               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 11.9.2019
            COM(2019) 620 final
            2019/0188(COD)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o změně rozhodnutí č. 573/2014/EU o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti (VSZ)
            (Text s významem pro EHP)
            {SWD(2019) 319 final} - {SWD(2019) 1350 final}

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Veřejné služby zaměstnanosti (VSZ) jsou hlavními agenturami, které vykonávají politiky zaměstnanosti usnadňující integraci uchazečů o zaměstnání na trhu práce. Přestože se struktura těchto služeb v různých zemích liší, všechny pomáhají sladit nabídku a poptávku na trhu práce prostřednictvím vyhledávání zaměstnanců a informačních a aktivních podpůrných služeb na místní, národní a evropské úrovni. VSZ jsou zároveň hlavními aktéry při provádění aktivačních politik v členských státech a hrají důležitou roli při usnadňování úspěšných přechodů a integrace na trhu práce. Kvalita těchto služeb má přímé důsledky, pokud jde o dopad politik zaměstnanosti v praxi. Proto jsou VSZ klíčovými aktéry v boji proti nezaměstnanosti v Evropě a zajišťování úspěšného provádění příslušných politických iniciativ EU.

               Spolupráce VSZ na evropské úrovni byla zahájena v roce 1997, kdy Komise zřídila neformální poradní skupinu vedoucích představitelů (HoPES). Jejím cílem bylo podpořit spolupráci, výměnu a vzájemné učení mezi členskými organizacemi a získat zpětnou vazbu ohledně iniciativ v oblasti politiky zaměstnanosti.

               Na základě získaných zkušeností navrhla Komise v roce 2013 tuto spolupráci formalizovat, aby se podpořily inovace, referenční srovnávání a vzájemné učení na evropské úrovni. V roce 2014 byla
                  rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2014/EU o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti zřízena síť veřejných služeb zaměstnanosti (dále jen „síť“) do 31. prosince 2020.

               Tento návrh má za cíl dále posilovat kapacitu, efektivitu a účinnost veřejných služeb zaměstnanosti poskytnutím platformy pro porovnávání výsledků na evropské úrovni, určováním osvědčených postupů a rozvojem systému vzájemného učení. Jejím záměrem je také poskytovat VSZ více možností, jak pomáhat rozvoji inovativních, fakticky založených politik.

               Mělo by se zajistit, že síť bude pouze doplňovat a nikoli nahrazovat či zdvojovat činnosti prováděné v rámci evropské strategie zaměstnanosti ve smyslu hlavy IX Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), zejména opatření Výboru pro zaměstnanost (EMCO) a jeho nástroje, jako je společný hodnotící rámec, jakož i program vzájemného učení. Komise by kromě toho měla v zájmu součinnosti dále zajišťovat úzkou spolupráci mezi sekretariátem sítě a sekretariátem Výboru pro zaměstnanost.

               Proběhlo hodnocení s cílem objasnit stav provádění předchozího rozhodnutí, jakož i související výzvy a příležitosti pro další pokračování sítě po 31. prosinci 2020. Z hodnocení vyplývá, že provádění rozhodnutí bylo dosud úspěšné, a to zejména díky iniciativě týkající se učení na základě srovnání
                  1
               , která je úspěšným příkladem společného nástroje EU na podporu srovnávání, učení a vyspělosti mezi VSZ EU. Rovněž se v něm konstatuje, že síť byla při plnění cílů stanovených v rozhodnutí účinná.

                  Cílem návrhu, kterým se mění rozhodnutí č. 573/2014/EU je proto navázat na pozitivní přínosy sítě prokázané v závěrech tohoto hodnocení
                     2
                   a současně reagovat na potřeby a silnou podporu zúčastněných stran sítě, aby tato cenná spolupráce mohla pokračovat i po roce 2020. Jeho smyslem je prodloužit dobu zřízení sítě do 31. prosince 2027.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Síť, jejímž právním základem je článek 149 SFEU, byla zřízena na podporu spolupráce mezi členskými státy a jejich činnosti v oblasti zaměstnanosti. Síť je součástí rámce politiky zaměstnanosti, který je rozvíjen s cílem reagovat na nové priority a změny na trhu práce. V souladu s čl. 148 odst. 4 Smlouvy přijala Rada rozhodnutím 2010/707/EU hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které byly aktualizovány (rozhodnutí Rady (EU) 2018/1215 ze dne 16, července 2018) a zachovány pro rok 2019.

               Směry zaměstnanosti společně se směry hospodářské politiky pomáhají členským státům při tvorbě jejich národních programů reforem a provádění reforem. Ve směru č. 7 se zdůrazňuje, že by členské státy měly usilovat o účinnější a účelnější veřejné služby zaměstnanosti tím, že zajistí včasné a individuálně uzpůsobené služby na podporu uchazečů o zaměstnání, podpoří poptávku na trhu práce a zavedou systémy řízení výkonnosti. Integrované směry tvoří základ doporučení pro jednotlivé země, které Rada adresuje členským státům v rámci procesu evropského semestru. V posledních letech tato doporučení obsahovala konkrétní doporučení k fungování a kapacitě VSZ a k účinnosti aktivních politik na trhu práce členských států. V tomto smyslu jde i o potřebu individuálnějších služeb přizpůsobených nezaměstnaným, komplexnější systém měření výkonnosti, lepší zacílení a stanovení priorit a lepší koordinaci mezi ústředními a regionálními správami.

               Aktivní podpora zaměstnanosti je rovněž jednou z priorit evropského pilíře sociálních práv
                  3
                (zásada 4). Posiluje se priorita týkající se cílené podpory pro ty, kdo potřebují pomoc při získávání přístupu na trh práce, např. prostřednictvím VSZ. Příkladem je i zvýšený důraz na roli VSZ při oslovování neaktivních obyvatel.

               Jedním z cílů sítě je přispívat k provádění politických iniciativ EU v oblasti zaměstnanosti, jako je doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi a doporučení Rady ze dne 15. února 2016 o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce, v nichž hrají VSZ klíčovou úlohu. Kromě toho by síť měla podporovat provádění iniciativ EU zaměřených na lepší sladění dovedností, důstojnou a udržitelnou práci, posílenou dobrovolnou mobilitu pracovní síly a usnadnění přechodu ze vzdělávání a odborné přípravy do práce.

               Činnosti sítě spadají do působnosti VSZ a doplňují iniciativy dalších zúčastněných stran, přičemž přispívají k posílení celkového úsilí vynaloženého v této oblasti politiky. Hodnocení sítě prokazuje tuto komplementárnost i skutečnost, že iniciativy sítě nenahradily jiné iniciativy.

