               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            2015/0305(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o stanovení postoje EU ohledně doporučení Smíšeného readmisního výboru zřízeného podle Dohody o předávání a zpětném přebírání osob mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací, pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Dohoda mezi Evropskou unií a Ruskem o předávání a zpětném přebírání osob vstoupila v platnost dne 1. června 2007. Podle čl. 19 odst. 1 písm. b) dohody má Smíšený readmisní výbor za úkol „rozhodovat o opatřeních potřebných k jednotnému provádění [této] dohody“. Podle čl. 6 odst. 3 jednacího řádu výboru, přijatého rozhodnutím výboru č. 1/2007 ze dne 25. července 2007, může výbor přijímat doporučení.

               První doporučení ohledně žádostí o readmisi vyžadujících dohodnutí pohovorů přijal Smíšený readmisní výbor dne 2. června 2009. Ukázalo se, že toto doporučení je třeba dále upřesnit druhým doporučením, které bude obsahovat pokyny pro odložení pohovorů v případech, kdy nelze dodržet lhůty pro jejich dohodnutí.

               2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Návrh doporučení připojený k tomuto návrhu rozhodnutí Rady byl projednán s ruskou stranou a schválen na 12., 13. a 14. zasedání výboru a byl připraven v úzké spolupráci s členskými státy, které se rovněž účastnily jednání výboru k danému tématu. Jelikož nebylo naplánováno žádné zasedání Pracovní skupiny pro integraci, migraci a vyhoštění, konzultovala Komise dne 20. října 2014 návrh tohoto doporučení s rady pro spravedlnost a vnitřní věci, kteří k němu neměli žádné připomínky.

               3. FINANČNÍ A ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Tento návrh nemá žádný dopad na rozpočet EU.

               2015/0305 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o stanovení postoje EU ohledně doporučení Smíšeného readmisního výboru zřízeného podle Dohody o předávání a zpětném přebírání osob mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací, pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda ze dne 25. května 2006
                  1
                mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o předávání a zpětném přebírání osob (dále jen „readmisní dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. června 2007.

               (2)Článkem 19 readmisní dohody se zřizuje Smíšený readmisní výbor, který je pověřen úkoly uvedenými v této dohodě.

               (3)Podle čl. 19 odst. 1 písm. b) readmisní dohody má Smíšený readmisní výbor za úkol rozhodovat o opatřeních potřebných k jednotnému provádění této dohody.

               (4)Jedním z prvků postupu readmise stanoveného v dohodě je pohovor, který by měl být podle čl. 9 odst. 4 dohodnut, nemůže-li žádající stát připojit k žádosti o readmisi dokumenty uvedené v přílohách 2 nebo 3 této dohody.

               (5)První doporučení ohledně žádostí o readmisi vyžadujících dohodnutí pohovorů přijal Smíšený readmisní výbor dne 2. června 2009. Ukázalo se, že toto doporučení je třeba dále upřesnit druhým doporučením, které bude obsahovat pokyny pro odložení pohovorů v případech, kdy nelze dodržet lhůty pro jejich dohodnutí.

               (6)Je proto vhodné stanovit postoj Unie ohledně doporučení, pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů, které má být výborem přijato,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1. Postoj, který má Evropská unie zaujmout ve Smíšeném readmisním výboru zřízeném podle článku 19 Dohody mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o předávání a zpětném přebírání osob ohledně přijetí doporučení, pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů, bude vycházet z návrhu doporučení Smíšeného readmisního výboru přiloženého k tomuto rozhodnutí.

               2. Zástupci Unie ve Smíšeném readmisním výboru mohou schválit menší technické úpravy v návrhu doporučení Smíšeného výboru bez dalšího rozhodnutí Rady.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Úř. věst. L 129, 17. května 2007, s. 40.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o stanovení postoje EU ohledně doporučení Smíšeného readmisního výboru zřízeného podle Dohody o předávání a zpětném přebírání osob mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací, pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů

               DOPORUČENÍ Č. 2 SMÍŠENÉHO READMISNÍHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO PODLE DOHODY MEZI RUSKOU FEDERACÍ A EVROPSKOU UNIÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB ZE DNE 25. KVĚTNA 2006,

               pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů,

               ze dne „“

               VÝBOR,

               s odkazem na Dohodu mezi Ruskou federací a Evropskou unií o předávání a zpětném přebírání osob ze dne 25. května 2006 (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené dohody a na čl. 6 odst. 3 jednacího řádu Smíšeného readmisního výboru ze dne 25. července 2007,

               vzhledem k tomu, že jedním z prvků postupu readmise stanoveného v dohodě je pohovor, který by měl být podle čl. 9 odst. 4 dohodnut, nemůže-li žádající stát připojit k žádosti o readmisi dokumenty uvedené v přílohách 2 nebo 3 uvedené dohody,

               vzhledem k tomu, že dne 2. června 2009 bylo výborem přijato doporučení č. 1 Smíšeného readmisního výboru, pokud jde o žádosti o readmisi vyžadující dohodnutí pohovorů (dále jen „doporučení č. 1“),

               vzhledem k tomu, že podle čl. 20 odst. 1 písm. f) dohody mohou být zvláštní opatření týkající se lhůt pro vyřízení žádostí o readmisi předmětem dvoustranných prováděcích protokolů,

               PŘEDKLÁDÁ NÁSLEDUJÍCÍ DOPORUČENÍ:

               1.V souladu s odstavcem 2 doporučení č. 1, pokud není lhůta pro dohodnutí pohovoru stanovena v příslušných prováděcích protokolech mezi Ruskou federací a členskými státy EU, neměla by překročit 10 kalendářních dnů od data obdržení žádosti o readmisi, jak je stanoveno v odstavci 1 doporučení č. 1.

               2.Pokud nebyl pohovor dohodnut ve lhůtách uvedených v odstavci 1 tohoto doporučení nebo pokud se dotčená osoba k pohovoru nedostaví, žádající i žádaný stát se kontaktují a přijmou opatření s cílem zorganizovat pohovor co nejdříve.

