|

52011PC0704

/* KOM/2011/0704 v konečném znění - 2011/0310 (COD) */  Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení (ES) č. 428/2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití

	DŮVODOVÁ ZPRÁVASystém EU pro kontrolu vývozu zboží dvojího užití, který byl zaveden nařízením č. 428/2009[1], vyžaduje povolení pro vývoz zboží dvojího užití[2] uvedeného na seznamu v příloze I nařízení. V čl. 9 odst. 1 nařízení se uvádí, že všeobecné vývozní povolení EU je jedním ze čtyř dostupných typů vývozních povolení, která mohou být používána pro vývoz zboží dvojího použití z EU. Příloha II nařízení (ES) č. 428/2009 uvádí všeobecná vývozní povolení, která jsou v současnosti platná v EU.Aktualizace kontrolního seznamu EU (příloha I nařízení č. 428/2009)Rozhodnutí o kontrole vývozu zboží dvojího užití se přijímají na základě konsensu v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu (Australská skupina pro biologické a chemické zboží, Skupina jaderných dodavatelů pro civilní jaderné zboží, Režim kontroly raketových technologií a Wassenaarské ujednání pro konvenční zbraně a zboží a technologie dvojího užití). Cílem těchto režimů pro kontrolu vývozu je omezit nebezpečí toho, že citlivé zboží dvojího užití bude používáno k vojenským účelům a/nebo v programech šíření zbraní. Mezinárodní režimy pro kontrolu vývozu za účelem maximálního zefektivnění takových kontrol spojují hlavní dodavatele zboží dvojího užití. Na základě svého souhlasu s kontrolou obchodu se specifickým zbožím účinně spolupracují na tom, aby se omezilo nebezpečí šíření zbraní a zároveň se zajistilo, že nebudou kladeny překážky legitimnímu obchodu.Vzhledem k technologickému vývoji v dnešním světě je zapotřebí seznam kontrolovaného zboží pravidelně aktualizovat. Ačkoli rozhodnutí přijatá v rámci těchto mezinárodních režimů nejsou právně závazná, článek 15 uvedeného nařízení upřesňuje, že „seznam zboží dvojího užití uvedený v příloze I se aktualizuje v souladu s příslušnými závazky a povinnostmi, včetně jejich změn, které členské státy přijaly jako členové mezinárodních režimů nešíření a ujednání o kontrole vývozu nebo ratifikací příslušných mezinárodních smluv“.Rozhodnutí ohledně kontrolního seznamu se v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu přijímají přibližně čtyřikrát do roka. Vzhledem k významu, který tyto aktualizace mají pro bezpečnost a obchod, je třeba je pravidelně a včas začleňovat do legislativy EU. Na jedné straně rozhodnutí mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu o zařazení nového zboží na kontrolní seznamy znamená, že toto nově zařazené zboží musí z bezpečnostních důvodů rovněž podléhat důkladné kontrole v celé EU. Na druhé straně se rozhodnutí přijaté v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu o zastavení kontrol určitého zboží musí co nejrychleji promítnout do legislativy EU, aby mohli vývozci v EU soutěžit na celosvětovém trhu.V současnosti jakákoli aktualizace nařízení (ES) č. 428/2009 včetně přílohy I vyžaduje použití řádného legislativního postupu. Zároveň vzhledem k technické povaze těchto změn a skutečnosti, že tyto změny musí být v souladu s rozhodnutími přijatými v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu, existuje jen malý manévrovací prostor pro provádění úprav změn schválených v rámci těchto režimů.Proto je třeba zavést používání aktů v přenesené pravomoci, aby bylo možné pravidelně aktualizovat přílohu I nařízení (ES) č. 428/2009. Takový přístup by Komisi umožnil provádět potřebné aktualizace, kdykoli to bude potřeba.Potřebné změny všeobecných vývozních povolení EU (příloha II nařízení (ES) č. 428/2009)Všeobecná vývozní povolení EU stanovená v čl. 9 odst. 1 a příloze II nařízení (ES) č. 428/2009 se ukázala jako vysoce úspěšné nástroje, které usnadňují méně rizikový vývoz určitého zboží do některých míst určení. Jednotné všeobecné vývozní povolení EU (EU001) již existuje řadu let a usnadňuje vývoz nejvíce kontrolovaného zboží do sedmi míst určení s nízkým rizikem (Austrálie, Kanada, Japonsko, Nový Zéland, Norsko, Švýcarsko a USA). V prosinci 2008 Komise navrhla zavést šest nových všeobecných vývozních povolení EU[3]. Dohody ohledně těchto nových povolení bylo dosaženo v polovině roku 2011.Obsah stávajících a budoucích všeobecných vývozních povolení EU je třeba neustále monitorovat, aby bylo zajištěno, že se povolení budou vztahovat pouze na transakce s nízkým