               Evropský portál pracovních míst EURES
                  4
                a síť mají určité komplementární cíle týkající se zlepšení fungování trhu práce. Síť se zaměřuje na spolupráci mezi VSZ s cílem zlepšit výkonnost VSZ a přispívá k provádění politických iniciativ v oblasti zaměstnanosti, zatímco EURES se zaměřuje na společné využívání volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání a poskytování služeb v oblasti mobility s cílem s cílem usnadnit volný pohyb pracovníků a další integraci trhů práce.

                  Evropský orgán pro pracovní záležitosti (ELA), nový orgán EU na podporu členských států při prosazování pravidel v oblasti mobility pracovních sil
                     5
                  , usnadní jednotlivcům a zaměstnavatelům přístup k informacím o jejich právech a povinnostech, jakož i k příslušným službám, a to prostřednictvím jednotné digitální brány. ELA bude působit i jako prostředník v případě přeshraničních sporů mezi vnitrostátními orgány. Síť a ELA tak mají různé cíle, které se navzájem doplňují v úsilí o zlepšení fungování evropského trhu práce.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Strategie Evropa 2020 je program EU pro růst a zaměstnanost na toto desetiletí. Z hodnocení rozhodnutí č. 573/2014/EU všeobecně vyplynulo, že mezi rozhodnutím a politickým rámcem EU existuje vysoký stupeň soudržnosti. Součinnost by bylo možné zlepšit, např. prostřednictvím spolupráce s dalšími zúčastněnými stranami na trhu práce včetně jiných poskytovatelů služeb zaměstnanosti, sociálních partnerů, organizacích zastupujících nezaměstnané osoby nebo zranitelné skupiny, nevládních organizací působících v oblasti zaměstnanosti či regionálních a místních orgánů. Žádná ze zúčastněných stran však nezaznamenala zdvojování činnosti.

                  EU hraje důležitou úlohu při utváření a provádění Agendy OSN pro udržitelný rozvoj a jejích cílů udržitelného rozvoje (Sustainable Development Goals, dále též „SDG“)
                     6
                  . Síť přispívá k podpoře udržitelného a inkluzivního hospodářského růstu, plné a produktivní zaměstnanosti a důstojné práce pro všechny (cíl udržitelného rozvoje č. 8)
                     7
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní základ návrhu zůstává stejný jako v případě rozhodnutí č. 573/2014/EU.

               Právo jednat vyplývá z článku 149 SFEU, který stanoví, že „Evropský parlament a Rada mohou [….] přijmout stimulační opatření ke spolupráci mezi členskými státy a k podpoře jejich činnosti v oblasti zaměstnanosti prostřednictvím podnětů, které mají za cíl rozvíjet výměnu informací a osvědčených zkušeností, poskytovat srovnávací analýzy a poradenství, jakož i podporovat inovační přístupy a vyhodnocovat zkušenosti, zejména využitím pilotních projektů.“

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity, neboť usiluje o poskytnutí podpory členským státům při modernizaci jejich VSZ s cílem dosáhnout celkových evropských cílů v oblasti zaměstnanosti.

                  V této fázi nejsou k dispozici informace o tom, jak by se spolupráce mezi VSZ mohla organizovat v případě neprodloužení platnosti rozhodnutí 573/2014/EU. Ačkoli je pravděpodobné, že určitá spolupráce bude pokračovat i bez sítě, zúčastněné strany považují za zásadní formální úlohu podporovanou rozhodnutím, jakož i technickou a finanční podporu, kterou Komise poskytuje. Proto je pravděpodobné, že by spolupráce mezi VSZ byla méně účinná a systematická, pokud by se platnost rozhodnutí neprodloužila.

               •Proporcionalita

               Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť má pro VSZ formu motivačního opatření a jeho trvání je časově omezené do roku 2027.

                  Některé členské státy jsou sice nadále odpovědné za organizaci, personální zajištění a provoz svých VSZ, tento návrh ale prodlužuje období zřízení sítě, čímž poskytuje platformu pro srovnání jejich výsledků na evropské úrovni, určení osvědčených postupů a podporu vzájemného učení s cílem posílit kapacitu a efektivnost služeb. Ze zkušenosti vyplývá, že VSZ se dostatečně aktivně nezapojují do procesu vzájemného učení a srovnávacích analýz, a brání tak možnosti včasného zjištění nízké výkonnosti VSZ na vnitrostátní úrovni a potenciálních strukturálních problémů na trhu práce, které z toho vyplývají.

               •Volba nástroje

                  Zvoleným nástrojem je rozhodnutí podle původního změněného nástroje.
                     Rozhodnutí č. 573/2014/EU o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti (VSZ) je stimulačním opatřením ve smyslu článku 149. Vzhledem k povaze tohoto stimulačního opatření je volba rozhodnutí jakožto právního nástroje i nadále nejvhodnější.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Provedlo se hodnocení
                  8
                provádění rozhodnutí č. 573/2014/EU s cílem posoudit současný stav a stupeň provádění, jakož i objasnit možnou budoucí spolupráci mezi evropskými VSZ po roce 2020. Toto hodnocení se nevyžadovalo na základě rozhodnutí č. 573/2014/EU, ale bylo provedeno s cílem zajistit řádnou správu v souladu se zásadou „nejprve hodnotit“
                  9
               , a zohlednit tak zkušenosti minulých kroků EU. Posuzuje, zda síť splnila své právní závazky a dosáhla svých cílů. Zahrnuje pět kritérií stanovených požadavky na zlepšování právní úpravy, a to relevance, účinnost, účelnost, soudržnost a přidaná hodnota EU.

               Rozhodnutí je pro VSZ i nadále velmi relevantní. Cíle a iniciativy sítě uvedené v článcích 3 a 4 rozhodnutí zahrnují klíčové oblasti působnosti VSZ a poskytují pevný rámec pro politiku a konkrétní činnosti sítě. Stanovené cíle poskytují široký rámec pro činnosti sítě, což umožňuje flexibilní přístup k řešení prioritních opatření v závislosti na vývoji na trhu práce.