               3.Pokud během lhůty stanovené pro dohodnutí pohovoru žádající stát oznámí žádanému státu, že se dotčená osoba dostaví k pohovoru později, lhůta uvedená v odstavci 1 tohoto doporučení, případně lhůta stanovená v příslušném prováděcím protokolu, by se měla prodloužit do data uvedeného v daném oznámení.

               4.Lhůta pro dohodnutí pohovoru by s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v odstavci 3 tohoto doporučení neměla překročit 60 kalendářních dnů od data obdržení žádosti o readmisi, ledaže zvláštní okolnosti případu odůvodňují dohodnutí pohovoru později.

               Za Ruskou federaci
                     Za Evropskou unii


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            2016/0044(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci smíšeného readmisního výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob od 1. června 2016

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Dohoda mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda“) byla uzavřena rozhodnutím Rady 2014/252/EU
                  1
                a vstoupila v platnost dne 1. října 2014. V souladu s čl. 24 odst. 3 dohody se ustanovení týkající se zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti, jak jsou uvedena v článcích 4 a 6 dohody, začnou používat tři roky po vstupu dohody v platnost, tj. od 1. října 2017.

               Dne 29. listopadu 2015, po summitu mezi EU a Tureckem
                  2
               , Unie a Turecko vyjádřily politickou shodu v tom, „že od června roku 2016 bude v plném rozsahu uplatňována readmisní dohoda mezi EU a Tureckem, aby Komise mohla na podzim roku 2016 předložit svou třetí zprávu o pokroku s cílem dokončit proces uvolňování vízového režimu, tj. zrušit do října roku 2016 vízové požadavky pro turecké občany cestující do schengenského prostoru, a to jakmile budou splněny požadavky plánu uvolnění vízového režimu“.

               Touto dohodou se zřizuje smíšený readmisní výbor, který bude mimo jiné sledovat a usnadňovat uplatňování této dohody a rozhodovat o nezbytných prováděcích opatřeních. V návaznosti na politické prohlášení učiněné dne 29. listopadu 2015 na druhém zasedání smíšeného readmisního výboru, které se konalo dne 19. ledna 2016, projednaly EU a Turecko možnost, že by smíšený readmisní výbor přijal rozhodnutí podle čl. 19 odst. 1 písm. b) dohody o nezbytných prováděcích opatřeních s cílem zajistit použitelnost závazků podle článků 4 a 6 dohody již od 1. června 2016.  Příslušný návrh rozhodnutí smíšeného readmisního výboru tvoří přílohu tohoto návrhu.

               2016/0044 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci smíšeného readmisního výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob od 1. června 2016

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)
                     Dohoda mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda“) byla uzavřena rozhodnutím Rady 2014/252/EU
                  3
                a vstoupila v platnost dne 1. října 2014. Podle čl. 24 odst. 3 dohody by ustanovení článků 4 a 6 dohody týkající se zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti měla být použitelná od 1. října 2017.

               (2)
                     EU a Turecko vyjádřily na summitu konaném dne 29. listopadu 2015 politickou shodu v tom, že dohoda o zpětném přebírání osob by měla být uplatňována v plném rozsahu od 1. června 2016.

               (3) Podle čl. 19 odst. 1 písm. b) dohody má smíšený readmisní výbor za úkol rozhodovat o prováděcích opatřeních nezbytných pro jednotné uplatňování této dohody. Proto by bylo vhodné stanovit rozhodnutím smíšeného readmisního výboru nezbytná prováděcí opatření s cílem zajistit použitelnost závazků článků 4 a 6 dohody od 1. června 2016.

               [(4) V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Spojené království své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.]

               [(5) V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.]

               (6) V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je nezbytné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci smíšeného readmisního výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 dohody od 1. června 2016,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat v rámci smíšeného readmisního výboru EU–Turecko k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 dohody od 1. června 2016, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného readmisního výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Drobné změny tohoto návrhu rozhodnutí mohou být přijaty bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 134, 7.5.2014, s. 1.

                     (2)
                  Prohlášení generálního sekretariátu Rady 870/15 ze dne 29.11.2015.

                     (3)
                  Úř. věst. L …

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci smíšeného readmisního výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob od 1. června 2016

               NÁVRH

               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO READMISNÍHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO
               DOHODOU MEZI EVROPSKOU UNIÍ A TURECKOU REPUBLIKOU O ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ NEOPRÁVNĚNĚ POBÝVAJÍCÍCH OSOB č. 2/2016

               o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 dohody od 1. června 2016

               VÝBOR,

               s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob, a zejména na čl. 19 odst. 1 písm. b) uvedené dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1) Dohoda mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. října 2014.

               (2) V čl. 24 odst. 3 dohody se stanoví, že se závazky týkající se zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti stanovené v článcích 4 a 6 dohody použijí teprve tři roky po vstupu dohody v platnost.

               (3) S ohledem na politickou shodu dosaženou mezi oběma stranami na summitu mezi EU a Tureckem konaném dne 29. listopadu, že má být dohoda uplatňována v plném rozsahu od června 2016,

               SE ROZHODL PŘIJMOUT TOTO PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ:

               Článek 1

               Závazky stanovené v článcích 4 a 6 dohody, které se týkají zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti, se použijí ode dne 1. června 2016.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               ………………………………...
                     …………………………………..

