               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.12.2021
            COM(2021) 785 final
            2021/0413(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na zasedáních Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu (dále jen „NPFC“) v období 2022–2027 s cílem přijmout opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Úmluva o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře severního Tichého oceánu

               Cílem Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře severního Tichého oceánu („úmluva NPFC“) je zřízením komise NPFC zajistit dlouhodobé zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy. Úmluva vstoupila v platnost dne 19. července 2015.

               Schválením úmluvy v souladu s rozhodnutím Rady 2022/XX/EU
                  1
                se Unie stala členem NPFC.

               2.2.NPFC

               Úmluva NPFC zřídila NPFC, aby řídila a zachovávala rybolovné zdroje v oblasti úmluvy. NPFC přijímá opatření, aby zajistila dlouhodobé zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů v rámci své působnosti.

               Unie má jako člen NPFC práva na účast a hlasování. NPFC obvykle přijímá svá rozhodnutí na základě konsensu, může však přijímat rozhodnutí na základě tříčtvrtinové většiny hlasů svých členů, s výjimkou případů, v nichž úmluva NPFC výslovně stanoví, že rozhodnutí musí být přijato na základě konsensu.

               2.3.Rozhodnutí NPFC

               NPFC je oprávněna přijímat opatření pro zachování zdrojů a donucovací opatření týkající se rybolovu spadajícího do její působnosti, která jsou pro smluvní strany závazná.

               V souladu s čl. 9 odst. 1 bodu b) úmluvy NPFC vstupují tato opatření v platnost 90 dnů ode dne, kdy je smluvním stranám NPFC oznámí.

               Pokud kterýkoli člen NPFC vznese námitku proti rozhodnutí s předstihem alespoň dvou týdnů ode dne, kdy rozhodnutí vstoupí v platnost, pro tohoto člena nebude dané rozhodnutí v rozsahu námitky závazné. Námitky mohou být založeny výhradně na skutečnosti, že rozhodnutí je neslučitelné s ustanoveními úmluvy NPFC, Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982 či s dohodou OSN o populacích ryb z roku 1995 nebo na skutečnosti, že rozhodnutí neodůvodněně formálně nebo fakticky diskriminuje člena, který námitku vznesl.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních regionálních organizací pro řízení rybolovu, se stanoví podle dvou‑úrovňového přístupu.

               Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě, postoj je poté pro každé výroční zasedání upravován pracovními dokumenty Komise, které projednává pracovní skupina Rady.

               Rozhodnutí obsahuje obecné zásady a směry, zároveň ale v co největší míře zohledňuje specifika NPFC. Kromě toho určuje standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadují členské státy.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán, a nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“
                  2
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               NPFC je orgán zřízený dohodou, konkrétně úmluvou NPFC.

               Akty, které má NPFC přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty mají být závazné podle mezinárodního práva v souladu s článkem 8 úmluvy NPFC a mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU včetně:

               ·nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (nařízení o rybolovu NNN)
                  3
               ,

               ·nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
                  4
                a

               ·nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva
                  5
               .

               Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec úmluvy NPFC.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají rybolovu. Nařízení (EU) č. 1380/2013 představuje právní základ stanovující zásady, jež se mají v tomto postoji odrážet.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 43 odst. 2 SFEU. Navrhované rozhodnutí má nahradit rozhodnutí 9784/17.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 43 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2021/0413 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím Rady 2022/XX/EU z února 2022
                  6
                Unie uzavřela Úmluvu o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře severního Tichého oceánu („úmluva NPFC“), čímž byla zřízena Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu (NPFC).

               (2)NPFC odpovídá za přijetí opatření pro zachování a řízení za účelem naplnění cílů úmluvy NPFC. Tato opatření se mohou stát pro Unii závazná.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
                  7
                stanoví, že Unie zajistí, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury byly dlouhodobě udržitelné z hlediska životního prostředí a byly řízeny způsobem, jenž je v souladu s cíli dosáhnout přínosů v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti a přispět k dostupnosti dodávek potravin. Rovněž stanoví, že Unie uplatňuje přístup předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a snaží se zajistit, aby byly při využívání živých biologických mořských zdrojů obnoveny a zachovány populace lovených druhů nad úrovněmi, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos. Dále stanoví, že Unie přijímá opatření pro řízení a zachování zdrojů založená na nejlepším dostupném vědeckém poradenství, podporuje rozvoj vědeckých poznatků a poradenství, postupně odstraňuje výměty a podporuje rybolovné postupy, které přispívají k selektivnějšímu rybolovu, k zamezení nežádoucím úlovkům a jejich snižování v co největší možné míře a k rybolovu s nízkým dopadem na mořský ekosystém a rybolovné zdroje. Nařízení (EU) č. 1380/2013 konkrétně stanoví, že tyto cíle a zásady má Unie uplatňovat při provádění svých vnějších vztahů v oblasti rybolovu.