               Z hodnocení vyplývá, že síť byla při realizaci svých cílů a iniciativ účinná. Síť prokázala, že je účinným nástrojem na podporu vnitrostátních VSZ při řešení jednotlivých úkolů, jimž čelí, a pro posílení evropské spolupráce. Zejména iniciativa týkající se učení na základě srovnání (kombinující referenční srovnávání a vzájemné učení) slouží jako vhodný příklad sdíleného nástroje EU na podporu porovnatelnosti, učení a vyspělosti mezi VSZ. VSZ vyvodily závěry z výsledků posouzení učení na základě srovnávání, a díky tomu dosáhly jakožto organizace větší vyspělosti. Účinnost lze především připsat iniciativě učení na základě srovnávání, jakož i sdílení poznatků prostřednictvím akcí vzájemného učení, zpráv a osvědčených postupů VSZ.

               Některé činnosti sítě je obtížné kvantifikovat a čtyři roky představují krátkou lhůtu pro dosažení některých výsledků a jejich zviditelnění, například pokud jde o změny v organizační kultuře. Ochota VSZ participovat na akcích učení na základě srovnání a vzájemného učení, jakož i pozitivní zpětná vazba ze strany VSZ však ukazují, že výsledky sítě jsou vysoce účelné a všichni členové je oceňují. Pokud jde o zlepšení výkonnosti, účast na síti byla všeobecně prospěšnější pro méně vyspělé VSZ, přínosem ale byla i pro vyspělé VSZ. Pokud jde o možnosti dalšího zlepšení účinnosti, v hodnocení se poukazuje na některé oblasti, jako např. důraz na menší a cílenější vzdělávací akce a potenciál dalšího využití digitálních řešení.

               Z hodnocení vyplývá, že mezi rozhodnutím č. 573/2014/EU a politickým rámcem EU
                  existuje vysoký stupeň soudružnosti. Přínos sítě pro politické iniciativy EU byl nejrozsáhlejší při provádění záruk pro mladé lidi a začleňování dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce. Síť prokázala flexibilitu při zaměřování se na nová témata, jako je integrace migrantů a uprchlíků, boj proti nezaměstnanosti a nedostatky v oblasti dovedností. Tyto výsledky rovněž jasně přispěly k lepší analýze výsledků členských států v oblasti zaměstnanosti/hospodářství v kontextu evropského semestru.

                  Kromě toho síť podporuje vnitrostátní VSZ při provádění doporučení pro jednotlivé země, které jsou určené členským státům a které se týkají aktivních politik na trhu práce a otázek VSZ v souvislosti s evropským semestrem. Jako klíčoví aktéři provádění Evropského sociálního fondu hrají VSZ aktivní roli také při vytváření komplexního politického rámce pro aktivní politiky na trhu práce ve svých členských státech, čímž přispívají k efektivnímu a účinnému vynakládání finančních prostředků EU.

               Přidanou hodnotou sítě VSZ je strukturovaný rámec pro posuzování výsledků a kapacity VSZ a pro usnadnění srovnávání, vzájemného učení a zlepšování. Z hodnocení vyplývá i několik dalších výsledků rozhodnutí, jichž se nedosáhlo před zřízením sítě v roce 2014, a jichž by se nebylo bývalo dosáhlo prostřednictvím dobrovolné spolupráce vnitrostátních VSZ. K významným úspěchům patří větší odpovědnost, zajištění příležitostí pro učení a kolektivní vzájemné učení pro jednotlivé VSZ, zajištění kolektivního hlasu a oficiální platformy při tvorbě politik na úrovni EU a přínos pro cíle strategie EU 2020. Z hodnocení taktéž vyplývá, že finanční, organizační a odborná podpora ze strany EU má zásadní význam pro zajištění trvalé účasti všech VSZ.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               V zájmu řádného zohlednění názorů zúčastněných stran v hodnocení byla široká škála těchto stran zapojena do procesu konzultace. K cílovým zúčastněným stranám patřily zástupci 32 VSZ zapojených do sítě
                  10
               , příslušné organizace a orgány na úrovni EU (např. EMCO, soukromé služby zaměstnanosti a agentury práce na úrovni EU, Evropská síť pro rozvoj politiky celoživotního poradenství), příslušné mezinárodní organizace (např. MOP, OECD, Světová banka, WAPES), jakož i sekretariát VSZ, dodavatele, bývalí členové sítě VSZ nebo osoby zapojené do spolupráce v rámci VSZ před rokem 2014. Proběhl seminář věnovaný hodnocení s poradci pro evropské záležitosti (AFEPA). Všem zájemcům a veřejnosti byla rovněž otevřena veřejná internetová konzultace.

                  Zjištění jsou konzistentní napříč různými zúčastněnými stranami. Existují určité rozdíly týkající se posouzení účinnosti různých činností sítě nebo míry jejich přínosu k dosažení daného cíle. Většina zúčastněných stran například uvedla, že existuje určitá spolupráce mezi sítí a dalšími příslušnými zúčastněnými stranami na trhu práce (jak se uvádí v článku 5 rozhodnutí č. 573/2014/EU), ale že zůstává prostor pro zlepšení v budoucnosti prostřednictvím posílení vztahů s partnery na úrovni EU a na vnitrostátní úrovni. Zpětná vazba od zúčastněných stran je důležitým podkladem pro budoucí priority sítě v souladu s cíli rozhodnutí č. 573/2014/EU.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  V zájmu podpory shromažďování důkazů, názorů a stanovisek zúčastněných stran, jakož i analytické části hodnocení, byla zadána externí studie dodavateli
                     11
                  .

               •Posouzení dopadů

                  Prodloužení platnosti rozhodnutí č. 573/2014/EU znamená pokračování existujícího rámce a iniciativ. Tento návrh se omezuje na prodloužení doby zřízení sítě v článku 1 a na některé technické aktualizace. K návrhu je připojeno výše uvedené hodnocení. Tento návrh rutinní povahy by měl být považován za nevýznamnou iniciativu v rámci pravidel pro zlepšování právní úpravy.

                  Neprovádělo se žádné zvláštní posouzení dopadů, neboť:

               –z hodnocení vyplývá, že rozhodnutí o VSZ funguje dobře, a tudíž se nenavrhují žádné podstatné změny stávající politiky;

               –zjištění v rámci hodnocení hovoří ve prospěch prodloužení platnosti rozhodnutí o VSZ;

               –hodnocení (ve spojení s výzvou ze strany vnitrostátních VSZ a rady sítě) již poskytuje dostatečné důkazy o tom, že neprodloužení by mělo negativní dopady;

               –navrhovaná iniciativa logicky navazuje na zjištění v rámci hodnocení a je s nimi v souladu.