               (za Evropskou unii)

                         (za Tureckou republiku)


title: Návrh rozhodnutí Rady o dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie MON810) v Rakousku podle směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2001/18/ES (Pouze německé znění je závazné)

text:
Důležité právní upozornění

|

52007PC0586

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.10.2007KOM(2007) 586 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie MON810) v Rakousku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES(Pouze německé znění je závazné)(předložen ý Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Rozhodnutím Komise v souladu s částí C směrnice 90/220/EHS byl udělen souhlas s uvedením geneticky modifikované odrůdy Zea mays L. linie MON810 na trh a francouzské orgány vydaly souhlas s uvedením tohoto geneticky modifikovaného organismu (GMO) na trh. Souhlas se vztahuje na všechna použití produktu, zejména na dovoz, zpracování na potraviny a krmiva a na pěstování.2. V souladu s článkem 16 (ochranná doložka) směrnice 90/220/EHS Rakousko následně informovalo Komisi o svém rozhodnutí dočasně zakázat či omezit uvádění kukuřice Zea mays L. linie MON810 určené pro všechna použití, na která se vztahuje souhlas udělený podle směrnice 90/220/EHS, na trh a uvedlo důvody svého rozhodnutí.3. Produkty z kukuřice Zea mays L. linie MON810 (potraviny a složky potravin vyrobené z kukuřičné mouky, kukuřičného lepku, kukuřičné krupice, kukuřičného škrobu, kukuřičné glukosy a kukuřičného oleje vyrobených z kukuřice Zea mays L. linie MON810) jsou povoleny podle nařízení (ES) č. 258/97[1] a nařízení (ES) č. 1829/2003[2]. Na tato použití se nevztahuje ochranná doložka oznámená Rakouskem.4. O konzultaci byl požádán Vědecký výbor pro rostliny, který dospěl k závěru, že informace předložené Rakouskem nepředstavují nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního posouzení rizika těchto GMO a které by nezbytně musely vést k přezkoumání původního vědeckého názoru na bezpečnost kukuřice Zea mays L. linie MON810.5. Směrnice 90/220/EHS byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí[3].6. V lednu roku 2004 Komise požádala Rakousko, aby znovu posoudilo svou ochrannou doložku s ohledem na nový předpisový rámec a případně ji znovu oznámilo v souladu se směrnicí 2001/18/ES.7. V souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES Rakousko předložilo Komisi další doplňující informace ve prospěch svého stávajícího opatření ochranné doložky.8. Podle článku 23 směrnice 2001/18/ES Komise přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice a v této souvislosti se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí.9. V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES byl o konzultaci požádán Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), který byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[4], na jehož základě úřad nahradil příslušné vědecké výbory. Tento úřad ve svém stanovisku ze dne 8. července 2004[5] dospěl k závěru, že informace předložené Rakouskem nepředstavují nové vědecké důkazy, které by popřely posouzení rizik kukuřice Zea mays L. linie MON810 pro životní prostředí a odůvodnily zákaz tohoto GMO v Rakousku.10. Předloha rozhodnutí Komise požadující, aby Rakousko zrušilo svou vnitrostátní ochrannou doložku, byla proto v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložena k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.11. Výbor byl konzultován dne 29. listopadu 2004, nezaujal však k opatření ochranné doložky žádné stanovisko, a proto Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES Radě neprodleně předloží návrhy opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.12. Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES se Rada pro životní prostředí dne 24. června 2005 kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem požadujícím, aby Rakousko svou ochrannou opatření zrušilo, nesouhlasí, a Komise tedy musí své návrhy znovu posoudit.13. Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice […] MON810“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném geneticky modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijat[é] [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[é] a zda schválení [takového organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.14. V listopadu 2005 byl úřad EFSA požádán o stanovisko, zda existuje vědecký důvod domnívat se, že pokračující uvádění kukuřice Zea mays L. linie MON810 na trh by za podmínek uvedených v souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví či na životní prostředí, a byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém posouzení bezpečnosti tohoto geneticky modifikovaného organismu.15. Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006 (zveřejněném dne 11. dubna 2006)[6] dospěl úřad EFSA na základě přezkoumání důkazů předložených Rakouskem k závěru, že stávající vědecké poznatky nepotvrzují argumenty předložené Rakouskem a že není důvodu domnívat se, že pokračující uvádění kukuřice Zea mays L. linie MON810 na trh by za podmínek uvedených v souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.16. V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložila Komise Radě návrh, ve kterém požaduje, aby Rakousko svou ochrannou doložku zrušilo.17. Rada pro životní prostředí se dne 18. prosince 2006 kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí.18. Ve svém rozhodnutí Rada poukázala na posouzení rizik pro životní prostředí, jak je stanoveno ve směrnici 2001/18/ES, a naznačila, že „je třeba v hodnocení rizik [geneticky modifikovaných organismů] pro životní prostředí systematičtěji zohlednit odlišné zemědělské struktury a regionální ekologické charakteristiky v rámci Evropské unie.“19. V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES může Komise Radě na základě Smlouvy předložit pozměněný návrh, původní návrh nebo návrh právního předpisu.20. Rozhodnutí rady ze dne 18. prosince 2006 se vztahuje pouze na environmentální hlediska ochranné doložky, konkrétně na pěstování.21. Rakousko započalo se shromažďováním veškerých příslušných vědeckých důkazů souvisejících s těmito hledisky, což podle jeho názoru dočasně opravňuje existenci ochranné doložky, zejména s ohledem na „odlišné zemědělské struktury a regionální ekologické charakteristiky“, jak je uvedeno v bodu 3 odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí Rady. V souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES se Rakousko vyzývá, aby Komisi předložilo veškeré vědecké důkazy, které nashromáždilo, jakož i všechna nová posouzení rizik ihned po jejich dokončení, a aby o uvedených skutečnostech uvědomilo všechny členské státy.22. Komise bude jednat o těchto hlediscích rakouského opatření v souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES na základě informací předložených Rakouskem a na základě jeho vědeckého posouzení.23. Bezpečnostní hlediska pro potraviny a krmiva, která jsou uvedena v souhlasu uděleném podle směrnice 90/220/EHS (včetně dovozu a zpracování), jsou u kukuřice Zea mays L. linie MON810 v celé Evropě jednotná a byla posouzena úřadem EFSA, který dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by tento produkt mohl mít nežádoucí účinky na lidské zdraví a zdraví zvířat.24. Za těchto okolností se Komise domnívá, že návrh by měl být pozměněn tak, aby zohlednil pouze hlediska potravin a krmiv uvedená v rakouském zákazu, konkrétně zákaz dovozu a zpracování nezpracované kukuřice jako výchozího materiálu pro další zpracování nebo pro přímé použití jako potraviny či krmiva.25. V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES proto Komise Radě předkládá pozměněný návrh.NávrhROZHODNUTÍ RADYo dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie MON810) v Rakousku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES(Pouze německé znění je závazné) (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[7], a zejména na čl. 23 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/294/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie MON810) na trh podle směrnice Rady 90/220/EHS[8] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení daného produktu na trh.