správní výdaje
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři
desetinná místa)
   ||   ||   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 GŘ: EMPL ||   ||
  Lidské zdroje || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 2,310
  Ostatní správní výdaje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 GŘ EMPL CELKEM || Prostředky || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 2,310
 CELKEM prostředky na OKRUH 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 0,330 || 2,310
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři
desetinná místa)
   ||   ||   || Rok 2014   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 0,595 || 2,654 || 1,754 || 2,354 || 1,654 || 2,354 || 1,554 || 12,919
 Platby || 0,445 || 2,654 || 1,754 || 2,354 || 1,654 || 2,354 || 1,554 || 12,769
3.2.2.     Odhadovaný dopad na
operační prostředky
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
prostředků
–
n  Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
prostředků, jak je vysvětleno dále:
Prostředky na závazky v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy   ò ||   ||   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 VÝSTUPY ||
 Druh[39]   || Průměrné náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Celkový počet || Náklady celkem ||
 SPECIFICKÝ CÍL č. 1[40]: Podpořit rozvoj, provádění, sledování a hodnocení nástrojů , politik a příslušných právních předpisů Unie a v součinnosti se sociálními partnery, organizacemi občanské společnosti a veřejnoprávními a soukromoprávními subjekty prosazovat tvorbu politiky na základě důkazů, sociální inovace a sociální pokrok.
 Výměna osvědčených postupů a informací, odborná příprava, budování technické kapacity k posílení spolupráce, zvyšování informovanosti. || Databáze znalostí, společné hlavní směry atd., společné operace, výměna pracovníků, odborná příprava, kampaně, strategie, hodnocení || 0,366 || 1 || 0,15 || 4 || 2,100 || 4 || 1,200 || 4 || 1,800 || 4 || 1,100 || 4 || 1,800 || 4 || 1,000 || 25 || 9,150
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 || 1 || 0,150 || 4 || 2,100 || 4 || 1,200 || 4 || 1,800 || 4 || 1,100 || 4 || 1,800 || 4 || 1,000 || 25 || 9,150
 NÁKLADY CELKEM || 1 || 0,150 || 4 || 2,100 || 4 || 1,200 || 4 || 1,800 || 4 || 1,100 || 4 || 1,800 || 4 || 1,000 || 25 || 9,150
3.2.3.     Odhadovaný dopad na prostředky
správní povahy
3.2.3.1.  Shrnutí

–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití prostředků správní
povahy
–
n  Návrh/podnět vyžaduje využití prostředků správní
povahy, jak je vysvětleno dále:
v milionech EUR
(zaokrouhleno na tři desetinná místa)
   || Rok 2014[41]   || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje || 0,33 || 0,33 || 0,33 || 0,33 || 0,33 || 0,33 || 0,33 || 2,31
 Ostatní správní výdaje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mimo OKRUH 5[42] víceletého finančního rámce   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lidské zdroje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ostatní výdaje správní povahy || 0,115 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 0,224 || 1,459
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKEM || 0,445 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 3,769
Potřebné
prostředky na oblast lidských zdrojů budou pokryty
z prostředků GŘ, které jsou již vyčleněny na
řízení akce a/nebo byly vnitřně přerozděleny
v rámci GŘ, a případně doplněny
z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ
poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na
rozpočtová omezení.
3.2.3.2.   Odhadované potřeby
v oblasti lidských zdrojů
–
¨  Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
–
n  Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je
vysvětleno dále:
Odhad vyjádřete v přepočtu
na plné pracovní úvazky
 ||   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020
 ||  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||   ||
 || XX 01 01 01 (v ústředí a zastoupeních Komise) (2AD+0,5AST) || 2,5 || 2,5 || 2,5 || 2,5 || 2,5 || 2,5 || 2,5
 || XX 01 01 02 (při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[43]   ||
 || XX 01 02 01 (SZ, VNO, ZAP z celkového rámce) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (SZ, MZ, VNO, ZAP a MOD při delegacích) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [44]   || – v ústředí   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || – při delegacích ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v nepřímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Jiné rozpočtové položky (upřesněte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || CELKEM ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX je oblast
politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.
Potřeby
v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které
jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny
z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ
poskytnout v rámci ročního přidělování
a s ohledem na rozpočtová omezení.
Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci (2AD + 0,5 AST) || AD1: Přehled činností souvisejících s nehlášenou prací, organizace činnosti sekretariátu platformy, řízení zasedání platformy včetně přípravy návrhu pořadu jednání, diskusních dokumentů a návrhů zápisů ze zasedání. Koordinace spolupráce. Koordinace výzev k podávání návrhů/nabídek. AD2: Přehled operativních činností platformy, jako je řízení databáze znalostí, společných školení, inspekcí, výměny pracovníků, zveřejňování společných dokumentů atd. Podpora koordinace spolupráce. Podpora výzev k podávání návrhů/nabídek. 0,5AST: Administrativní podpora sekretariátu, včetně správy dokumentů, organizace zasedání (rezervace místnosti, pozvánky, doklady pro vyplácení náhrad atd.), distribuce dokumentů pro zasedání, všeobecná korespondence.
 Externí zaměstnanci ||
3.2.4.     Soulad se stávajícím víceletým
finančním rámcem
–
n  Návrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým
finančním rámcem.
–
¨  Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého
finančního rámce.
Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
rozpočtové položky a odpovídající částky.
–
¨  Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje pružnosti nebo změnu
víceletého finančního rámce[45].
Upřesněte potřebu, příslušné
okruhy a rozpočtové položky a odpovídající částky.
3.2.5.     Příspěvky
třetích stran
–
n Návrh/podnět nepočítá se spolufinancováním od třetích
stran.
–
¨ Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího
odhadu:
Prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na
3 desetinná místa)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Odhadovaný dopad na
příjmy
–
n  Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
–
¨  Návrh/podnět má tento finanční dopad:
–
¨         dopad na vlastní zdroje
–
¨         dopad na různé příjmy
v milionech EUR (zaokrouhleno na tři
desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová položka: || Prostředky dostupné v běžném rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[46]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
U účelově
vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
výdajové rozpočtové položky.
Upřesněte
způsob výpočtu dopadu na příjmy.