               •Základní práva

                  Rozhodnutí č. 573/2014/EU respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie. Cílem tohoto rozhodnutí je především zajistit plné dodržování práv na přístup k bezplatným službám zaměstnanosti a podpořit uplatňování článku 29 Listiny. Tento návrh s sebou nenese žádné změny.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nevyžaduje dodatečné zdroje (ani personál) z rozpočtu EU.

                  Finanční podpora sítě veřejných služeb zaměstnanosti v celé Unii je již stanovena v návrhu nařízení o ESF + na období 2021–2027 v rámci navrhovaného rozpočtu na složku EaSI
                     12
                  . Příslušné výdaje jsou prostým prodloužením podpory pro síť, která byla již poskytnuta v rámci stávajícího programového období 2014–2020.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Výroční zprávy sítě se zasílají Evropskému parlamentu a Radě a zveřejňují se.

                  Hodnocení uplatňování návrhu se předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do září 2026.

               2019/0188 (COD)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o změně rozhodnutí č. 573/2014/EU o posílení spolupráce mezi veřejnými
                  službami zaměstnanosti (VSZ)

               (Text s významem pro EHP)

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 149 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

               s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
                  13
               ,

               s ohledem na stanovisko Výboru regionů
                  14
               ,

               v souladu s řádným legislativním postupem,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2014/EU
                  15
                zřizuje evropskou síť veřejných služeb zaměstnanosti (dále jen „síť“) v období od 17. června 2014 do 31. prosince 2020.

               (2)Síť má za cíl posílit kapacitu, efektivitu a účinnost veřejných služeb zaměstnanosti poskytnutím platformy pro porovnávání výsledků na evropské úrovni, určováním osvědčených postupů a zavedením systému vzájemného učení. Jejím záměrem je také poskytovat VSZ více možností, jak pomáhat rozvoji inovativních, fakticky založených politik v souladu s příslušnými politickými iniciativami Unie.

               (3)Síť hraje klíčovou roli při podpoře další spolupráce mezi členskými státy v rámci oblastí spadajících do kompetence VSZ a výrazně přispívá i k modernizaci a posílení VSZ. Z hodnocení stavu provádění rozhodnutí č. 573/2014/EU
                  16
                vyplývá, že síť měla pozitivní dopad a zjistila poznatky, přičemž se v něm uvádějí poučení z různých činností a zkušeností.

               (4)Aby bylo možné dosažené výsledky zúročit a dále posílit spolupráci mezi VSZ, mělo by se období zavedení sítě prodloužit až do 31. prosince 2027.

               (5)Pokračování sítě by mělo podpořit provádění evropského pilíře sociálních práv, jehož zásady zahrnují i aktivní podporu zaměstnanosti. Mělo by rovněž přispět k dosažení cíle udržitelného rozvoje č. 8 Agendy OSN pro udržitelný rozvoj 2030, a to podporou inkluzivního a udržitelného hospodářského růstu, zaměstnanosti a důstojné práce pro všechny.

               (6)Síť by měla i nadále organizovat spolupráci a kontakty s ostatními zúčastněnými stranami na trhu práce s cílem podpořit jejich součinnost, a to zejména spolupráci s agenturami Unie v oblasti zaměstnanosti, sociální politiky, vzdělávání a odborné přípravy, aby se zajistil konzistentní politický rámec.

               (7)Finanční podpora Unie pro síť by měla být k dispozici v souladu s víceletým finančním rámcem na období let 2021–2027.

               (8)Rozhodnutí č. 573/2014/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (9)Aby se zajistilo plynulé pokračování činností sítě, mělo by se toto rozhodnutí mělo použít ode dne 1. ledna 2021,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rozhodnutí č. 573/2014/EU se mění takto:

               1)V článku 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:

               „Na období do31. prosince 2027 se tímto zřizuje celounijní síť veřejných služeb zaměstnanosti (VSZ) (dále jen „síť“).“

               2)V článku 3 se návětí nahrazuje tímto:

               „Cílem tohoto rozhodnutí je prostřednictvím sítě podpořit spolupráci mezi členskými státy na poli zaměstnanosti, v oblastech působnosti VSZ, s cílem přispět k provádění politik Unie v oblasti zaměstnanosti. Tyto kroky přispějí rovněž k provádění evropského pilíře sociálních práv a dosahování cílů OSN v oblasti udržitelného rozvoje, a podpoří tak:“

               3)V čl. 4 odst. 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:

               „c) přispívání k modernizaci a posílení VSZ v klíčových oblastech, v souladu politikami EU v oblasti zaměstnanosti, evropským pilířem sociálních práv a cíli udržitelného rozvoje;”

               4)Článek 5 se nahrazuje tímto:

                     „Spolupráce

               Síť rozvíjí spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami na trhu práce včetně dalších poskytovatelů služeb zaměstnanosti a případně s agenturami EU v oblasti zaměstnanosti, sociální politiky a vzdělávání a odborné přípravy, se sociálními partnery, organizacemi zastupujícími nezaměstnané osoby nebo zranitelné skupiny, nevládními organizacemi působícími v oblasti zaměstnanosti a regionálními a místními orgány tak, že je zapojí do příslušných činností, přizve na příslušná zasedání sítě a sdílí s nimi informace a údaje.“

               5)Článek 7 se nahrazuje tímto:

               „Finanční podpora

               Celkové finanční zdroje přidělené na provádění tohoto rozhodnutí se řádně zpřístupní v souladu s příštím víceletým finančním rámcem na období let 2021–2027, jehož roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rady v mezích finančního rámce.“

               6)V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

               „Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 8 je svěřena Komisi do 31. prosince 2027.“

               7)Článek 10 se nahrazuje tímto:

               „Přezkum

               Do září 2026 předloží Komise hodnocení uplatňování tohoto rozhodnutí Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.“

               Článek 2

               Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Použije se od 1. ledna 2021.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda/předsedkyně
                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=20613&langId=en
                  , viz strana 1.

                     (2)

                        Pracovní dokument útvarů Komise SWD (2019)1350.

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/social-summit-european-pillar-social-rights-booklet_cs.pdf

                     (4)

                     http://data.europa.eu/eli/reg/2016/589/oj

                     (5)

                  https://ela.europa.eu/

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/europeaid/sites/devco/files/european-consensus-on-development-final-20170626_en.pdf

                     (7)

                     https://sustainabledevelopment.un.org/topics/sustainabledevelopmentgoals

                     (8)

                  https://publications.europa.eu/cs/home

                     (9)

                  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/better-regulation-why-and-how_cs

                     (10)

                        Síť VSZ zahrnuje VSZ z každého členského státu EU28, jakož i Islandu a Norska (celkem 30 zemí). Ale vzhledem k tomu, že v případě Belgie jsou do sítě zapojeny tři VSZ, je celkový počet zúčastněných VSZ 32.