               (4)Jak je uvedeno ve společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise nazvaném Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  8
               a v závěrech Rady o uvedeném společném sdělení
                  9
               , hlavním prvkem činnosti EU v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy.

               (5)Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ohledně Evropské strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
                  10
               odkazuje na konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i na snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.

               (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na v rámci NPFC v období 2022–2027, neboť ochranná a donucovací opatření NPFC budou pro Unii závazná a budou schopna rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 1005/2008
                  11
               , nařízení Rady (ES) č. 1224/2009
                  12
                a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403
                  13
               .

               (7)S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NPFC a skutečnost, že v postoji Unie musí být v důsledku toho zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání komise NPFC, měly by být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvené v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii (SEU) stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2022–2027,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu (NPFC), je stanovený v příloze I.

               Článek 2

               Každoroční stanovení postoje, který má Unie zaujmout na zasedáních NPFC se provádí v souladu s přílohou II.

               Článek 3

               Postoj Unie stanovený v příloze I na návrh Komise posoudí a případně přezkoumá Rada, a to nejpozději do výročního zasedání komise NPFC v roce 2028.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 2022/XX/EU z února 2022 o schválení Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře severního Tichého oceánu jménem Evropské unie (Úř. věst. L , , ). [rozhodnutí o přistoupení se očekává v půlce února 2022; tento mandát bude přijat po dotčeném přistoupení]

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (3)

                        Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.

                     (4)

                        Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81.

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady 2022/XX/EU z února 2022 o schválení Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře severního Tichého oceánu jménem Evropské Unie (Úř. věst. L ,, s. ).[rozhodnutí o přistoupení se očekává v únoru 2022]

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (8)

                        JOIN(2016) 49 final, ze dne 10.11.2016.

                     (9)

                        7348/1/17 REV 1 ze dne 24.3.2017.

                     (10)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (11)

                        Nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (nařízení o rybolovu NNN), o změně nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušení nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1).

                     (12)

                        Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Unie k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1).

                     (13)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.12.2021
            COM(2021) 785 final

            PŘÍLOHY

            návrh rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu

               PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu („NPFC“)

               1.ZÁSADY

               Unie v rámci NPFC:

               a) jedná v souladu s cíli a zásadami, které sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním přístupu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, a to s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, zamezit a co možná nejvýrazněji snížit množství nežádoucích úlovků, postupně odstranit výměty a snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště a podporováním hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii zajistit přiměřenou životní úroveň osobám, které jsou na rybolovných činnostech závislé, a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;

               b) usiluje o vhodné zapojení zúčastněných stran do přípravy opatření NPFC a zajišťuje, aby opatření přijatá v rámci NPFC byla v souladu s úmluvou NPFC;

               c) zajišťuje, aby opatření přijatá komisí NPFC byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Úmluvy OSN o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, jakož i Dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;

               d) podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu v téže oblasti;

               e) usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;

               f)zajišťuje, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;

               g) se řídí závěry Rady ze dne 19. března 2012, které se týkají sdělení Komise o vnějším rozměru společné rybářské politiky
                  1
               ;

               h) usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti úmluvy NPFC založených na stejných zásadách a standardech jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie a podporuje jednotné uplatňování těchto zásad a standardů;

               i) jedná v souladu se společným sdělením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise ohledně Mezinárodní správy oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
                  2
                a současně i se závěry Rady týkajícími se tohoto společného sdělení
                  3
                a prosazuje opatření na podporu a zvýšení účinnosti komise NPFC, případně i na zlepšení její správy a výkonnosti (zejména pokud se jedná o vědu, soulad, transparentnost a rozhodování);

               j) podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a regionálními úmluvami pro mořské prostředí, případně i spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblasti působnosti;

               k)podporuje mechanismy spolupráce v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu jiných populací než tuňáka podobné procesu zahájenému v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka.