[1]               Sdělení Komise „Zintenzivnění boje proti
nehlášené práci“, KOM(2007) 628,     http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52007DC0628:CS:HTML
[2]               Viz posouzení dopadů ke zřízení evropské
platformy pro posílení spolupráce při
předcházení nehlášené práci a odrazování od ní, příloha II.
[3]               Všechny údaje vyplývají z přímých
průzkumů, jejichž základem byly osobní rozhovory s občany
EU. To znamená, že důležitými faktory, které občanům
umožňují uvést, že vykonávali nehlášenou práci nebo ji využívali, jsou pro
ně informovanost, vnitrostátní definice, transparentnost nehlášené práce a
důvěra v tazatele.
[4]               Zvláštní průzkum Eurobarometr 402 „Nehlášená práce
v Evropské unii“, 2013: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_402_en.pdf.
[5]               Evropská komise, Zaměstnanost a sociální vývoj
v Evropě v roce 2013, Lucemburk, 2014.
[6]               Sdělení Komise „Evropa 2020 – Strategie pro
inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“, KOM(2010)
2020 ze dne 3. března 2010
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:2020:FIN:CS:PDF
Sdělení Komise „Agenda pro nové dovednosti a
pracovní místa: evropský příspěvek k plné zaměstnanosti“,
KOM(2010) 682 ze dne 23. listopadu 2010.
[7]               Sdělení Komise „Na cestě
k hospodářské obnově vedoucí k intenzivnímu růstu
pracovních míst“, COM(2012) 173 final ze dne 18. dubna 2012.
[8]               Rozhodnutí Rady 2010/707/EU ze dne 21. října
2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských
států.
[9]               http://ec.europa.eu/europe2020/making-it-happen/country-specific-recommendations/index_cs.htm
[10]             http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=CS&reference=P7-TA-2014-0012
[11]             V Německu existují dohody mezi spolkovým
ministerstvem financí a sociálními partnery ve stavebnictví,
v odvětvích služeb natěračů a průmyslových
textilních služeb, v Bulharsku existuje národní středisko „pravidel
pro obchod“ a v Lucembursku byla zavedena identifikační karta pro
každého pracovníka na stavbě.
[12]             Zvláštní průzkum Eurobarometr 402, Zpráva „Nehlášená
práce v Evropské unii“, 2013.
[13]             Viz posouzení dopadů ke zřízení evropské
platformy pro posílení spolupráce při
předcházení nehlášené práci a odrazování od ní, kapitola 3.2.2, tabulka 1.
[14]             „Zapojení
do boje proti nehlášené práci v Evropě: Studie proveditelnosti
zřízení evropské platformy pro spolupráci mezi inspektoráty práce a
dalšími příslušnými monitorovacími a donucovacími orgány za účelem
předcházení nehlášené práci a boje proti ní“, Regioplan 2010: http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=6676&langId=en
[15]             Zvláštní průzkum Eurobarometr
402, Zpráva „Nehlášená práce v Evropské unii“, 2013
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_402_en.pdf
[16]             „Boj
proti nehlášené práci ve 27 členských státech Evropské unie a
v Norsku. Přístupy a opatření od roku 2008“, Eurofound 2013 http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef13243.htm
[17]             http://www.eurofound.europa.eu/areas/labourmarket/tackling/search.php
[18]             „Konzultace
sociálních partnerů podle článku 154 SFEU o posílení spolupráce EU
při předcházení nehlášené práci a při odrazování od ní“,
konzultační dokument C(2013) 4145: http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=10345&langId=en
[19]             „Druhá fáze konzultací sociálních partnerů podle
článku 154 SFEU o posílení spolupráce EU při předcházení
nehlášené práci a odrazování od ní“, C(2014) 452 final:
http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=11424&langId=en
[20]             Více podrobností viz posouzení dopadů ke zřízení
evropské platformy pro posílení spolupráce při