                     (11)

                  https://publications.europa.eu/cs/home

                     (12)

                        COM(2018)382 final

                     (13)

                        Úř. věst. C […], […], s. […].

                     (14)

                        Úř. věst. C […], […], s. […].

                     (15)

                  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2014/EU ze dne 15. května 2014 o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti (VSZ) (Úř. věst. L 159, 28.5.2014, s. 32)
                  .

                     (16)

                        Pracovní dokument útvarů Komise SWD(2019)1350.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            2019/0274(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě OSN o psychotropních látkách z roku 1971. 63. zasedání Komise pro narkotika je naplánováno na 2. až 6. března 2020.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1 Jednotná úmluva OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971

               Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“)
                  1
                má za cíl potírat zneužívání drog prostřednictvím koordinované činnosti na mezinárodní úrovni. Existují dvě formy intervence a kontroly, které působí v součinnosti. Za prvé, jde o snahu omezit držení, užívání, šíření, dovoz, vývoz, výrobu a produkci drog a obchod s nimi výhradně na lékařské a vědecké účely. Za druhé, proti obchodu s drogami se bojuje prostřednictvím mezinárodní spolupráce s cílem odradit obchodníky s drogami.

               Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  2
                stanoví systém mezinárodní kontroly psychotropních látek. Tato úmluva byla reakcí na diverzifikaci a rozšiřování škály zneužívaných drog a u řady syntetických drog zavedla kontroly jednak podle pravděpodobnosti jejich zneužívání a jednak podle jejich terapeutické hodnoty.

               Všechny členské státy EU jsou smluvními stranami těchto úmluv, kdežto Unie není.

               2.2Komise pro narkotika

               Komise pro narkotika (CND) je komisí Ekonomické a sociální rady (ECOSOC) OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné v uvedených dvou úmluvách. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených radou ECOSOC. Třináct členských států bude březnu 2020 členy komise CND s hlasovacím právem
                  3
               . Unie má v komisi CND status pozorovatele.

               2.3Zamýšlený akt Komise pro narkotika

               Komise CND na základě doporučení Světové zdravotnické organizace (WHO), které radí její Výbor odborníků pro drogové závislosti, pravidelně mění seznamy látek uvedené v přílohách úmluv.

               Dne 24. ledna 2019 předložila WHO generálnímu tajemníkovi OSN
                  4
                šest doporučení vycházejících z kritického přezkumu provedeného na 41. zasedání Výboru odborníků pro drogové závislosti ohledně konopí a látek příbuzných konopí.

               Na pořadu jednání 63. zasedání komise CND, které se bude konat 2. až 6. března 2020 ve Vídni, by mohlo být přijetí rozhodnutí o zařazení těchto látek na seznamy k úmluvám.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám pro všechny členské státy. V čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami
                  5
                (dále jen „rámcové rozhodnutí“), se uvádí, že pro účely rámcového rozhodnutí se „drogou“ rozumí látka uvedená v Úmluvě o omamných látkách nebo v Úmluvě o psychotropních látkách a kterákoli z látek uvedených v příloze rámcového rozhodnutí. Rámcové rozhodnutí se proto vztahuje na látky uvedené na seznamech k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla EU a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Nezáleží přitom na skutečnosti, zda dotyčná látka již podléhá kontrole v celé Unii.

               Konopí a látky příbuzné konopí, které byly předmětem kritického přezkumu na 41. zasedání Výboru odborníků pro drogové závislosti a šesti doporučení WHO ze dne 24. ledna 2019, v současné době podléhají kontrole na mezinárodní úrovni podle Úmluvy o omamných látkách nebo Úmluvy o psychotropních látkách:

               –„konopí a konopná pryskyřice“ jsou zařazeny na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, Kromě toho jsou „konopí a konopná pryskyřice“ zařazeny také na seznam IV k Úmluvě o omamných látkách, který obsahuje látky považované za obzvláště nebezpečné,

               –dronabinol (delta-9-tetrahydrokanabinol) je zařazen na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách,

               –tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) je zařazen na seznam I k Úmluvě o psychotropních látkách,

               –„výtažky a tinktury z konopí“ jsou zařazeny na seznam I k Úmluvě o omamných látkách,

               –„přípravky s obsahem kanabidiolu“ podléhají kontrole podle položky „výtažky a tinktury z konopí“ uvedené na seznamu I k Úmluvě o omamných látkách,

               –„farmaceutické přípravky z konopí a dronabinolu“ podléhají kontrole jako přípravky na bázi konopí podle seznamu I k Jednotné úmluvě o omamných látkách nebo jako přípravky používající syntetický delta-9-tetrahydrokanabinol podle seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               Návrh Komise na postoj Unie vychází z dostupných dokumentů pro zasedání Výboru odborníků WHO pro drogové závislosti a odpovědí poskytnutých WHO, Mezinárodním úřadem pro kontrolu omamných látek a Úřadem OSN pro drogy a kriminalitu na 4. a 5. zasedání komise CND dne 24. června 2019 a 23. září 2019 v rámci jejich příslušného mandátu
                  6
               . Zohledňuje rovněž komunikaci s členskými státy v Horizontální pracovní skupině pro drogy a práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) v této oblasti.

               Komise navrhuje zaujmout postoj Unie podporující pouze některá doporučení WHO, která ve svém pohledu odrážejí vývoj vědeckých poznatků a neměla by za následek zásadní změnu v kontrole uvedených látek.

               Mnohá doporučení jsou naopak ohledně svých právních a praktických dopadů a důsledků nejasná, pokud jde o nová kontrolní opatření nebo jejich absenci. Komise proto navrhuje zaujmout postoj Unie, který bude proti těmto doporučením. Jako záložní variantu Komise případně navrhuje o těchto doporučeních nehlasovat a požadovat další posouzení ze strany WHO.

               Je nezbytné, aby Rada stanovila postoj Unie pro zasedání komise CND, až bude svolána, aby rozhodla o zařazení látek na seznamy. Takový postoj by vzhledem k omezením daným povahou statusu Unie coby pozorovatele měl být vyjádřen členskými státy, které budou členy komise CND v březnu 2020, vystupujícími v komisi CND společně v zájmu Unie. Unie není smluvní stranou těchto úmluv, ale má v této v této oblasti výlučnou pravomoc.