(2) Dne 3. srpna 1998 příslušné orgány Francie tento souhlas udělily. Souhlas se vztahuje na všechna použití produktu, zejména na dovoz, zpracování na potraviny a krmiva a na pěstování.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[9], se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 2. června 1999 Rakousko informovalo Komisi o svém rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej kukuřice Zea mays L. linie MON810 a udalo důvody tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Produkty z kukuřice Zea mays L. linie MON810 (potraviny a složky potravin vyrobené z kukuřičné mouky, kukuřičného lepku, kukuřičné krupice, kukuřičného škrobu, kukuřičné glukosy a kukuřičného oleje vyrobených z kukuřice Zea mays L. linie MON810) jsou povoleny podle nařízení (ES) č. 258/97[10] a nařízení (ES) č. 1829/2003[11]. Na tato použití se nevztahuje ochranná doložka oznámená Rakouskem.(6) Vědecký výbor pro rostliny dne 24. září 1999 dospěl k závěru, že informace předložené Rakouskem nepředstavují nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska Komise k tomuto produktu.(7) Dne 9. ledna 2004 a následně 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace ve prospěch svých vnitrostátních opatření ohledně kukuřice linie MON810.(8) V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES Komise konzultovala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), který byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[12], na jehož základě úřad nahradil příslušné vědecké výbory.(9) Evropský úřad pro bezpečnost potravin dne 8. července 2004[13] dospěl k závěru, že informace předložené Rakouskem nepředstavují nové vědecké důkazy dostačující ke zrušení platnosti posouzení rizika kukuřice linie MON810 pro životní prostředí, a odůvodňující tak zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(10) Protože za daných okolností nebyl důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, postupem v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES předložila Komise dne 29. listopadu 2004 předlohu rozhodnutí požadující, aby Rakousko svou dočasnou ochrannou doložku zrušilo, k posouzení výboru zřízenému podle článku 30 uvedené směrnice.(11) Protože však uvedený výbor nezaujal stanovisko, Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[14] předložila Radě návrh týkající se opatření, která mají být přijata.(12) Rada dne 24. června 2005 v souladu s čl. 5. odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES kvalifikovanou většinou tento návrh zamítla.(13) Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice […] MON810“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném genetickém modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijatá [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[é] a zda schválení [takového organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.(14) V listopadu roku 2005 Komise znovu požádala úřad EFSA o konzultaci, zda existuje vědecké zdůvodnění pro domněnku, že pokračující uvádění kukuřice linie MON810 na trh by za podmínek uvedených v souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví nebo životní prostředí. Úřad EFSA byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém stanovisku k bezpečnosti tohoto GMO.(15) Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006[15] dospěl úřad EFSA k závěru, že není důvod domnívat se, že pokračující uvádění kukuřice MON810 na trh by za podmínek uvedených v souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.(16) V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložila Komise Radě návrh, ve kterém požaduje, aby Rakousko svou ochrannou doložku zrušilo.(17) V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES se dne 18. prosince 2006 Rada pro životní prostředí kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí.(18) Ve svém rozhodnutí Rada poukázala na posouzení rizik pro životní prostředí, jak je stanoveno ve směrnici 2001/18/ES, a naznačila, že „je třeba v hodnocení rizik [geneticky modifikovaných organismů] pro životní prostředí systematičtěji zohlednit odlišné zemědělské struktury a regionální ekologické charakteristiky v rámci Evropské unie.“(19) V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložila Komise pozměněný návrh, aby bylo zohledněno rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 2006, které se vztahuje pouze na environmentální hlediska rakouské ochranné doložky, konkrétně na hlediska pěstování.(20) Rakousko započalo se shromažďováním veškerých příslušných vědeckých důkazů souvisejících s těmito hledisky, což podle jeho názoru dočasně opravňuje existenci ochranné doložky, zejména s ohledem na „odlišné zemědělské struktury a regionální ekologické charakteristiky“, jak je uvedeno v bodu 3 odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí Rady. V souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES se Rakousko vyzývá, aby Komisi předložilo veškeré vědecké důkazy, které nashromáždilo, jakož i všechna nová posouzení rizik ihned po jejich dokončení, a aby o uvedených skutečnostech uvědomilo všechny členské státy.(21) Komise bude jednat o těchto hlediscích rakouského opatření v souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES na základě informací předložených Rakouskem a na základě jeho vědeckého posouzení.(22) Bezpečnostní hlediska pro potraviny a krmiva, která jsou uvedena v souhlasu uděleném podle směrnice 90/220/EHS (včetně dovozu a zpracování), jsou u kukuřice Zea mays L. linie MON810 v celé Evropě jednotná a byla posouzena úřadem EFSA, který dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by tento produkt mohl mít nežádoucí účinky na lidské zdraví a zdraví zvířat.(23) Návrh Komise zohledňuje pouze hlediska potravin a krmiv uvedená v rakouském zákazu, konkrétně zákaz dovozu a zpracování nezpracované kukuřice jako výchozího materiálu pro další zpracování nebo pro přímé použití jako potraviny či krmiva.(24) Za těchto okolností by Rakousko mělo zrušit svou ochrannou doložku, alespoň pokud jde o dovoz kukuřice Zea mays L. line MON810 a její zpracování na potraviny a krmiva,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu dovozu kukuřice Zea mays L. linie MON810, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/294/ES, a jejího zpracování na potravinářské a krmivové produkty nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Nejpozději do 20 dnů po tomto oznámení podnikne Rakousko kroky potřebné k ukončení zákazu dovozu kukuřice Zea mays L. linie MON810 a jejího zpracování na potravinářské a krmivové produkty.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dne […] 2007.Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 1.[2] Úř. věst. L 106, 18.10.2003, s. 1.[3] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[4] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[5] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s dovoláním Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[6] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s geneticky modifikovanými plodinami (s kukuřicí linie Bt176, kukuřicí linie MON810, kukuřicí linie T25, řepkou olejnou Topas 19/2 a řepkou olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.[7] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[8] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 32.[9] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.[10] Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 1.[11] Úř. věst. L 106, 18.10.2003, s. 1.[12] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[13] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s dovoláním Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[14] Úř. věst. L 184, 17.7. 1999, s. 23.[15] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s geneticky modifikovanými plodinami (kukuřicí linie Bt176, kukuřicí linie MON810, kukuřici linie T25, řepkou olejnou Topas 19/2 a řepkou olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.