               2.SMĚRY

               Tam, kde je to vhodné, se Unie snaží podporovat přijímání následujících opatření v rámci NPFC:

               a) opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy založená na nejlepším dostupném vědeckém poradenství, včetně celkových přípustných odlovů (TAC) a kvót nebo regulace intenzity odlovu živých biologických mořských zdrojů upravovaných komisí NPFC, která by umožnila dosáhnout postupným a přírůstkovým způsobem míry maximálního udržitelného výnosu. Tam, kde je to nutné, tato opatření pro zachování a řízení zahrnují zvláštní opatření pro populace, které jsou nadměrně loveny, aby intenzita rybolovu odpovídala dostupným rybolovným právům;

               b) opatření pro předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných (NNN) rybolovných činností v oblasti úmluvy, včetně vytvoření seznamu plavidel provádějících NNN rybolov;

               c) opatření pro sledování, kontrolu a dohled v oblasti úmluvy, aby se zajistila účinnost kontroly a dodržování opatření přijatých v rámci NPFC;

               d) opatření k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti úmluvy NPFC v souladu s úmluvou NPFC a mezinárodními pokyny FAO pro řízení hlubinného rybolovu na volném moři a opatření pro zamezení nežádoucích úlovků a pro jejich co nejvýraznější možné snížení, mezi které patří hlavně zranitelné mořské druhy, a opatření k postupnému odstranění výmětů;

               e)opatření ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;

               f)doporučení, která podporují provádění úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);

               g) opatření, která mají za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a opatření požadující, aby všichni žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi přirozeně připojenými k tělu;

               h)tam, kde je to vhodné, společné přístupy s ostatními regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, zejména s těmi, které jsou zapojeny do řízení rybolovu ve stejné oblasti;

               i) dodatečná technická opatření založená na doporučeních pomocných orgánů a pracovních skupin NPFC.

               PŘÍLOHA II

               Každoroční stanovení postoje, který má být zaujat

               Unií na zasedáních Komise pro rybolov v severním Tichém oceánu

               Před každým zasedáním NPFC, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí s právními účinky pro Unii, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie zaujat, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem a na základě uvedených údajů, Komise předá Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním NPFC písemný dokument obsahující navrhované stanovení postoje Unie, aby bylo projednáno a schváleno.

               Pokud v průběhu zasedání NPFC, nelze dosáhnout dohody, a to ani přímo na místě, tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.

                     (1)

                        Dokument 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final ze dne 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1 ze dne 24.3.2017.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.12.2021
            COM(2021) 807 final
            2021/0417(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 65. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 65. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě OSN o psychotropních látkách z roku 1971. 65. zasedání Komise pro narkotika se bude konat ve dnech 14. až 18. března 2022.

               2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1.Jednotná úmluva OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971

               Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“)
                  1
                má za cíl potírat zneužívání drog prostřednictvím koordinované činnosti na mezinárodní úrovni. Existují dvě formy intervence a kontroly, které působí v součinnosti. Za prvé, jde o snahu omezit držení, užívání, šíření, dovoz, vývoz, výrobu a produkci drog a obchod s nimi výhradně na lékařské a vědecké účely. Za druhé, proti obchodu s drogami se bojuje prostřednictvím mezinárodní spolupráce s cílem odradit obchodníky s drogami.

               Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
                  2
                stanoví systém mezinárodní kontroly psychotropních látek. Tato úmluva byla reakcí na diverzifikaci a rozšiřování škály zneužívaných drog a u řady syntetických drog zavedla kontroly jednak podle jejich potenciálu zneužívání a jednak podle jejich terapeutické hodnoty.

               Stranami těchto úmluv jsou všechny členské státy EU, nikoli však Unie.

               2.2.Komise pro narkotika

               Komise pro narkotika je komisí Ekonomické a sociální rady (ECOSOC) OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné v uvedených dvou úmluvách. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených radou ECOSOC. V březnu roku 2022 bude členy Komise pro narkotika s hlasovacím právem jedenáct členských států
                  3
               . Unie má v Komisi pro narkotika status pozorovatele.