               Komise za tímto účelem navrhuje na 63. zasedání komise CND vyjádřit postoj Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách jménem Evropské unie členskými státy, které budou členy komise CND v březnu 2020. Komise předkládá takový návrh postoje Unie již počtvrté
                  7
               . Rada postoje Unie
                  8
                přijala, a EU tak mohla na předchozích zasedáních komise CND vystupovat v otázce zařazování látek na mezinárodní seznamy jednotně, protože členské státy účastnící se zasedání komise CND hlasovaly pro zařazení látek na seznamy v souladu s přijatým postojem Unie.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  9
               . Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  10
               .

               Komise CND je „orgán zřízený dohodou“ ve smyslu uvedeného článku, neboť se jedná o orgán, který byl sestaven radou ECOSOC – orgánem Organizace spojených národů a pověřen konkrétními úkoly podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.

               Rozhodnutí CND o zařazení na seznamy jsou „akty s právními účinky“ ve smyslu čl. 218 odst. 9 SFEU. Podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách se rozhodnutí komise CND stávají automaticky závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí během stanovené lhůty radě ECOSOC k přezkoumání
                  11
               . Rozhodnutí ECOSOC v dané věci jsou konečná. Rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy mají na základě práva Unie právní účinky rovněž v právním řádu EU, a to vzhledem ke skutečnosti, že mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro oblast působnosti tohoto právního nástroje EU.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat.

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají nedovoleného obchodu s drogami.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 83 odst. 1 SFEU, který označuje nedovolený obchod s drogami za jednu z oblastí trestné činnosti se zvláštním přeshraničním rozměrem a zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby stanovily minimální pravidla pro definici trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami.

               4.3.Proměnlivá geometrie

               V souladu s čl. 10 odst. 4 Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních připojeného ke Smlouvám oznámilo Spojené království, že nepřijímá zplnomocnění Komise a Soudního dvora, pokud jde o akty v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech přijaté před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost. V důsledku toho se rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ode dne 1. prosince 2014
                  12
                na Spojené království nevztahuje.

               Jelikož rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy nemají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Spojené království vázáno, Spojené království se neúčastní přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení na seznamy přijímána
                  13
               .

               Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím Rady 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, které v článku 1 stanoví, že „drogami“ se rozumí kterákoli z látek, na něž se vztahuje Úmluva o omamných látkách nebo Úmluva o psychotropních látkách.

               Jelikož rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy mají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Dánsko vázáno, Dánsko se účastní přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení na seznamy přijímána.

               4.4.Závěr

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               2019/0274 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu
                  14
                z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“) vstoupila v platnost dne 8. srpna 1975.

               (2)Podle článku 3 Úmluvy o omamných látkách se Komise pro narkotika může rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě. Změny v seznamech může provádět pouze v souladu s doporučeními Světové zdravotnické organizace (WHO), ale může se také rozhodnout změny doporučené WHO neprovést.

               (3)Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  15
                vstoupila v platnost dne 16. srpna 1976.

               (4)Podle článku 2 Úmluvy o psychotropních látkách se Komise pro narkotika může na základě doporučení WHO rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě nebo je ze seznamů odstranit. Má široké diskreční pravomoci vzít v úvahu hospodářské, sociální, právní, správní a jiné faktory, ale nesmí jednat svévolně.

               (5)Změny seznamů k oběma úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
                  16
                se vztahuje na látky uvedené na seznamech k těmto úmluvám. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla Unie a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               (6)Na svém 63. zasedání, které se bude konat 2. až 6. března 2020 ve Vídni, má Komise pro narkotika přijmout rozhodnutí týkající se konopí a látek příbuzných konopí, které již podléhají kontrole na základě Úmluvy o omamných látkách nebo Úmluvy o psychotropních látkách.

               (7)Unie není smluvní stranou příslušných úmluv OSN. Má status pozorovatele v Komisi pro narkotika, kde bude v březnu 2020 třináct členských států členy s hlasovacím právem
                  17
               . Je proto nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách, neboť rozhodnutí o zařazení látek na mezinárodní seznamy k úmluvám spadá do výlučné pravomoci Unie.

               (8)Dne 24. ledna 2019
                  18
                WHO předložila šest doporučení vystavených na základě kritického přezkumu provedeného na 41. zasedání Výboru odborníků pro drogové závislosti (dále jen „výbor odborníků WHO“) ohledně konopí a látek příbuzných konopí. Uvedená doporučení nemají za cíl povolení rekreačního užívání konopí nebo látek příbuzných konopí.

               (9)Podle hodnocení výboru odborníků WHO nemohou konopí a konopná pryskyřice vyvolávat zvláštní negativní dopady podobné těm, které vyvolávají jiné látky na seznamu IV k Úmluvě o omamných látkách. Přípravky z konopí navíc prokázaly léčebný potenciál u tlumení bolesti a dalších zdravotních stavů jako je epilepsie a spasticita související s roztroušenou sklerózou.

               (10)WHO vyjádřila názor že, konopí a konopná pryskyřice by měly být zařazeny na úroveň kontroly, jež zabrání poškozením, které užívání konopí způsobuje, a zároveň nebude překážkou pro přístup k přípravkům založeným na konopí pro lékařské použití a pro jejich výzkum a vývoj. WHO proto dospěla k závěru, že uvedení konopí a konopné pryskyřice v seznamu IV není v souladu s kritérii pro zařazení drogy do seznamu IV.

               (11)Uvedené doporučení neznamená žádnou změnu úrovně mezinárodní kontroly konopí a konopné pryskyřice, neboť budou i nadále zahrnuty na seznamu I k Úmluvě o omamných látkách. Uvedené doporučení náležitě zohledňuje vědecký vývoj v této oblasti od prvního uvedení konopí a konopné pryskyřice do Úmluvy o omamných látkách. Odstranění konopí a konopné pryskyřice ze seznamu IV k Úmluvě o omamných látkách by mělo přínos pro rozvoj kolektivního povědomí jak o léčebném užitku konopí, tak o jakýchkoliv poškozeních, které s konopím souvisí.

               (12)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující odstranění konopí a konopné pryskyřice ze seznamu IV Úmluvy o omamných látkách.