				|

		52012PC0063

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Rumunsku povoluje použít opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2012/063 final - 2012/0026 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Podle čl. 395 odst. 1 směrnice
2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z
přidané hodnoty může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit
kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření
odchylující se od uvedené směrnice s cílem zjednodušit postup
vyměřování daně nebo zabránit některým druhům
daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem.
Dopisy zaevidovanými Komisí dne 15. února 2011
a 22. června 2011 Rumunsko požádalo o povolení k zavedení opatření
odchylujících se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168
směrnice 2006/112/ES, jimiž se omezuje nárok na odpočet na 50 %,
pokud jde o nákup určitých typů motorových vozidel a nákup zboží a
služeb s tím souvisejících. Dopisem zaevidovaným Komisí dne 27. září 2011
Rumunsko následně nahradilo svou žádost novou žádostí o uplatnění
uvedených opatření pouze na některé druhy motorových silničních
vozidel, která nejsou používána osobou povinnou k dani výhradně pro obchodní
účely. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES
informovala Komise dopisem ze dne 1. prosince 2011 o žádosti podané
Rumunskem ostatní členské státy. Dopisem ze dne 5. prosince 2011
uvědomila Komise Rumunsko, že má k dispozici všechny údaje potřebné
k posouzení žádosti.
Obecné souvislosti
Článek 168 směrnice 2006/112/ES
stanoví, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet DPH zaplacené na
nákupech pro účely svých zdaněných plnění. Ustanovení čl.
26 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice vyžaduje, aby se použití zboží, které
tvoří součást obchodního majetku, pro účely, které neslouží
podnikání, považovalo za poskytnutí služby za úplatu, pokud je DPH z tohoto
zboží způsobilá k odpočtu.
V případě motorových vozidel je
tento systém obtížně použitelný z různých důvodů, zejména
však proto, že je složité rozlišit obchodní použití od použití sloužícího
k jiným účelům. Pokud se vedou záznamy, představuje jejich
vedení a kontrola pro správu i podniky dodatečnou zátěž. Pro velký
počet dotčených vozidel mohou i jednotlivé malé daňové úniky
přerůst do vysokých částek.
Rumunské daňové orgány jako alternativu k
systému stanovenému směrnicí požádaly o povolení omezit původní
odpočet na stanovený procentuální podíl a zároveň osvobodit podnik od
povinnosti vyúčtovat daň z použití pro soukromé účely.
Přínosem tohoto opatření bude zjednodušení systému pro všechny
strany, a současně se tak zajistí, že se odvede procentuální podíl
daně, který by jinak mohl uniknout.
Požadované omezení procentního podílu
činí 50 %. Tento podíl je založen na vlastním posouzení Rumunska a
podle návrhu by byl přezkoumán na žádost Rumunska o prodloužení po roce
2014.
Nový systém se použije na všechny podniky,
v nichž nejsou vozidla používána pouze pro obchodní účely.
Některé typy motorových vozidel by však byly vyloučeny z omezení
nároku na odpočet daně, a podléhaly by tudíž běžným
pravidlům, a to zejména všechna vozidla s více než 9 sedadly
(včetně sedadla pro řidiče) a vozidla s maximální
přípustnou hmotností naloženého vozidla vyšší než 3 500 kg. Oblast použití
je tím v podstatě zúžena na osobní automobily, dodávky, malé nákladní
automobily, motocykly a mopedy. Kromě toho je k návrhu přiložen
podrobný seznam konkrétních vozidel, která mají být z omezení vyloučena na
základě skutečnosti, že jejich užívání pro jiné účely než
obchodní je považováno za zanedbatelné.
Platné předpisy vztahující se na
oblast návrhu
Článek 176 směrnice 2006/112/ES
stanoví, že Rada rozhodne o tom, z jakých výdajů nelze daň
odpočíst. Do té doby Rada povoluje členským státům zachovat
vyloučení, která byla v platnosti k 1. lednu 1979. Proto existuje
celá řada ustanovení „status quo“, která omezují nárok na
odpočet u motorových vozidel.
V roce 2004 předložila Komise návrh[1], který obsahuje pravidla
určující, které kategorie výdajů mohou být předmětem
omezení nároku na odpočet, ale Radě se ohledně tohoto návrhu
dosud nepodařilo dospět k dohodě.
Soulad s ostatními politikami a cíli
Unie
Nevztahuje se na tento návrh.
2.           KONZULTACE SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými
stranami
Nevztahuje se na tento návrh.
Sběr a využití výsledků
odborných konzultací
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
Posouzení dopadů
Cílem návrhu je zabránit daňovým
únikům souvisejícím s DPH a zjednodušit postup při vyměřování