               2.3.Zamýšlený akt Komise pro narkotika

               Komise pro narkotika na základě doporučení Světové zdravotnické organizace (WHO), které radí její Výbor odborníků pro drogové závislosti, pravidelně mění seznamy látek připojené k úmluvám.

               Dne 18. listopadu 2021 doporučila organizace WHO generálnímu tajemníkovi OSN
                  4
                doplnit na seznamy k úmluvám tři látky, které byly kriticky přezkoumány Výborem odborníků WHO pro drogové závislosti.

               Na svém 65. zasedání, jež se bude konat ve Vídni od 14. do 18. března 2022, bude Komise pro narkotika vyzvána k přijetí rozhodnutí o zařazení těchto látek na seznamy k úmluvám.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám pro všechny členské státy. V čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami
                  5
                (dále jen „rámcové rozhodnutí“), se uvádí, že pro účely rámcového rozhodnutí se „drogou“ rozumí látka uvedená v Úmluvě o omamných látkách nebo v Úmluvě o psychotropních látkách a kterákoli z látek uvedených v příloze rámcového rozhodnutí. Rámcové rozhodnutí se proto vztahuje na látky uvedené na seznamech k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla EU a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Nezáleží přitom na skutečnosti, zda dotyčná látka podléhá v Unii kontrole
                  6
               .

               Uvedené tři látky (brorfin, metonitazen a eutylon), které WHO doporučuje umístit pod mezinárodní kontrolu, intenzivně monitoruje
                  7
                Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.

               Podle návrhu Komise k postoji Unie mají být podpořena doporučení WHO, neboť jsou v souladu se současným stavem vědeckých poznatků. Pokud jde o nové psychoaktivní látky, je jejich doplnění na seznamy k úmluvám podpořeno rovněž informacemi, jež jsou dostupné v Evropské databázi nových drog, kterou provozuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.

               Je nezbytné, aby Rada stanovila postoj Unie pro zasedání Komise pro narkotika, až bude vyzvána k rozhodnutí o zařazení látek na seznamy. Takový postoj by vzhledem k omezením daným povahou statusu Unie coby pozorovatele měl být vyjádřen členskými státy, které budou členy Komise pro narkotika v březnu 2022, jednajícími v Komisi pro narkotika společně v zájmu Unie. Unie není stranou uvedených úmluv, ale má v této oblasti výlučnou pravomoc.

               Komise proto navrhuje společný postoj Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a k Úmluvě o psychotropních látkách, který mají na 65. zasedání Komise pro narkotika vyjádřit jménem Evropské unie členské státy, které budou členy Komise pro narkotika v březnu 2022. Komise předkládá takový návrh postoje Unie již po sedmé
                  8
               . Rada postoje Unie přijala
                  9
               , a EU tak mohla na předchozích zasedáních Komise pro narkotika vystupovat v otázce zařazování látek na mezinárodní seznamy jednotně, protože členské státy účastnící se zasedání Komise pro narkotika hlasovaly pro zařazení látek na seznamy v souladu s přijatým postojem Unie
                  10
               .

               4.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               4.1.Procesněprávní základ

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  11
               . Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  12
               .

               Komise pro narkotika je „orgán zřízený dohodou“ ve smyslu uvedeného článku, neboť se jedná o orgán, který byl zřízen radou ECOSOC – orgánem Organizace spojených národů – a který byl pověřen konkrétními úkoly podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.

               Rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy jsou „akty s právními účinky“ ve smyslu čl. 218 odst. 9 SFEU. Podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách se rozhodnutí Komise pro narkotika stávají automaticky závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí během stanovené lhůty radě ECOSOC k přezkoumání
                  13
               . Rozhodnutí rady ECOSOC v dané věci jsou konečná. Rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy mají na základě práva Unie právní účinky rovněž v právním řádu EU, a to vzhledem ke skutečnosti, že mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro oblast působnosti tohoto právního nástroje EU.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie.

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají nedovoleného obchodu s drogami.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 83 odst. 1 SFEU, který označuje nedovolený obchod s drogami za jednu z oblastí trestné činnosti se zvláštním přeshraničním rozměrem a zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby stanovily minimální pravidla pro definici trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami.