               (13)Podle hodnocení výboru odborníků WHO může delta-9-tetrahydrokanabinol a jeho aktivní stereoizomer dronabinol, obzvláště v nezákonně získaných vysoce čistých formách, vyvolávat negativní dopady, závislost a potenciál ke zneužívání, který je přinejmenším tak velký jako u konopí, které je zařazeno na seznam I k Úmluvě o omamných látkách. Látka, u níž hrozí podobné zneužívání a má podobné negativní dopady jako látka, která je na seznam Úmluvy o omamných látkách již zařazena, by obvykle byla zařazena stejným způsobem jako uvedená látka. Vzhledem k tomu, že u delta-9-tetrahydrokanabinolu hrozí podobné zneužívání jako u konopí a má podobné negativní dopady, splňuje kritéria pro zařazení na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (14)WHO kromě toho usoudila, že zařazení delta-9-tetrahydrokanabinolu ke stejné úmluvě a do stejného seznamu jako konopí, tj. do seznamu I k Úmluvě o omamných látkách, by v členských státech výrazně usnadnilo provádění kontrolních opatření úmluv. WHO proto doporučila, aby delta-9-tetrahydrokanabinol a jeho aktivní stereoizomer dronabinol byly zařazeny na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude toto doporučení přijato, aby byly odstraněny ze seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (15)Uvedené doporučení neznamená žádnou změnu mezinárodní úrovně kontroly delta-9-tetrahydrokanabinolu a jeho aktivního stereoizomeru dronabinolu. Také by mohlo usnadnit provádění kontrolních opatření v členských státech.

               (16)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnit delta-9-tetrahydrokanabinol a jeho aktivní stereoizomer dronabinol na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude toto doporučení přijato, odstranit je ze seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách. Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.

               (17)Podle hodnocení výboru odborníků WHO nevyvolává tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu), který je zařazen na seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách, zneužívání a nemá negativní dopady podobné těm, jež jsou spojovány s delta-9-tetrahydrokanabinolem, ale vzhledem k chemické podobnosti každého z šesti izomerů s delta-9-tetrahydrokanabinolem je velmi těžké odlišit jakýkoliv z těchto šesti izomerů od delta-9-tetrahydrokanabinolu za použití standardních metod chemické analýzy. Kromě toho by zařazení těchto šesti izomerů ke stejné úmluvě a na stejný seznam jako delta-9-tetrahydrokanabinol, tj. seznam I k Úmluvě o omamných látkách, usnadnilo provádění mezinárodní kontroly delta-9-tetrahydrokanabinolu a zároveň by členským státům usnadnilo provádění kontrolních opatření na úrovni jednotlivých zemí. WHO proto doporučila, aby tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) byl doplněn na seznam I k Úmluvě o omamných látkách s výhradou přijetí doporučení Komise pro narkotika (CND) doplnit dronabinol a jeho stereoizomery (delta-9-tetrahydrokanabinol) na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude toto doporučení přijato, aby byl odstraněn ze seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (18)Uvedené doporučení neznamená žádnou změnu mezinárodní úrovně kontroly tetrahydrokanabinolu (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu). Také by mohlo usnadnit provádění kontrolních opatření v členských státech.

               (19)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnit tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) na seznam I k Úmluvě o omamných látkách s výhradou přijetí doporučení CND doplnit dronabinol a jeho stereoizomery (delta-9-tetrahydrokanabinol) na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude uvedené doporučení přijato, odstranit ho ze seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách. Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.

               (20)Podle hodnocení výboru odborníků WHO je variabilita psychoaktivních vlastností výtažků a tinktury z konopí, tak jak je uvedeno v Úmluvě o omamných látkách, způsobena zejména rozdílnými koncentracemi delta-9-tetrahydrokanabinolu obsaženého v těchto výtažcích a tinkturách. Některé výtažky a tinktury z konopí, které nemají psychoaktivní vlastnosti a zahrnují převážně kanabidiol, mají slibná terapeutická uplatnění. Skutečnost, že různé přípravky s různou koncentrací delta-9-tetrahydrokanabinolu podléhají kontrole v rámci stejné položky „výtažky a tinktury“ a v rámci stejného seznamu, představuje problém pro odpovědné orgány, které kontrolní opatření v jednotlivých zemích provádějí. Kromě toho definice přípravků v rámci Úmluvy o omamných látkách může v „přípravcích“ z konopí zahrnovat všechny produkty, které jsou „výtažky a tinktury“ z konopí, a pokud by bylo přijato doporučení výboru přesunout dronabinol na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, tak by se vztahovala také na „přípravky“ z dronabinolu a jeho stereoizomerů. WHO proto doporučila, aby byly výtažky a tinktury odstraněny ze seznamu I k Úmluvě o omamných látkách.

               (21)Avšak, aniž jsou dotčena vysvětlení, jež WHO po vydání uvedeného doporučení poskytla, neexistuje pro něj žádné zřejmé odůvodnění týkající se veřejného zdraví a je obtížné plně posoudit jeho důsledky, a to i z hlediska komplexnosti systému mezinárodní kontroly.

               (22)Proto by členské státy měly zaujmout stanovisko, podle kterého by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.

               (23)Podle hodnocení výboru odborníků WHO se kanabidiol vyskytuje v konopí a v konopné pryskyřici, ale nemá psychoaktivní vlastnosti a žádný potenciál ke zneužití ani žádný potenciál k vytvoření závislosti. Nemá významné negativní dopady. Kromě toho bylo prokázáno, že kanabidiol je účinný při zvládání určitých projevů dětské epilepsie, které jsou vůči léčbě rezistentní.

               (24)WHO poznamenala, že léčivé přípravky bez psychoaktivních účinků, které se vyrábějí jako přípravky z konopné rostliny, budou obsahovat stopové množství delta-9-tetrahydrokanabinolu a uznala, že chemická analýza delta-9-tetrahydrokanabinolu s přesností na 0,15 % může být pro některé členské státy obtížná. WHO proto doporučila, aby byla na seznam I k Úmluvě o omamných látkách doplněna poznámka pod čarou ve znění: „Přípravky obsahující převážně kanabidiol a ne více než 0,2 % delta-9-tetrahydrokanabinolu nepodléhají mezinárodní kontrole“.

               (25)Toto doporučení by však snížilo současnou úroveň kontroly těchto přípravků, stanovení veškerých limitních hodnot THC pro přípravky obsahující převážně kanabidiol není podloženo vědeckými důkazy a znění doporučení nevylučuje možné odlišné výklady způsobu výpočtu tohoto limitu. Rozdílné zacházení s kanabidiolem ve srovnání s jinými kanabinoidy není odůvodněné a není v souladu se stávající strukturou seznamů k úmluvám.

               (26)Proto by členské státy měly zaujmout stanovisko, podle kterého by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.