předcházení nehlášené práci a odrazování od ní, příloha I.
[21]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 1296/2013 ze dne 11. prosince 2013 o programu Evropské unie
pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) a o změně
rozhodnutí č. 283/2010/EU, kterým se zřizuje evropský nástroj
mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního
začleňování.
[22]             Úř. věst. C , , s. .
[23]             Úř. věst. C , , s. .
[24]             Sdělení
Komise „Na cestě k hospodářské obnově vedoucí
k intenzivnímu růstu pracovních míst“, COM (2012) 173 ze dne
18. dubna 2012 http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=101&newsId=1270&furtherNews=yes
[25]             Rozhodnutí Rady 2010/707/EU ze dne 21. října
2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských
států (Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46).
[26]             Hlavní směry byly zachovány pro roky 2011, 2012 a
2013.
[27]             Usnesení
Evropského parlamentu ze dne 14. ledna 2014 o účinných inspekcích
práce jako strategii na zlepšení pracovních podmínek v Evropě
(2013/2112/INI) http://www.europarl.europa.eu/oeil/popups/ficheprocedure.do?lang=en&reference=2013/2112(INI)
[28]             Sdělení Komise „Zintenzivnění boje proti
nehlášené práci“, KOM(2007) 628 ze dne 24. října 2007
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52007DC0628:CS:HTML
[29]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne
24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se
zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů
(Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).
[30]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob
v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi
Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst.
L 8, 12.1.2001, s. 1).
[31]             ABM: řízení podle činností (activity-based
management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností
(activity-based budgeting).
[32]             Uvedené v čl. 54 odst. 2 písm. a)
nebo b) finančního nařízení.
[33]             Vysvětlení způsobů řízení spolu s
odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[34]             RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
prostředky.
[35]             ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
[36]             Kandidátské země a případně potenciální
kandidátské země západního Balkánu.
[37]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[38]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[39]             Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány
(např. počet financovaných studentských výměn, počet
vybudovaných kilometrů silnic atd.).
[40]             Popsaný v bodě 1.4.2. „Specifické cíle…“.
[41]             Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
začíná provádět.
[42]             Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
výzkum, přímý výzkum.
[43]             SZ = smluvní zaměstnanec; MZ = místní
zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník; ZAP = zaměstnanec
agentury práce; MOD = mladý odborník při delegaci.
[44]             Dílčí strop na externí zaměstnance financované
z operačních prostředků (bývalé položky „BA“).
[45]             Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody (na období
2007–2013).
[46]             Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky
z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé
částky po odečtení 25% nákladů na výběr.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.9.2015
            COM(2015) 439 final
            2015/0199(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Peruánskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  1
                stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se používá ve všech členských státech s výjimkou Irska a Spojeného království.

               Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
                  2
               , které převedlo 19 zemí do přílohy II obsahující seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor. Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.

               Nařízení (EU) č. 509/2014 bylo přijato dne 20. května 2014 a vstoupilo v platnost dne 9. června 2014. První dohody o zrušení vízové povinnosti byly podepsány dne 6. května 2015 (se Spojenými arabskými emiráty), dne 26. května 2015 (s Východním Timorem) a dne 28. května 2015 (s Dominikou, Grenadou, Samoou, Svatou Lucií, Svatým Vincencem a Grenadinami, Trinidadem a Tobagem a Vanuatu) a provádějí se prozatímně ode dne jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost.

               Podle 5. bodu odůvodnění nařízení (EU) č. 509/2014 a na základě společného prohlášení vydaného v době jeho přijetí podléhají Kolumbie a Peru zvláštnímu postupu, který vyžaduje další hodnocení těchto zemí z hlediska příslušných kritérií, dříve než Komise předloží Radě doporučení vydat rozhodnutí, která ji zmocní k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s těmito dvěma zeměmi. V říjnu roku 2014 přijala Komise zprávu
                  3
               , která obšírně hodnotí situaci Peru z hlediska plnění kritérií uvedených v článku 1 nařízení (ES) č. 539/2001 ve znění nařízení (EU) č. 509/2014; paralelně s ní byla přijata zpráva o Kolumbií
                  4
               . Ve zprávě byly přezkoumány údaje a vývoj v oblasti migrace a mobility (schengenská víza, legální migrace, nelegální migrace, zabezpečení cestovních dokladů a podvody s cestovními doklady), trestné činnosti a bezpečnosti, hospodářství, obchodu a cestovního ruchu, vnějších vztahů a otázek týkajících se lidských práv, regionální soudržnosti a vzájemnosti. Zpráva dále posuzuje možné rizikové scénáře plynoucí z liberalizace vízového režimu. Komise dospěla k závěru, že značné zlepšení hospodářské a sociální situace v Peru v posledních letech je důvodem, proč by Peruáncům měl být udělen bezvízový vstup na území členských států s tím, že rizika související s liberalizací vízového režimu jsou zvládnutelná, například intenzivnější spoluprací v oblasti navracení a řádným prováděním hraničních kontrol. Dohoda o zrušení vízové povinnosti navíc obsahuje nezbytné záruky k pozastavení či ukončení provádění dohody, bude-li to zapotřebí, aby bylo zabráněno bezpečnostním nebo migračním rizikům pro Unii.

               V březnu 2015 předložila Komise Radě doporučení, aby Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s Kolumbií a Peru
                  5
               . Dne 19. května 2015 předložila Rada Komisi směrnice pro jednání. Jednání s Peru bylo zahájeno dne 20. května 2015 v Bruselu. Během jednání bylo přezkoumáno celé znění návrhu, navrženo několik úprav a dosaženo dohody o všech jeho aspektech. V následujících dnech byla doplněna jedna malá změna.

               Dohoda byla hlavními vyjednavači parafována dne 9. června 2015; slavnostní ceremoniál proběhl na okraj summitu EU-CELAC dne 10. června 2015. Znění dohody bylo členským státům zasláno dne 27. května 2015 a bližší informace byly poskytnuty během zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza dne 15. června 2015.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               Na straně Unie tvoří právní základ dohody čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 218 této smlouvy.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro uzavření dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou po podpisu dohody jménem Unie osobou jmenovanou předsednictvím Rady a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v souladu s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.

               3.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ

               Komise soudí, že bylo dosaženo cílů, které stanovila Rada ve svých směrnicích pro jednání, a že návrh dohody o zrušení vízové povinnosti je pro Unii přijatelný.

               Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

               Účel

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Peru, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Aby bylo zaručeno rovné zacházení pro všechny občany EU, bylo do dohody zahrnuto ustanovení, že Peru může pozastavit či ukončit provádění dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům Evropské unie a také Unie může pozastavit či ukončit provádění dohody jen ve vztahu ke všem svým členským státům.

               Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli.

               Oblast působnosti

               Zrušení vízové povinnosti se vztahuje na všechny kategorie osob (držitele běžných cestovních, diplomatických, služebních/úředních a zvláštních pasů) cestujících za jakýmkoli účelem, s výjimkou osob cestujících za účelem vykonávání výdělečné činnosti. Pokud jde o tuto kategorii osob, jednotlivé členské státy i Peru mají nadále možnost uložit vízovou povinnost občanům druhé strany v souladu s použitelnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy. Aby bylo zajištěno harmonizované provádění dohody, připojuje se k dohodě společné prohlášení o výkladu kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“.