               4.3.Proměnlivá geometrie

               Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím Rady 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, které v článku 1 stanoví, že „drogami“ se rozumí kterákoli z látek, na něž se vztahuje Úmluva o omamných látkách nebo Úmluva o psychotropních látkách.

               Jelikož rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy mají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Dánsko vázáno, účastní se Dánsko přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení látek na seznamy přijímána.

               Rámcovým rozhodnutím je vázáno i Irsko, a to se tak účastní přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení látek na seznamy přijímána.

               4.4.Závěr

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 83 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               2021/0417 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 65. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972
                  14
                (dále jen „Úmluva o omamných látkách“) vstoupila v platnost dne 8. srpna 1975.

               (2)Podle článku 3 Úmluvy o omamných látkách se Komise pro narkotika může rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě. Změny v seznamech může provádět pouze v souladu s doporučeními Světové zdravotnické organizace (WHO), ale může se také rozhodnout změny doporučené organizací WHO neprovést.

               (3)Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971
                  15
                (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“) vstoupila v platnost dne 16. srpna 1976.

               (4)Podle článku 2 Úmluvy o psychotropních látkách se Komise pro narkotika může na základě doporučení WHO rozhodnout doplnit látky na seznamy obsažené v této úmluvě nebo je ze seznamů odstranit. Má široké diskreční pravomoci vzít v úvahu hospodářské, sociální, právní, správní a jiné faktory, ale nesmí jednat svévolně.

               (5)Změny seznamů připojených k oběma úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
                  16
                se vztahuje na látky uvedené na seznamech k těmto úmluvám. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla Unie a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (6)Komise pro narkotika má na svém 65. zasedání, které je naplánováno na 14. až 18. března 2022 ve Vídni, přijmout rozhodnutí o doplnění tří nových látek na seznamy k uvedeným úmluvám OSN.

               (7)Unie není stranou Úmluvy o omamných látkách ani Úmluvy o psychotropních látkách. Má status pozorovatele bez hlasovacího práva v Komisi pro narkotika, kde bude jedenáct členských států členy s hlasovacím právem na zasedání v březnu 2022
                  17
               . Je proto nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách, neboť rozhodnutí o doplnění nových látek na seznamy připojené k úmluvám spadají do výlučné pravomoci Unie.

               (8)WHO doporučila doplnit dvě nové látky na seznam I k Úmluvě o omamných látkách a jednu novou látku na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách
                  18
               .

               (9)Všechny látky přezkoumané Výborem odborníků WHO pro drogové závislosti (dále jen „výbor odborníků“) a doporučené WHO k zařazení na seznamy, jsou sledovány Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost jako nové psychoaktivní látky za podmínek stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006
                  19
               .

               (10)Podle hodnocení výboru odborníků je látka brorfin (chemický název: 1-{1-[1-(4-bromofenyl)ethyl]piperidin-4-yl}-1,3-dihydro-2H-benzimidazol-2-on) syntetický opioid podobný jiným syntetickým opioidům jako morfin and fentanyl. Brorfin lze pravděpodobně konvertovat na bezitramid, což je opioid uvedený na seznamu I k Jednotné úmluvě o omamných látkách. Brorfin nemá žádné terapeutické využití a není ani registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že brorfin je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl brorfin zařazen na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (11)Brorfin byl zjištěn ve čtyřech členských státech a podléhá kontrole v nejméně třech členských státech. Je dáván do souvislosti s jednou nefatální intoxikací a v současnosti jej intenzivně monitoruje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.

               (12)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění brorfinu na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (13)Podle hodnocení výboru odborníků je látka metonitazen (chemický název: N,N-diethyl-2-[(4-methoxyfenyl)methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin) syntetický opioid, který je svou strukturou podobný látkám isotonitazen a etonitazen, které jsou obě uvedeny na seznamu I k Jednotné úmluvě o omamných látkách. Metonitazen byl zkoumán v předklinických modelech pro své analgetické účinky, o jeho terapeutickém využití se ale neví. Existují dostatečné důkazy, že metonitazen je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění této látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl metonitazen zařazen na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (14)Metonitazen byl zjištěn ve třech členských státech a podléhá kontrole v nejméně třech členských státech. Je dáván do souvislosti s jedním úmrtím a v současnosti jej intenzivně monitoruje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.