rizikem. Vzhledem k rychlému tempu vývoje ve světě je nutné zajistit, aby bylo možné stávající všeobecná vývozní povolení EU rychle změnit, pokud jde o místo určení a zahrnuté zboží, díky čemuž se změna v celosvětové situaci bude moci náležitě odrazit v systému kontroly vývozu EU.Proto je zapotřebí zavést používání aktů v přenesené pravomoci a umožnit tak Komisi, aby mohla rychle vyjímat místa určení a/nebo zboží z působnosti stávajících všeobecných vývozních povolení EU.Stávající legislativní návrhy týkající se kontrol vývozu zboží dvojího užitíEvropský parlament a Rada se v současné době zabývají dvěma legislativními návrhy, kterými se mění nařízení (ES) č. 428/2009:1.  Cílem prvního návrhu (KOM(2008) 854) je zavedení nových všeobecných vývozních povolení EU. Evropský parlament hlasoval ve prospěch návrhu dne 27. září 2011. Po přijetí toto pozměňující nařízení rovněž změní terminologii používanou v nařízení (ES) č. 428/2009 (odkazy na „Společenství“ budou tam, kde to bude možné, nahrazeny výrazem „Unie“).2.  Cílem druhého návrhu (KOM(2010) 509) je aktualizace kontrolního seznamu EU zavedením změn schválených v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu v roce 2009. Evropský parlament hlasoval ve prospěch návrhu dne 13. září 2011.Návrh KomiseS ohledem na výše uvedené důvody je nutné změnit nařízení (ES) č. 428/2009.2011/0310 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (ES) č. 428/2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užitíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:3.  Nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití[4], vyžaduje, aby zboží dvojího užití bylo předmětem účinné kontroly při vývozu z Evropské unie nebo při tranzitu členskými státy EU, nebo pokud je dodáváno do třetí země na základě zprostředkovatelských služeb poskytovaných zprostředkovatelem, který má bydliště nebo je usazený v EU.4.  S cílem umožnit členským státům a Evropské unii, aby dostály svým mezinárodním závazkům, zavádí příloha I nařízení (ES) č. 428/2009 společný seznam zboží dvojího užití, které v Evropské unii podléhá kontrolám. Rozhodnutí o zboží, které podléhá kontrole, se přijímají v rámci Australské skupiny, Režimu kontroly raketových technologií, Skupiny jaderných dodavatelů, Wassenaarského ujednání a Úmluvy o zákazu chemických zbraní.5.  Článek 15 nařízení (ES) č. 428/2009 stanoví, že příloha I se aktualizuje v souladu s příslušnými závazky a povinnostmi, včetně jejich změn, které členské státy přijaly jako členové mezinárodních režimů nešíření a ujednání o kontrole vývozu nebo ratifikací příslušných mezinárodních smluv.6.  Přílohu I nařízení (ES) č. 428/2009 je třeba pravidelně aktualizovat v zájmu zajištění plného souladu s mezinárodními závazky v oblasti bezpečnosti, zaručení transparentnosti a udržení konkurenceschopnosti vývozců. Prodlevy v aktualizaci kontrolního seznamu EU mohou mít nepříznivý dopad na bezpečnost a mezinárodní úsilí o nešíření, jakož i na výsledky hospodářské činnosti vývozců v Evropské unii. Z technické povahy změn a skutečnosti, že tyto změny musí být v souladu s rozhodnutími přijatými v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu, zároveň vyplývá, že pro provedení potřebných aktualizací v Evropské unii by měl být použit zrychlený postup.7.  V čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 428/2009 se zavádí všeobecné vývozní povolení EU jako jeden ze čtyř typů vývozních povolení, která lze podle uvedeného nařízení použít. Tato všeobecná vývozní povolení umožňují vývozcům usazeným v EU vyvážet určité druhy zboží do určitých míst, a to na základě podmínek všeobecných povolení.8.  Příloha II nařízení (ES) č. 428/2009 stanoví všeobecná vývozní povolení EU, která jsou v současnosti platná v Unii. Vzhledem k povaze těchto všeobecných vývozních povolení EU by mohlo být namístě vyjmout z působnosti těchto povolení některá místa určení a/nebo zboží, zejména tehdy, kdy měnící se okolnosti budou ukazovat, že pro určité místo určení a/nebo zboží by již neměly být povoleny zjednodušené vývozní transakce v rámci všeobecného vývozního povolení EU. Toto vyjmutí místa určení a/nebo zboží z působnosti všeobecného vývozního povolení EU by nemělo bránit vývozci, aby mohl požádat o jiný druh vývozního povolení v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 428/2009.9.  