daně, a má proto potenciálně příznivý dopad na podniky i správu.
Toto řešení je považováno Rumunskem za vhodné opatření a je
porovnatelné s jinými bývalými a současnými odchylkami.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
Cílem návrhu je povolit Rumunsku použít
opatření odchylující se od článku 168 směrnice 2006/112/ES za
účelem omezení nároku osoby povinné k dani odpočíst DPH
z výdajů souvisejících s motorovými silničními vozidly, pokud se
vozidlo nevyužívá výlučně k obchodním účelům.
V případě, že byl nárok na odpočet omezen, je na
základě odchylky od čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/112/ES
osoba povinná k dani osvobozená od zdanění využívání vozidla k jiným
účelům než podnikání. Opatření se vztahuje pouze na vozidla s
určitým počtem sedadel a určitou hmotností a je stanoven omezený
počet konkrétních výjimek z tohoto pravidla.
Omezení je stanoveno paušálně ve výši
50 %. Tato sazba a nezbytnost přijetí odchylujících se opatření
mají být přezkoumány a oznámeny Rumunskem při každé žádosti o
prodloužení platnosti. Platnost rozhodnutí skončí dnem uvedeným v
rozhodnutí nebo dnem vstupu pravidel Unie o omezení nároku na odpočet DPH
v této oblasti v platnost, a to v závislosti na tom, který den
nastane dříve.
Právní základ
Ustanovení čl. 395 odst. 1 směrnice
Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému
daně z přidané hodnoty.
Zásada subsidiarity
Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie.
Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou proporcionality
z tohoto důvodu / těchto důvodů:
Toto rozhodnutí se týká povolení
uděleného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a
nepředstavuje žádnou povinnost.
Vzhledem k omezené oblasti
působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému
cíli.
Volba nástrojů
Navrhované nástroje: rozhodnutí Rady.
Jiné prostředky by nebyly
přiměřené z tohoto důvodu / těchto
důvodů:
Podle článku 395 směrnice Rady
2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty může
odchylku od společných pravidel o DPH povolit pouze Rada jednomyslně
na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je jediným vhodným nástrojem, neboť
může být určeno jednotlivému členskému státu.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet Unie.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Návrh obsahuje ustanovení o přezkumu a o
skončení platnosti.
2012/0026 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se Rumunsku povoluje použít
opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168
směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
hodnoty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
hodnoty[2],
a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem zaevidovaným Komisí dne 27. září 2011
požádalo Rumunsko o povolení zavést zvláštní opatření týkající se
některých motorových silničních vozidel, která se odchylují od
ustanovení směrnice 2006/112/ES, jimiž se upravuje nárok osoby povinné k
dani odpočíst DPH zaplacenou při nákupu zboží a služeb, a ustanovení,
která vyžadují vyúčtování daně z majetku podniku použitého pro
účely jiné než podnikání.
(2)
V souladu s čl. 395
odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2006/112/ES uvědomila
Komise dopisem ze dne 1. prosince 2011o žádosti Rumunska ostatní
členské státy. Dopisem ze dne 5. prosince 2011 uvědomila Komise
Rumunsko, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení
žádosti.
(3)
Článek 168 směrnice 2006/112/ES stanoví
nárok osoby povinné k dani odpočíst DPH vyměřené za dodání zboží
a služby jí poskytnuté pro účely svých zdaněných plnění.
Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice obsahuje
požadavek vyúčtovat DPH, pokud je majetek podniku použit pro soukromé
účely osoby povinné k dani nebo jejích zaměstnanců,
popřípadě obecněji řečeno k jiným účelům než
pro účely jejího podnikání.
(4)
Je složité přesně určit, kdy se
jedná o používání vozidel k jiným účelům než podnikání, a i v
případech, kdy to možné je, je tento postup často obtížný. Podle
požadovaných opatření by částka DPH na náklady způsobilé
k odpočtu za motorová vozidla, která nejsou užívána výhradně pro
obchodní účely, měla být s některými výjimkami stanovena
paušální procentní sazbou. Podle aktuálně dostupných informací zastává
Rumunsko názor, že sazba ve výši 50 % je opodstatněná. Aby se
zároveň zabránilo dvojímu zdanění, měl by být požadavek na
vyúčtování DPH z užití motorového vozidla k jiným účelům
než k podnikání zrušen, pokud se na něj vztahuje toto omezení. Tato opatření
mohou být odůvodněna nutností zjednodušit postup pro