               (15)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění metonitazenu na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.

               (16)Podle hodnocení výboru odborníků je látka eutylon (chemický název: 1-(1,3-benzodioxol-5-yl)-2-(ethylamino)butan-1-on) syntetický katinon, který má chemickou strukturu amfetaminů a katinonů, jež už jsou pod mezinárodní kontrolou, a který je jim farmakologicky podobný. Související katinony jako methylon a N-ethylnorpentylon jsou uvedeny na seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971. Eutylon nemá žádné známé terapeutické využití a není ani registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že eutylon je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl eutylon zařazen na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (17)Eutylon byl zjištěn ve dvaceti členských státech a podléhá kontrole v nejméně dvou členských státech. Je dáván do souvislosti s nejméně jednou nefatální intoxikací a byl zjištěn ve třech biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi. Eutylon v současné době intenzivně monitoruje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.

               (18)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky eutylon na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.

               (19)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika, protože rozhodnutí o zařazení uvedených tří látek na různé seznamy mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah práva Unie, zejména rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV.

               (20)Postoj Unie mají vyjádřit členské státy, které jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně.

               (21)Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, a tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (22)Irsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, a tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 65. zasedání Komise pro narkotika konaném ve dnech 14. až 18. března 2022, kdy bude tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí o doplnění látek na seznamy připojené k Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, které jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.

               V Bruselu dne

                        Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (2)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (3)

                        Belgie, Francie, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Slovinsko, Španělsko a Švédsko.

                     (4)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (5)

                        Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zahrnout do definice drogy nové psychoaktivní látky a zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (Úř. věst. L 305, 21.11.2017, s. 12).

                     (6)

                        Viz příloha rámcového rozhodnutí.

                     (7)

                        Více o dopadech intenzivního monitorování viz
                  https://www.emcdda.europa.eu/system/files/publications/12213/downloads/Guidance%20Note%206-%20Intensive%20monitoring.pdf

                     (8)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final; COM(2019) 624 final; COM(2020) 659 final, COM(2020) 814 final.

                     (9)

                        Přijaty Radou dne 7. března 2017, 27. února 2018, 5. března 2019, 11. února 2020, 17. listopadu 2020 a 8. března 2021.

                     (10)

                        S jednou jedinou výjimkou, která je předmětem probíhajícího řízení o nesplnění povinnosti.

                     (11)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (12)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (13)

                        Ustanovení čl. 3 odst. 7 Úmluvy o omamných látkách, ustanovení čl. 2 odst. 7 Úmluvy o psychotropních látkách.

                     (14)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.

                     (15)

                        Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.

                     (16)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).

                     (17)

                        Belgie, Francie, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Slovinsko, Španělsko a Švédsko.

                     (18)

                  https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (19)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.12.2021
            COM(2021) 807 final

            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 65. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971

               PŘÍLOHA

               Postoj, který mají zaujmout členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně v zájmu Unie na 65. zasedání Komise pro narkotika ve dnech 14. až 18. března 2022, pokud jde o změny v rozsahu kontroly níže uvedených látek:

               (1)látka brorfin má být zařazena na seznam I k Úmluvě o omamných látkách;

               (2)látka metonitazen má být zařazena na seznam I k Úmluvě o omamných látkách;

               (3)látka eutylon má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.12.2021
            COM(2021) 834 final
            2021/0440(NLE)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se jménem zástupců vlád členských států zasedajících v Radě zrušuje rozhodnutí Rady 2016/394 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Po zhoršení situace v Burundi před parlamentními a prezidentskými volbami v červnu a červenci 2015 dospěla Evropská unie k závěru, že Republika Burundi nedodržela podstatné prvky stanovené v článku 9 dohody o partnerství AKT–EU
                     1
                   týkající se lidských práv, demokracie a právního státu.