V zájmu zajištění pravidelných a včasných aktualizací kontrolního seznamu EU v souladu se závazky a povinnostmi členských států v rámci mezinárodních režimů pro kontrolu vývozu by měla být Komisi udělena pravomoc k přijímání aktů v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny přílohy I nařízení (ES) č. 428/2009 v rámci působnosti článku 15 uvedeného nařízení. Obzvláště důležité je, aby Komise v průběhu přípravných prací vedla náležité konzultace, včetně konzultací s odborníky.10.  S cílem umožnit rychlou reakci EU na měnící se okolnosti, pokud jde o posouzení citlivosti vývozu probíhajícího na základě všeobecných vývozních povolení EU, by měla být Komisi udělena pravomoc k přijímání aktů v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny přílohy II nařízení (ES) č. 428/2009 týkající se vyjmutí míst určení a/nebo zboží z působnosti všeobecných vývozních povolení EU. Jelikož takové změny by měly být prováděny pouze na základě posouzení, z něhož vyplývá zvýšené riziko určitého vývozu, a jelikož by další používání všeobecných vývozních povolení v případě tohoto vývozu mohlo mít nepříznivý dopad na bezpečnost Evropské unie a jejích členských států, může Komise použít postup pro naléhavé případy.11.  Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a náležité předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.12.  Nařízení (ES) č. 428/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 428/2009 se mění takto:13.  V článku 9 se za odstavec 1 doplňují nové pododstavce, které znějí:„Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 23a, pokud jde o vyjmutí míst určení a zboží z působnosti všeobecného vývozního povolení EU uvedeného v příloze II.Pokud je v případě významné změny okolností, co se týče posouzení citlivosti vývozu probíhajícího na základě všeobecného vývozního povolení EU uvedeného v příloze II, ze závažných důvodů nutné vyjmutí určitých míst určení a/nebo zboží z působnosti všeobecného vývozního povolení EU, použije se na akty v přenesené pravomoci přijímané podle tohoto článku postup stanovený v článku 23b.“14.  V článku 15 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:„3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 23a, pokud jde o aktualizaci seznamu zboží dvojího užití stanoveného v příloze I. Aktualizace přílohy I se provádí v rozsahu stanoveném v odstavci 1.“15.  Vkládá se nový článek 23a, který zní:„1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.2. Přenesení pravomoci uvedené v čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 3 se uděluje na dobu neurčitou počínaje dnem vstupu nařízení (EU) č. ../… [tohoto nařízení] v platnost.3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“16.  Vkládá se nový článek 23b, který zní:„1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 23a odst. 5. V takovém případě Komise poté, co ji Evropský parlament nebo Rada uvědomí o svém rozhodnutí vyslovit proti aktu námitky, akt neprodleně zruší.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyně [1] Nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.[2] „Zboží dvojího užití“ je definováno v čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 428/2009 jako „zboží včetně softwaru a technologií, které lze použít jak pro civilní, tak i vojenské účely a které zahrnuje veškeré zboží, které může být použito jak pro nevýbušné účely, tak i pro jakoukoliv formu podpory výroby jaderných zbraní nebo jiných jaderných výbušných zařízení“.[3] KOM(2008) 854 v konečném znění.[4] Úř. věst. L 134, 29.5.2009, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52007PC0090

Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady kterým se mění nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, a nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 o hygieně potravin {SEK(2007) 301} {SEK(2007) 302} {SEK(2007) 303} {SEK(2007) 304}  /* KOM/2007/0090 konecném znení - COD 2007/0037 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 6.3.2007KOM(2007) 90 v konečném znění2007/0037 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 o hygieně potravin {SEK(2007) 301}{SEK(2007) 302}{SEK(2007) 303}{SEK(2007) 304}(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU-  Odůvodnění a cíle návrhuVelká část právních předpisů ES byla vytvořena s cílem napravit selhání trhu a zajistit rovné podmínky. Uvedené cíle mohly být často dosaženy pouze uložením povinností podnikům, aby poskytovaly informace a podávaly zprávy o uplatňování daných právních předpisů.Postupem času se některé z těchto postupů staly zbytečně časově náročnými či zastaralými. Tato zbytečná administrativní zátěž brání hospodářské aktivitě a má negativní dopad na konkurenceschopnost evropských podniků.Komise usiluje o maximální omezení této zbytečné zátěže. Jde o součást strategie pro lepší právní předpisy, jenž je velmi důležitá pro dosažení našich „lisabonských“ cílů zaměřených na vyšší růst a vytváření pracovních míst.