               Délka pobytu

               Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Peru, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. K dohodě je připojeno společné prohlášení o výkladu této doby 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               Dohoda zohledňuje situaci členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Dokud tyto státy nebudou součástí schengenského prostoru bez vnitřních hranic, dává zrušení vízové povinnosti státním příslušníkům Peru právo pobývat na území každého z uvedených členských států (v současnosti Bulharska, Chorvatska, Kypru a Rumunska) po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro celý schengenský prostor.

               Územní působnost

               Dohoda obsahuje ustanovení o územní působnosti: státní příslušníci Peru, kteří cestují do Francie a Nizozemska, mají právo pobývat bez víza pouze na evropském území těchto členských států.

               Prohlášení

               Kromě společných prohlášení uvedených výše jsou k dohodě připojena čtyři další společná prohlášení:

               –o přidružení Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis,

               –o úplném informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích a o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu,

               –o zavedení biometrických pasů Peruánskou republikou, ve kterém se Peru zavazuje vydávat biometrické pasy nejpozději od 31. prosince 2015 a podle nějž je nezavedení biometrických pasů do tohoto data dostatečným důvodem pro pozastavení provádění dohody, a

                  –o spolupráci v oblasti nelegální migrace. Toto prohlášení připomíná závazek podle čl. 49 odst. 3 dohody o politickém dialogu a spolupráci mezi Unií a Andským společenstvím, pokud jde o zpětné přebírání jejich nelegálních migrantů. Strany budou plnění tohoto závazku úzce sledovat a souhlasí s uzavřením dohody o zpětném přebírání osob na žádost kterékoli ze stran, zejména v případě nárůstu nelegální migrace a v případě problémů v souvislosti se zpětným přebíráním nelegálních migrantů. Neuzavření dohody o zpětném přebírání osob, bude-li o ně požádáno, je dostatečným důvodem pro pozastavení provádění dohody.

               4.ZÁVĚRY

               S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu schválila dohodu mezi Evropskou unií a Peru o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               2015/0199 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Peruánskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Komise sjednala jménem Evropské unie dohodu s Peruánskou republikou (dále jen „Peru“) o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (2)Tato dohoda byla jménem Evropské unie podepsána dne … 2015 a ode dne následujícího po dni podpisu je na základě rozhodnutí Rady …/…/EU ze dne […] prozatímně prováděna s výhradou možného uzavření k pozdějšímu datu.

               (3)Dohoda by měla být schválena.

               (4)Dohodou se zřizuje smíšený výbor pro správu dohody, který přijme svůj jednací řád. Pro tento případ je vhodné zavést zjednodušený postup pro stanovení postoje Unie.

               (5)V souladu s Protokolem o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a s Protokolem o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojenými ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíc, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Peru o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty se schvaluje jménem Unie.

               Článek 2

               Předseda Rady učiní oznámení uvedené v čl. 8 odst. 1 dohody
                  6
               .

               Článek 3

               Komise, které jsou nápomocni odborníci z členských států, zastupuje Unii v odborném smíšeném výboru zřízeném článkem 6 dohody.

               Článek 4

               Stanovisko Unie v rámci odborného smíšeného výboru k přijetí jeho jednacího řádu podle čl. 6 odst. 4 dohody přijímá Komise po konzultaci se zvláštním výborem jmenovaným Radou.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM (2014) 663, 29.10.2014.

                     (4)
                  COM (2014) 665, 29.10.2014.

                     (5)
                  COM (2015) 119, 11.3.2015.

                     (6)
                  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 14.9.2015
            COM(2015) 439 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Peruánskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Peruánskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Peruánskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE a

               PERUÁNSKÁ REPUBLIKA, dále jen „Peru“,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,

               S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
                  1
               , mimo jiné převedší 19 zemí včetně Peru do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto 19 států použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,

               PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany EU,

               BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Peru v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,

               ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               ČLÁNEK 1

               Účel

               Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Peru, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               ČLÁNEK 2

               Definice

               Pro účely této dohody se rozumí:

               a)
                     „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska;

               b)
                     „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);

               c)
                     „občanem Peru“ osoba, která má státní občanství Peru;

               d)
                     „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států podle písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               ČLÁNEK 3

               Oblast působnosti

               1.
                     Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Peru a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.