vyměřování DPH a zabránit daňovým únikům na základě
nesprávného vedení záznamů a nepravdivých daňových prohlášení.
(5)
Omezení nároku na odpočet daně podle
zvláštních opatření by se mělo uplatnit na DPH zaplacenou při
nákupu, pořízení uvnitř Společenství, dovozu, pronájmu nebo
leasingu stanovených motorových silničních vozidel a na výdaje s tím
související, včetně nákupu pohonných hmot.
(6)
Některé typy motorových vozidel by měly
být z oblasti působnosti zvláštního opatření vyňaty, neboť
– vzhledem ke své povaze nebo druhu podnikatelské činnosti, k níž
jsou používány – jakékoli jejich užívání pro jiné účely než obchodní je
považováno za zanedbatelné. Zvláštní opatření by se proto neměla
vztahovat na vozidla s více než devíti sedadly (včetně sedadla pro
řidiče) nebo s maximální přípustnou hmotností naloženého vozidla
vyšší než 3 500 kg. Kromě toho by měl být k dispozici podrobný seznam
konkrétních druhů vozidel vyloučených z uvedeného omezení na
základě jejich zvláštního použití.
(7)
Tato odchylující se opatření by měla být
časově omezena, aby se umožnilo zhodnocení jejich účinnosti a
příslušné procentní sazby, jelikož navržená procentní sazba je založena na
počátečních zjištěních o obchodním využití.
(8)
Pokud má Rumunsko za to, že je nezbytné další
prodloužení po roce 2014, mělo by Komisi nejpozději
31. března 2014 spolu se žádostí o prodloužení předložit zprávu
o používání opatření, v níž bude uveden přezkum uplatňovaného
procentního omezení.
(9)
Dne 29. října 2004 Komise přijala návrh[3] směrnice Rady, kterou se
mění směrnice 77/388/EHS, nyní směrnice 2006/112/ES, v němž
byly sjednoceny kategorie výdajů, které lze vyjmout z nároku na
odpočet daně. Podle tohoto návrhu lze z nároku na odpočet vyjmout
motorová silniční vozidla. Odchylující se opatření stanovená tímto
rozhodnutím by měla pozbýt platnosti dnem vstupu v platnost takové
pozměňující směrnice, pokud bude její vstup v platnost
předcházet dni skončení platnosti uvedeném v tomto rozhodnutí.
(10)
Odchylka bude mít pouze zanedbatelný dopad na
celkovou výši daně vybírané na stupni konečné spotřeby a nebude
mít dopad na vlastní zdroje Unie pocházející z daně z přidané
hodnoty,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 168 směrnice
2006/112/ES se Rumunsku povoluje omezit na 50 % nárok na odpočet DPH
při nákupu, pořízení uvnitř Společenství, dovozu, nájmu
nebo leasingu motorových silničních vozidel, jakož i DPH
vyměřené za výdaje související s těmito vozidly, pokud
vozidlo není používáno výhradně pro obchodní účely.
Omezení uvedené v prvním pododstavci se
nevztahuje na motorová vozidla s maximální přípustnou hmotností naloženého
vozidla vyšší než 3 500 kg nebo s více než devíti sedadly, včetně
sedadla řidiče.
Článek 2
Článek 1 se nepoužije pro následující
kategorie vozidel:
1)           vozidla používaná
výhradně pro mimořádné situace, bezpečnost a ochranu a kurýrní
služby;
2)           vozidla, která používají
obchodní zástupci a nákupčí;
3)           vozidla používaná pro
přepravu osob za úplatu, včetně taxislužby;
4)           vozidla používaná k
zajištění placených služeb, včetně pronájmu nebo cvičných
jízd poskytovaných autoškolami;
5)           vozidla určená k
pronájmu či leasingu;
6)           vozidla používaná jako zboží
pro obchodní účely.
Článek 3
Odchylně od čl. 26 odst. 1 písm. a)
směrnice 2006/112/ES se Rumunsku povoluje nepovažovat za poskytnutí služeb
za úplatu použití vozidla, na které se vztahuje omezení uvedené
v článku 1 tohoto rozhodnutí, k soukromým účelům
osobou povinnou k dani či jejími zaměstnanci nebo obecněji pro účely
jiné než účely jejího podnikání.
Článek 4
1.
Platnost tohoto rozhodnutí končí dnem, kdy
vstoupí v platnost předpisy Unie, které vymezují, jaké výdaje týkající se
motorových silničních vozidel nejsou způsobilé pro úplný odpočet
DPH, nebo dne 31. prosince 2014, podle toho, co nastane dřív.
2.
Žádost o prodloužení doby platnosti opatření
stanovených tímto rozhodnutím musí být předložena Komisi do 31.
března 2014.
Žádost o prodloužení těchto opatření
je doplněno zprávou, která obsahuje přezkum procentního omezení
uplatňovaného na nárok na odpočet DPH na základě tohoto
rozhodnutí.
Článek 5
Toto rozhodnutí
je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 17.2.2012.
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               KOM(2004) 728 v konečném znění.
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf.
[2]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[3]               KOM(2004) 728 v konečném znění.
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf.