-  Obecné souvislostiDne 14. listopadu 2006 Komise předložila Lepší právní předpisy v Evropské unii - strategický přezkum (KOM(2006) 689), včetně návrhu obsahujícího cíl snížit administrativní náklady podniků do roku 2012 o 25 %.Následně bylo vypracováno deset konkrétních návrhů pro „urychlené opatření“ v Akčním programu pro snižování administrativní zátěže v Evropské unii (KOM(2007) 23), který vycházel z konzultací se zúčastněnými stranami a návrhů členských států a odborníků Komise. Cílem urychlených opatření je významné snížení administrativní zátěže podniků prostřednictvím malých změn základních právních předpisů, aniž by byl ohrožen původní účel právních předpisů.Jeden z uvedených návrhů urychlených opatření se vztahuje na nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství. Předpokládá se odstranění zastaralých požadavků a úprava některých požadavků, aby se administrativní zátěž podniků co nejvíce snížila. Článek 5 požadoval, aby dopravní podniky (jakož i vlády členských států) poskytly informace o přepravních tarifech, sazbách a podmínkách před 1. červencem 1961. Tento článek je možné zrušit, neboť požadavky na informace uložené dopravcům jsou zastaralé. Ustanovení čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení požaduje přepravní doklad obsahující určité informace o odesílateli, druhu zboží, místu původu a místu určení zboží, jakož i o trase nebo přepravní vzdálenosti, popřípadě i hraničních přechodech. Jelikož položky v druhé části ustanovení, tj. trasa nebo přepravní vzdálenost, popřípadě i hraniční přechody, nejsou k dosažení cílů nařízení nezbytné, je možné je vymazat. Třetí věta čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení požaduje, aby dopravce uchovával druhý stejnopis dokladu, na němž jsou uvedeny konečné přepravní sazby jakéhokoli druhu, ostatní náklady, případné náhrady, jakož i jiné okolnosti ovlivňující přepravní sazby a podmínky. Tato věta může být zrušena, jelikož dané informace jsou v současnosti k dispozici v účetních systémech dopravců, a není proto nutné, aby dopravci vyplňovali a uchovávali další samostatný dokument. Ustanovení čl. 6 odst. 3 obsahuje výslovný odkaz na nákladní listy, které jsou velmi dobře známé a v odvětví vnitrozemnské dopravy se často používají. Tento odkaz zlepšuje právní jistotu dopravních podniků, neboť objasňuje, že obsahují-li všechny potřebné údaje podle čl. 6 odst. 1, jsou tyto nákladní listy dostačující.Další urychlené opatření se vztahuje na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 o hygieně potravin. Účelem je vyjmout malé potravinářské podniky, které jsou schopny zajistit hygienu potravin jednoduše dodržováním dalších požadavků nařízení (ES) č. 852/2004, z požadavku vytvořit a zavést jeden nebo více stálých postupů založených na zásadách analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (dále jen „HACCP“) a postupovat podle nich. Tato výjimka se vztahuje na mikropodniky[1], které převážně prodávají potraviny přímo konečným spotřebitelům. Tyto podniky mají méně než deset zaměstnanců a roční obrat či roční rozvahu nepřesahující 2 miliony EUR. Uvedená výjimka by se tedy nevztahovala na velkoplošné supermarkety a prodejce koncesí na řetězce supermarketů.-  Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPlatná ustanovení, která má tento návrh v úmyslu pozměnit, jsou články 5 a 6 nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, a článek 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 o hygieně potravin.2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADůKonzultace zúčastněných stran |-  Metody konzultacíV akčním programu ze dne 24. ledna 2007 Komise předložila deset konkrétních návrhů pro „urychlená opatření“. Tyto návrhy byly založeny na konzultacích s odborníky a zejména na pilotním projektu, který porovnával základní míru administrativní zátěže v České republice, Dánsku, Nizozemsku a Spojeném království v roce 2006.Jedno z uvedených urychlených opatření se