               Občané Peru, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Peru, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.

               2.
                     Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti.

               U této kategorie osob může každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Peru vízovou povinnost či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001
                  2
               .

               U této kategorie osob může Peru v souladu se svým vnitrostátním právem samo rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.

               3.
                     Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Peru si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.

               4.
                     Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.

               5.
                     Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Peru.

               ČLÁNEK 4

               Délka pobytu

               1.
                     Občané Evropské unie mohou pobývat na území Peru po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               2.
                     Občané Peru mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Peru mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů, bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

               3.
                     Touto dohodou není dotčena možnost, aby Peru a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.

               ČLÁNEK 5

               Územní působnost

               1.
                     Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.

               2.
                     Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.

               ČLÁNEK 6

               Smíšený výbor pro správu dohody

               1.
                     Smluvní strany zřídí odborný smíšený výbor (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Peru. Evropskou unii zastupuje Evropská komise.

               2.
                     Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:

               a)
                     sleduje provádění této dohody;

               b)
                     navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;

               c)
                     urovnává spory vyplývající z výkladu či provádění této dohody.

               3.
                     Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.

               4.
                     Výbor přijme svůj jednací řád.

               ČLÁNEK 7

               Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti
                  mezi členskými státy a Peru

               Tato dohoda má přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Peru, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.

               ČLÁNEK 8

               Závěrečná ustanovení

               1.
                     Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.

               Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne následujícího po dni jejího podpisu.

               2.
                     Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.

               3.
                     Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.

               4.
                     Každá smluvní strana může pozastavit provádění této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být oznámeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před jeho zamýšleným vstupem v platnost. Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.

               5.
                     Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.

               6.
                     Peru může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               7.
                     Evropská unie může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

               Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO
                  A LICHTENŠTEJNSKO

               Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.

               Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Peru na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VYKONÁVÁNÍ VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“ PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY

               Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem vykonávání placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.

               Tato kategorie by neměla zahrnovat:

               –
                     obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),

               –
                     sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,

               –
                     novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a

               –
                     interní stážisty vyslané v rámci společnosti.

               Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.

               Tímto prohlášením není dotčena definice kategorií cestujících ve vnitrostátním právu Peru pro účel vstupu na území Peru, vycestování z jeho území, průjezdu jeho územím a pobytu na jeho území.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ
                  BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž celková doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ
                  O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI

               Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Peru, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O ZAVEDENÍ BIOMETRICKÝCH PASŮ PERUÁNSKOU REPUBLIKOU

               Peruánská republika jakožto smluvní strana prohlašuje, že již zadala zakázku na výrobu biometrických pasů, a zavazuje se biometrické pasy svým občanům vydávat nejpozději ode dne 31. prosince 2015. Tyto pasy plně vyhovují požadavkům ICAO uvedeným v dokumentu ICAO Doc 9303.

               Smluvní strany souhlasí, že nezavedení biometrických pasů do 31. prosince 2015 je dostatečným důvodem pro pozastavení provádění této dohody v souladu s postupy podle čl. 8 odst. 4.

               SPOLEČNÁ DEKLARACE O SPOLUPRÁCI V OBLASTI NELEGÁLNÍ MIGRACE

               Smluvní strany připomínají, že podle podle čl. 49 odst. 3 dohody o politickém dialogu a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Andským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (podepsané v roce 2003) se dohodly na zpětném přebírání svých nelegálních migrantů.

               Smluvní strany budou plnění tohoto závazku úzce sledovat. Souhlasí s tím, že na žádost kterékoli ze stran, a zejména v případě nárůstu nelegální migrace a v případě problémů v souvislosti se zpětným přebíráním nelegálních migrantů po vstupu dohody o zrušení vízové povinnosti v platnost, uzavřou dohodu upravující zvláštní povinnosti obou stran v oblasti zpětného přebírání osob.

               Smluvní strany souhlasí, že neuzavření takové dohody o zpětném přebírání osob, bude-li o ně požádáno, je dostatečným důvodem pro pozastavení provádění této dohody v souladu s postupy podle čl. 8 odst. 4.

               _________________

                     (1)
                  Úř. věst. L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1).