                           EVROPSKÁ
                           KOMISE
                                                  V Bruselu dne 26.6.2015
                                                  COM(2015) 311 final
                                                  2015/0137 (NLE)
                                          Návrh
                                 ROZHODNUTÍ RADY
   o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států a o prozatímním uplatňování
     protokolu k rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
    straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské
                                republiky k Evropské unii
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                                        DŮVODOVÁ ZPRÁVA
   1.       SOUVISLOSTI NÁVRHU
   Podle aktu o přistoupení Chorvatské republiky přistoupí Chorvatsko k mezinárodním
   dohodám podepsaným nebo uzavřeným Evropskou unií a jejími členskými státy
   prostřednictvím protokolu k uvedeným dohodám.
   Rozhodnutím Rady ze dne 14. září 20121 byla Komise pověřena, aby zahájila jednání s
   dotčenými třetími zeměmi s cílem uzavřít příslušné protokoly.
   Rámcová dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou
   republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 10. května 2010.
   V návaznosti na jednání s Korejskou republikou se předkládají tyto návrhy:
            i)    návrh rozhodnutí Rady o podpisu a prozatímním uplatňování protokolu
                  k dohodě (dále jen „protokol“) s ohledem na přistoupení Chorvatska
                  k Evropské unii;
            ii)   návrh rozhodnutí Rady o uzavření protokolu, který by Rada měla přijmout v
                  patřičné lhůtě po podpisu protokolu.
   2.       VÝSLEDKY KONZULTACÍ                       SE     ZÚČASTNĚNÝMI                STRANAMI           A
            POSOUZENÍ DOPADŮ
   Jednání s Korejskou republikou byla úspěšně uzavřena parafováním protokolu. Komise
   považuje výsledky jednání za uspokojivé.
   3.       PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
   Navrhovaný protokol činí Chorvatskou republiku smluvní stranou dohody a zavazuje EU
   k vypracování závazného znění dohody v chorvatštině, která je nyní úředním jazykem EU.
   Komise žádá Radu, aby jménem Evropské unie a jejích členských států schválila podpis a
   prozatímní uplatňování protokolu k rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými
   státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení
   Chorvatska k EU. Po podpisu tohoto protokolu zváží Rada ve vhodnou dobu i druhý
   návrh týkající se uzavření protokolu.
   1
          Rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o úpravě dohod podepsaných nebo uzavřených mezi
          Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy, s jednou nebo více třetími zeměmi nebo
          s mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
          (dokument Rady 13351/12 LIMITED).
CS                                                     2                                                       CS
 ---pagebreak---                                                                2015/0137 (NLE)
                                                     Návrh
                                            ROZHODNUTÍ RADY
     o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států a o prozatímním uplatňování
       protokolu k rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
      straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské
                                           republiky k Evropské unii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 212 ve spojení
   s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatské republiky, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:
   (1)     Rámcová dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a
           Korejskou republikou na straně druhé2 (dále jen „dohoda“) byla podepsána v Bruselu
           dne 10. května 2010.
   (2)     Chorvatská republika se stala členským státem Evropské unie dne 1. července 2013.
   (3)     Podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení by přistoupení Chorvatska k dohodě mělo být
           schváleno prostřednictvím protokolu k této dohodě. Má se použít zjednodušený
           postup, podle kterého musí být protokol uzavřen Radou jednající jednomyslně jménem
           členských států a dotčenou třetí zemí.
   (4)     Dne 14. září 2012 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s dotčenými třetími
           zeměmi3. Jednání s Korejskou republikou byla úspěšně uzavřena parafováním
           protokolu.
   (5)     Do jeho vstupu v platnost stanoví čl. 4 odst. 3 protokolu jeho prozatímní uplatňování.
   (6)     Protokol by měl být podepsán, s výhradou jeho pozdějšího uzavření, a prozatímně
           uplatňován,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
                                                   Článek 1
   Jménem Unie a jejích členských států se schvaluje podpis jménem Unie a jejích členských
   států protokolu k rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
   straně a Korejskou republikou na straně druhé, s výhradou uzavření uvedeného protokolu.
   2
           Úř. věst. L 332, 19.12.2005, s. 2.
   3
           Rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o úpravě dohod podepsaných nebo uzavřených mezi
           Evropskou unií, nebo Evropskou unií a jejími členskými státy, s jednou nebo více třetími zeměmi nebo
           s mezinárodními organizacemi, s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
           (dokument Rady 13351/12 LIMITED).
CS                                                      3                                                       CS
 ---pagebreak---    Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
                                              Článek 2
   Generální sekretariát Rady vypracuje nástroj, jímž uděluje plnou moc osobě nebo osobám
   určeným vyjednavačem k podepsání protokolu, s výhradou jeho uzavření.
                                              Článek 3
   S výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu a až do jeho vstupu v platnost se protokol
   uplatňuje prozatímně v souladu s čl. 4 odst. 3 uvedeného protokolu.
                                              Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Bude zveřejněno v Úředním věstníku
   Evropské unie.
   V Bruselu dne
                                                Za Radu
                                                předseda
CS                                                 4                                      CS
 ---documentbreak---                             EVROPSKÁ
                            KOMISE
                                                    V Bruselu dne 26.6.2015
                                                    COM(2015) 311 final
                                                    ANNEX 1
                                         PŘÍLOHA
                           PROTOKOL K RÁMCOVÉ DOHODĚ
   mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na
        straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
                                              k
                                  Návrhu rozhodnutí Rady
   o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států a o prozatímním uplatňování
     protokolu k rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
    straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské
                                  republiky k Evropské unii
CS                                                                                CS
 ---pagebreak---                             PROTOKOL K RÁMCOVÉ DOHODĚ
   mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na
         straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   BULHARSKÁ REPUBLIKA,
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   MAĎARSKO,
   MALTA,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   RUMUNSKO,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ       KRÁLOVSTVÍ        VELKÉ      BRITÁNIE       A    SEVERNÍHO       IRSKA,
   smluvní strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie, dále jen
   „členské státy“, a
CS                                            2                                           CS
 ---pagebreak---    EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
   na jedné straně a
   KOREJSKÁ REPUBLIKA
   na straně druhé,
   dále jen „smluvní strany“,
   VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:
   Rámcová dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou
   republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána v Bruselu dne 10. května
   2010.
   Smlouva o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dále jen „smlouva o
   přistoupení“) byla podepsána v Bruselu dne 9. prosince 2011.
   Chorvatská republika by měla k dohodě přistoupit prostřednictvím protokolu k dohodě
   uzavřeným Radou Evropské unie jménem Unie a jejích členských států na jedné straně
   a Korejskou republikou na straně druhé,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Chorvatská republika přistupuje jako smluvní strana k rámcové dohodě mezi Evropskou unií
   a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé.
   Článek 2
   V patřičné lhůtě po parafování tohoto protokolu poskytne Unie svým členským státům a
   Korejské republice chorvatské znění dohody. S výhradou vstupu tohoto protokolu v platnost
   se jazykové znění uvedené v první větě tohoto článku stává závazným za stejných podmínek
   jako původní znění této dohody.
   Článek 3
   Tento protokol je nedílnou součástí dohody.
   Článek 4
   1. Protokol schvalují smluvní strany v souladu se svými vlastními postupy. Smluvní strany si
   vzájemně oznámí dokončení postupů potřebných k tomuto účelu.
   2. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si
   všechny smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.
   3. S výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu a až do jeho vstupu v platnost se protokol
   uplatňuje prozatímně ode dne jeho podpisu.
   Článek 5
CS                                                3                                             CS
 ---pagebreak---    Tento protokol je vyhotoven ve dvou prvopisech v jazyce anglickém, bulharském, českém,
   dánském, estonském, finském, francouzském, irském, chorvatském, italském, litevském,
   lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském,
   rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a v úředním jazyce
   používaném v Koreji, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své
   podpisy.
   V [...] dne [...] roku [...]
   ZA EVROPSKOU UNII A JEJÍ ČLENSKÉ STÁTY
   ZA KOREJSKOU REPUBLIKU
CS                                            4                                           CS