týkalo dopravního odvětví a navrhovalo „ulehčit některé povinnosti spojené s poskytováním přepravních statistik“. Nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, požaduje, aby dopravci měli přepravní doklad uvádějící mimo jiné vzdálenosti, trasy a hraniční přechody.Další urychlené opatření se vztahovalo na hygienu potravin, přičemž navrhuje „vyjmout malé podniky z povinnosti dodržovat některé požadavky HACCP (zásad analýzy rizik a kritických kontrolních bodů)“. Článek 5 nařízení (ES) č. 852/2004 vyžaduje, aby všichni provozovatelé potravinářských podniků vytvořili a zavedli postup založený na zásadách HACCP (zásad analýzy rizik a kritických kontrolních bodů) a postupovali podle něho.Shrnutí odpovědíOdborníci a zástupci daného odvětví vyjádřili názor, že tyto požadavky v nařízení č. 11 z roku 1960 jsou ve vysoce liberalizovaném odvětví dopravy zastaralé. Některé články jsou považovány za zastaralé, zatímco jiné představují pro podniky zvytečnou zátěž.Zástupci malých podniků vyjádřili obavy, pokud jde o obecné provádění systému HACCP ve všech potravinářských podnicích. Přes pružnost, která byla do nařízení zapracována, bylo požadováno objasnění. Komise uspořádala řadu setkání s odborníky z členských států. Kromě toho Komise v zájmu transparentnosti podporovala diskusi s dotčenými subjekty, aby mohly své stanovisko vyjádřit různé sociálně-ekonomické kruhy. Za tímto účelem bylo uspořádáno setkání se zástupci výrobců, daného odvětví, obchodu a spotřebitelů, kde se projednávaly otázky spojené s prováděním postupů založených na zásadách HACCP a pružností HACCP. Výsledky zmíněných diskuzí jsou uvedeny v pokynech, které byly schváleny Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a zveřejněny na:http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/hygienelegislation/guidance_doc_haccp_en.pdfVzhledem ke značnému dopadu, který by přísné uplatňování požadavků HACCP mělo na malé a střední podniky, a ke skutečnosti, že některé podniky mohou zajistit stejnou úroveň ochrany hygieny prostřednictvím provádění jiných požadavků nařízení (ES) č. 852/2004, aniž by musely plně provádět postupy HACCP, a přestože pokyny vysvětlují míru pružnosti, kterou lze s ohledem na HACCP využít, je zapotřebí některé podniky z dodržování požadavků HACCP vyjmout. Musí být však uváženo, že by se výjimka neměla vztahovat na podniky, jejichž cílovou skupinou je široká veřejnost. Výjimka by proto měla být omezena na podniky s méně než 10 zaměstnanci, které lze klasifikovat jako mikropodniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků.-  Posouzení dopadůPosouzení dopadů týkající se nařízení č. 11 zvažovalo dvě možnosti:Varianta 1 Žádná změna politiky.Varianta 2 Zrušení povinnosti poskytovat informace o trasách, vzdálenostech, sazbách a dalších přepravních podmínkách a povolení využívat k poskytování informací o zbývajících požadavcích týkajících se stávajícího přepravního dokladu nákladní listy.Varianta 2 byla upřednostněna, jelikož zajistí snížení zbytečné administrativní zátěže a zároveň zůstane k dispozici stejná míra základních informací.Posouzení dopadů týkající se nařízení (ES) č. 852/2004 zvažovalo tři možnosti:Varianta 1 Žádná změna politiky.Varianta 2 Vyjmutí některých podniků z dodržování požadavků HACCP.Varianta 3 Zrušení postupů HACCP pro všechny podniky.Varianta 2 byla upřednostněna, jelikož zajistí přiměřenou rovnováhu mezi snížením administrativní zátěže podniků a zachováním vysoké úrovně ochrany spotřebitele.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU-  Shrnutí navrhovaných opatřeníCílem opatření týkajícího se nařízení č. 11 je snížit administrativní zátěž dopravních podniků pomocí odstranění zastaralých požadavků na dokumentaci ohledně trasy, přepravní vzdálenosti, hraničních přechodů atd.Opatření týkající se požadavků HACCP jsou zaměřeny na vložení změny do nařízení (ES) č. 852/2004, kterou by byly mikropodniky vyjmuty z dodržování požadavků vytvořit a zavést jeden nebo více stálých postupů založených na zásadách HACCP a postupovat podle nich. Tato výjimka se vztahuje na mikropodniky, které převážně prodávají potraviny přímo konečným spotřebitelům.-  Právní základPrávní základ opatření Společenství v oblasti dopravy je stanoven v článku 75 Smlouvy o ES a právní základ opatření Společenství v oblasti hygieny potravin je stanoven v článku 95 a v čl. 152 odst. 4 písm. b) Smlouvy o ES.