               (27)Podle hodnocení výboru odborníků WHO nejsou léčivé přípravky obsahující delta-9-tetrahydrokanabinol spojeny s problémy zneužívání a závislosti a nejsou odkláněny pro jiné účely než lékařské použití. Kromě toho WHO uznala, že tyto přípravky jsou vytvořeny takovým způsobem, že není pravděpodobné, že budou zneužity, a neexistuje žádný důkaz o skutečném zneužití nebo negativních dopadech v takové míře, která by odůvodňovala současnou úroveň kontroly spojenou se seznamem I k Úmluvě o omamných látkách nebo úroveň kontroly spojenou se seznamem II k Úmluvě o psychotropních látkách. WHO tudíž doporučila, aby se do seznamu III k Úmluvě o omamných látkách doplnilo: „přípravky vyrobené chemickou syntézou nebo jako přípravek z konopí, které jsou složené jako farmaceutické přípravky z jedné nebo více dalších složek a takovým způsobem, že delta-9-tetrahydrokanabinol nelze získat snadno dostupnými prostředky nebo ve výnosu, který by představoval riziko pro veřejné zdraví“.

               (28)Toto doporučení by však mohlo znamenat další regulační zátěž pro členské státy. Kromě toho formulace doporučení týkající se „farmaceutických“ přípravků není založena na žádném definovaném termínu v rámci Úmluvy o omamných látkách a nemusí být v souladu s terminologií EU stanovenou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/83 ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků
                  19
               .

               (29)Členské státy by proto měly zaujmout postoj, kterým by hlasovaly proti doporučení, aby se do seznamu III k Úmluvě o omamných látkách doplnilo: „přípravky vyrobené chemickou syntézou nebo jako přípravky z konopí, které jsou složené jako farmaceutické přípravky z jedné nebo více dalších složek a takovým způsobem, že delta-9-tetrahydrokanabinol (dronabinol) nelze získat snadno dostupnými prostředky nebo ve výnosu, který by představoval riziko pro veřejné zdraví“. Případně by uvedené doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.

               (30)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika, jelikož rozhodnutí o různých zařazeních konopí a látek příbuzných konopí na seznamy k úmluvám budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV.

               (31)Postoj Unie vyjádří členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, vystupující společně.

               (32)Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (33)Irsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (34)Spojené království není vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, tudíž se neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 63. zasedání Komise pro narkotika ve dnech 2. až 6. března 2020, kdy bude tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí o doplnění látek na seznamy k Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, vystupující společně.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (2)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (3)

                        Od 1. ledna 2020 bude následujících 13 členských států členy komise CND s hlasovacím právem: Rakousko, Belgie, Chorvatsko, Česká republika, Francie, Německo, Maďarsko, Itálie, Nizozemsko, Polsko, Španělsko, Švédsko a Spojené království.

                     (4)

                        https://www.who.int/medicines/access/controlled- substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (5)

                        Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zařadit nové psychoaktivní látky do definice drogy a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (Úř. věst. L 305, 21.11.2017, s. 12).

                     (6)

                        Viz soubor všech otázek a odpovědi k 26. listopadu na adrese:
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Scheduling_Resource_Material/Cannabis/Consultations_with_WHO_Questions_and_Answers_26_November_2019.pdf

                     (7)

                        COM(2017) 72 final, COM(2018) 31 final, COM(2018) 862 final. Je třeba uvést, že samostatný návrh týkající se zařazení nových psychoaktivních látek je souběžně předložen Komisí.

                     (8)

                        Přijato Radou dne 7. března 2017, 27. února 2018 a 5. března 2019.

                     (9)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (10)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (11)

                        Ustanovení čl. 3 odst. 7 Úmluvy o omamných látkách, ustanovení čl. 2 odst. 7 Úmluvy o psychotropních látkách.

                     (12)

                        Viz bod 29 seznamu aktů Unie přijatých před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které se přestanou vztahovat na Spojené království od 1. prosince 2014 podle čl. 10 odst. 4 druhé věty Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních (Úř. věst. C 430, 1.12.2014, s. 17).

                     (13)

                        Tento návrh se týká stanovení postoje, který má být jménem Unie zaujat na zasedání, které se bude konat po vystoupení Spojeného království z Unie, pokud Spojené království nepožádá o čtvrté prodloužení lhůty podle článku 50 Smlouvy, s nímž bude Evropská rada (článek 50) jednomyslně souhlasit. Avšak v okamžiku kdy Komise přijímá svůj návrh, je Spojené království členským státem. Proto například odkazy na počet „členských států“, které jsou členy Komise pro narkotika, zahrnují také Spojené království.

                     (14)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (15)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (16)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).

                     (17)

                        Od 1. ledna 2020 bude následujících 13 členských států členy komise CND s hlasovacím právem: Rakousko, Belgie, Chorvatsko, Česká republika, Francie, Německo, Maďarsko, Itálie, Nizozemsko, Polsko, Španělsko, Švédsko a Spojené království.

                     (18)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (19)

                        Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               PŘÍLOHA

               Postoj, který mají zaujmout členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, vystupující společně v zájmu Unie, během 63. zasedání Komise pro narkotika ve dnech 2. až 6. března 2020, pokud jde o změny v rozsahu kontroly látek:

               1)Konopí a konopná pryskyřice mají být odstraněny ze seznamu IV k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961).

               2)Dronabinol (delta-9-tetrahydrokanabinol) má být doplněn na seznam I k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961), a pokud bude toto doporučení přijato, má být odstraněn ze seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách (1971). Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.

               3)Tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) by měl být doplněn na seznam I k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961) s výhradou přijetí CND doporučení, aby byl dronabinol a jeho stereoizomery (delta-9-tetrahydrokanabinol) doplněn na seznam I k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961), a pokud bude toto doporučení přijato, aby byl odstraněn ze seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách (1971). Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a WHO by měla být požádána o další posouzení.

               4)Doporučení ohledně výtažků a tinktur by nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.

               5)Doporučení ohledně poznámky pod čarou ve znění „Přípravky obsahující převážně kanabidiol a nejvýše 0,2 % delta-9-tetrahydrokanabinolu nepodléhají mezinárodní kontrole.“ by nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.

               6)Přípravky vyrobené chemickou syntézou nebo jako přípravek z konopí, které jsou složené jako farmaceutické přípravky z jedné nebo více dalších složek a takovým způsobem, že delta-9-tetrahydrokanabinol (dronabinol) nelze získat snadno dostupnými prostředky nebo ve výnosu, který by představoval riziko pro veřejné zdraví, by neměly být doplněny na seznam III k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961). Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.