-  Zásada subsidiarityOpatření na úrovni členských států by nebylo dostatečné ke snížení administrativní zátěže v těchto oblastech, jelikož požadavky na informace byly dopravním a potravinářským podnikům uloženy nařízeními ES. Snížení může být proto dosaženou pouze změnou příslušných nařízení na úrovni Evropské unie. |Opatření EU zajistí, aby všechny dotčené evropské dopravní a potravinářské podniky mohly mít ze snížení administrativní zátěže prospěch. |Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. |-  Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů:Cíle snížení administrativní zátěže způsobené požadavky na informace uloženými nařízením č. 11 a nařízením (ES) č. 852/2004 může být dosaženo pouze změnou těchto nařízení, což lze provést pouze závazným právním nástrojem ES na stejné úrovni, tedy nařízením. To je v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o ES.Tento návrh zajišťuje, aby byla administrativní zátěž dopravních a malých potravinářských podniků způsobená požadavky na informace, které jsou obsaženy v nařízeních č. 11 a (ES) č. 852/2004, minimalizována.-  Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů:Cíle snížení administrativní zátěže způsobené požadavky na informace uloženými nařízením č. 11 a nařízením (ES) č. 852/2004 může být dosaženo pouze změnou těchto nařízení, což lze provést pouze závazným právním nástrojem ES na stejné úrovni, tedy nařízením.4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.5. DALšÍ INFORMACE-  ZjednodušeníNávrh umožňuje zjednodušení správních postupů pro účastníky ze soukromého sektoru.Správní postupy pro dopravní podniky budou zjednodušeny tak, že některé požadavky na dokumentaci ohledně trasy, přepravní vzdálenosti a hraničních přechodů, které nejsou absolutně nezbytné, budou odstraněny. Správní postupy pro malé potravinářské podniky, které jsou schopny zajistit hygienu potravin jednoduše dodržováním dalších požadavků nařízení (ES) č. 852/2004, budou zjednodušeny, jelikož mikropodniky, které převážně prodávají potraviny přímo spotřebitelům, budou vyjmuty z dodržování požadavku vytvořit a zavést jeden nebo více stálých postupů založených na zásadách HACCP a postupovat podle nich.-  Evropský hospodářský prostorNavrhovaný akt se týká záležitostí EHP, a je tudíž třeba rozšířit ho na Evropský hospodářský prostor.2007/0037 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení č. 11 o odstranění diskriminace v oblasti přepravních sazeb a podmínek, kterým se provádí čl. 79 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 o hygieně potravinEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 75 odst. 3, článek 95 a čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[2],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[4],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[5],vzhledem k těmto důvodům:(1) Politiky Společenství zaměřené na lepší právní předpisy, zejména Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: „Lepší právní předpisy v Evropské unii - strategický přezkum“[6] a Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: „Akční program pro snižování administrativní zátěže v Evropské unii snížení administrativní zátěže“[7] zdůrazňují význam snížení administrativní zátěže podniků, která vzniká ze stávajících právních předpisů, jako zásadní krok ke zlepšení jejich konkurenceschopnosti a dosažení cílů lisabonské agendy.(2) Pravidla Společenství vyžadovaná podle článku 75 Smlouvy o ES za účelem odstranění některých forem diskriminace, pokud jde o vnitrozemskou dopravu ve Společenství, byla stanovena nařízením č. 11[8]. V zájmu snížení administrativní zátěže podniků by uvedené nařízení mělo být zjednodušeno zrušením zastaralých a zbytečných požadavků, zejména požadavku uchovávat v písemné formě informace, které jsou nyní v důsledku technického pokroku dostupné v účetních systémech dopravců.(3) Ustanovení čl. 5 odst. 1) nařízení (ES) č. 852/2004[9] vyžaduje, aby všichni provozovatelé potravinářských podniků vytvořili a zavedli postup založený na zásadách analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) a postupovali podle něho.(4) Zkušenosti prokázaly, že v některých potravinářských podnicích lze hygienu potravin zajistit správným dodržováním požadavků na hygienu potravin stanovených nařízením (ES) č. 852/2004, aniž by bylo nutné uchýlit se k systému HACCP. Týká se to především malých podniků, které převážně prodávají své výrobky přímo konečným spotřebitelům, jako např. pekárny, malé obchody s potravinami, stánky, restaurace a bary, což jsou mikropodniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků[10].(5) Je proto vhodné těmto podnikům poskytnout výjimku z požadavku čl. 5 odst. 1 nařízení (EC) č. 852/2004, přičemž se rozumí, že musí dodržovat všechny ostatní požadavky uvedeného nařízení.(6) Jelikož společný cíl změny nařízení (EC) č. 852/2004 a nařízení č. 11 spočívá ve snížení administrativní zátěže podniků, aniž by byl pozměněn původní účel těchto nařízení, je vhodné spojit uvedené změny do jednoho nařízení,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení č. 11 se mění takto:(1) Článek 5 se zrušuje.(2) Článek 6 se mění takto:a) V odstavci 1 se zrušují pátá a šestá odrážka.b) V odstavci 2 se zrušuje třetí věta.c) Odstavec 3 se nahrazuje tímto:"3. Jestliže stávající doklady jako např. nákladní listy nebo jakékoliv jiné přepravní dokumenty uvádějí všechny údaje uvedené v odstavci 1 a spolu se systémem evidence a účetnictví dopravce umožňují plné prověření přepravních sazeb a podmínek za účelem odstranění a předcházení diskriminace ve smyslu čl. 75 odst. 1 Smlouvy, nemusí dopravce zavádět nové přepravní doklady.Článek 2V čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 852/2004 se doplňuje nová věta, která zní:„Aniž jsou dotčeny ostatní požadavky tohoto nařízení, odstavec 1 se nevztahuje na podniky, které jsou mikropodniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003[11] a jejichž činnosti spočívají především v přímém prodeji potravin konečným spotřebitelům.“Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda [1] Ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků, C(2003) 1422 Úř. věst. L 124/36.[2] Úř. věst. C […], […], s. […].[3] Úř. věst. C […], […], s. […].[4] Úř. věst. C […], […], s. […].[5] Úř. věst. C […], […], s. […].[6] KOM(2006) 689.[7] KOM(2007) 23.[8] Úř. věst. P 52, 16.8.1960, s. 1121. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 3626/84 (Úř. věst. L 335, 22.12.1984, s. 4).[9] Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 1; opravené znění v Úř. věst. L 226, 25.6.2004, s. 3.[10] Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.[11] Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.


				|

		52012PC0402

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se na rybářskou sezónu 2012/2013 stanoví rybolovná práva pro sardel obecnou v Biskajském zálivu /* COM/2012/0402 final - 2012/0194 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Nařízení
Rady o rybolovných právech, jež jsou přijímána v druhé polovině
každého roku, již nezahrnují TAC pro sardel obecnou v Biskajském zálivu
vzhledem k odlišnému ročnímu cyklu podmíněnému biologií této populace
a odborným názorem na ni. TAC pro sardel obecnou je třeba stanovit
každoročně přibližně v červenci.
Nařízením Rady (ES) č. 716/2011 Rada
stanovila TAC pro rybolov této populace použitelný od 1. července 2011 do
30. června 2012. TAC a jeho přidělení dotčeným
členským státům musí být nyní stanoveno na dalších dvanáct
měsíců.
2.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Vzhledem k cílům společné
rybářské politiky stanoveným v nařízení Rady (ES) č. 2371/2002
ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů
v rámci společné rybářské politiky by měla být rybolovná práva
stanovena na základě dostupných vědeckých doporučení
a s ohledem na biologické a socioekonomické aspekty a měla by
všem odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení.
V případě populace sardele obecné v
Biskajském zálivu je doporučení Vědeckotechnického
a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) z července
2012 založeno na rybářské sezóně probíhající od 1. července 2011
do 30. června 2012.
Ve svém doporučení odhaduje VTHVR biomasu
reprodukující se populace přibližně na 68 180 tun. S ohledem na
návrh Komise ze dne 29. července 2009 týkající se nařízení, kterým se
stanoví dlouhodobý plán pro populaci sardele obecné v Biskajském zálivu a lov
této populace[1], a vzhledem k tomu, že
posouzení dopadů, z něhož uvedený návrh vychází, ukládá nutnost
vypracovat nejnovější posouzení dopadů rozhodnutí o rybolovných
právech pro tuto populaci, je vhodné stanovit pro tuto populaci TAC v souladu s
pravidlem odlovu uvedeným v návrhu. TAC pro rybářskou sezónu od
1. července 2012 do 30. června 2013 by proto měl být
stanoven ve výši 20 700 tun.
Rada se žádá, aby co nejrychleji přijala
tento návrh a umožnila tak rybářům sestavit plán činností pro
novou rybářskou sezónu.
2012/0194 (NLE)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY,
kterým se na rybářskou sezónu 2012/2013
stanoví rybolovná práva pro sardel obecnou v Biskajském zálivu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Rada má stanovit celkové
přípustné odlovy (TAC) pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny
rybolovných oblastí. Rybolovná práva by měla být mezi jednotlivé
členské státy rozdělena způsobem, který každému členskému
státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci
nebo skupiny populací, a s náležitým ohledem na cíle společné
rybářské politiky stanovené v nařízení Rady (ES)
č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování
a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné
rybářské politiky[2].
(2)       Pro účely řádného
řízení populací a zjednodušení je vhodné stanovit TAC a kvóty
členských států pro populace sardele obecné v Biskajském zálivu
(podoblast ICES VIII) pro roční období řízení probíhající od 1.
července do 30. června následujícího roku namísto období řízení
odpovídajícího kalendářnímu roku. Rybolov by měl nicméně nadále
podléhat obecným ustanovením nařízení Rady (EU) č. 43/2012[3],
která se týkají podmínek užívání kvóty.
(3)       TAC sardele obecné
v Biskajském zálivu pro rybolovnou sezónu 2012/2013 by měl být
stanoven na základě dostupných vědeckých doporučení a s
ohledem na biologické a socioekonomické aspekty a měl by všem
odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení.
(4)       S cílem stanovit
víceletý plán pro populace sardele obecné v Biskajském zálivu vztahující
se na rybolovnou sezónu a zavádějící pravidlo kontroly odlovu, jež se
uplatní při určování rybolovných práv, předložila Komise dne 29.
července 2009 návrh nařízení, kterým se stanoví dlouhodobý plán pro
populaci sardele obecné v Biskajském zálivu a lov této populace.
S ohledem na tento návrh a s uvážením toho, že posouzení dopadů,
z něhož uvedený návrh vychází, ukládá nutnost vypracovat
nejnovější posouzení dopadu rozhodnutí o rybolovných právech pro
populaci sardele obecné v Biskajském zálivu, je vhodné stanovit pro tuto
populaci TAC odpovídajícím způsobem. V doporučení vydaném
v červenci 2012 odhadl Vědeckotechnický a hospodářský výbor
pro rybářství (VTHVR) biomasu reprodukující se populace
přibližně na 68 180 tun. TAC pro rybářskou sezónu probíhající od
1. července 2012 do 30. června 2013 by proto měl být
stanoven ve výši 20 700 tun.
(5)       V souladu
s článkem 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 ze dne
6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro
meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót[4],
je nezbytné určit, do jaké míry se na populaci sardele obecné
v Biskajském zálivu vztahují opatření stanovená v uvedeném
nařízení.
(6)       Vzhledem k začátku
rybolovné sezóny 2012/2013 a pro účely ročního vykazování
úlovků by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned
a být použitelné ode dne 1. července 2012,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Rybolovná práva pro sardel
obecnou v Biskajském zálivu
1.           Celkový přípustný odlov
(TAC) a jeho přidělení členským státům pro rybolovnou
sezónu probíhající od 1. července 2012 do 30. června 2013, pokud jde
o populaci sardele obecné v podoblasti ICES VIII podle definice
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 218/2009 ze dne 11. března 2009 o předkládání
statistik nominálních odlovů členských států provozujících
rybolov v severovýchodním Atlantiku[5], je následující
(vyjádřeno v tunách živé hmotnosti):
 Druh: || Sardel obecná Engraulis encrasicolus || Oblast ICES: || VIII (ANE/08.)
 Španělsko || 18 630 ||   || Analytický TAC
 Francie || 2 070 ||
 EU || 20 700 ||
   ||   ||
 TAC || 20 700 ||
2.           Přidělení
rybolovných práv podle odstavce 1 a jejich využití podléhá podmínkám
stanoveným v článcích 8, 10 a 13 nařízení (EU) č. 43/2012.
3.           Má se za to, že populace
uvedená v odstavci 1 podléhá pro účely nařízení (ES)
č. 847/96 analytickému TAC. Použijí se ustanovení čl. 3 odst. 2
a 3 a článku 4 uvedeného nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním
dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               KOM(2009) 399 v konečném
znění.
[2]               Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.
[3]               Úř. věst. L 25, 27.1.2012, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 115, 9.5.1996, s. 3.
[5]               Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 70.