                  V návaznosti na konzultace, které se konaly v Bruselu dne 8. prosince 2015 podle článku 96 dohody o partnerství AKT–EU, vzala Evropská unie na vědomí odpovědi vlády Burundi a její závazek poskytnout vysvětlení ohledně vznesených otázek a urychlit některá soudní řízení. Evropská unie měla nicméně za to, že vyjádřené postoje komplexně neřeší otázku nedodržení podstatných prvků jejího partnerství s Republikou Burundi. Tyto postoje rovněž nepředstavovaly uspokojivou reakci na rozhodnutí Rady Africké unie pro mír a bezpečnost ze dne 17. října a 13. listopadu 2015, zejména na potřebu urychleného zahájení skutečného a inkluzivního dialogu, na základě dodržování Arušské dohody.

                  Rozhodnutím Rady 2016/394 byly konzultace dne 13. listopadu 2015 uzavřeny a byla přijata vhodná opatření uvedená v příloze zmíněného rozhodnutí
                     2
                  . Tato opatření zahrnovala pozastavení finanční podpory či vyplácení finančních prostředků (včetně rozpočtové podpory), z nichž mají přímý prospěch burundské orgány státní správy nebo instituce.

               Od pokojné politické transformace v roce 2020, která vedla ke zvolení prezidenta Ndayishimiyeho a jmenování nové vlády, zaznamenala EU pozitivní dynamiku, o níž svědčí:

               ·konstruktivní zapojení Burundi do politického dialogu podle článku 8 dohody o partnerství AKT–EU,

               ·úsilí vlády o podporu míru a stability, opatření ke zlepšení řádné správy věcí veřejných, svobody sdělovacích prostředků; prohlášení o lidských právech, právním státu a boji proti beztrestnosti,

               ·dohoda o cestovní mapě („Feuille de route“), která obsahuje závazky ze strany burundské vlády v reakci na rozhodnutí Rady 2016/394 v oblasti lidských práv; spravedlnosti a právního státu; svobody přesvědčení a tisku; řádné správy věcí veřejných; míru, bezpečnosti a demokracie; podnikatelského prostředí; životního prostředí a biologické rozmanitosti,

               ·velké počty uprchlíků, kteří se dobrovolně vracejí do Burundi,

               ·obnovení spolupráce s mezinárodním společenstvím a se sousedními zeměmi.

                  S ohledem na tento pokrok a závazky vyjádřili vedoucí mise ve své zprávě ze dne 19. května 2021 názor, že vhodná opatření stanovená v příloze rozhodnutí Rady 2016/394 již nejsou relevantní, a proto doporučili, aby byla zrušena.

                  V rámci politického dialogu s Burundi podle článku 8 dohody o partnerství AKT–EU by však měly být i nadále projednávány tyto otázky:

               ·zlepšení řádné správy věcí veřejných, právního státu, lidských práv a podnikatelského prostředí jakožto nezbytný základ pro udržitelný rozvoj,

               ·osvobození politických vězňů, návrat členů opozice a občanské společnosti; je třeba otevřít a uklidnit politický prostor s cílem dosáhnout usmíření,

               ·pokračující úsilí o posílení svobody sdělovacích prostředků,

               ·omezení svévolného zatýkání; lepší kontrola politicky spojených násilných skupin („Imbonerakure“) prováděná příslušnými orgány a zlepšení odpovědnosti a transparentnosti některých činností Národní zpravodajské služby (SNR); reforma soudnictví, oddělení státu a strany,

               ·respektování nezávislosti občanské společnosti / nevládních organizací.

                  Cílem tohoto návrhu je proto zrušit rozhodnutí Rady 2016/394, což povede ke zrušení vhodných opatření vymezených v závěrech konzultací podle článku 96 dohody o partnerství AKT–EU.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Tento návrh je v souladu s platnými předpisy v této oblasti politiky, konkrétně s:

               ·novým Evropským konsensem o rozvoji „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“ ze dne 8. června 2017
                  3
               ,

               ·globální strategií zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie,

               ·společným sdělením Evropskému parlamentu a Radě: Na cestě ke komplexní strategii pro Afriku, 9. března 2020
                  4
               ,

               ·akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii na období 2020–2024
                  5
               ,

               ·strategickým rámcem EU pro lidská práva a demokracii, 2012
                  6
               ,

               ·Akčním plánem EU pro rovnost žen a mužů III ze dne 25. listopadu 2020
                  7
               .

                  Spolupráce EU se řídí Agendou 2030 a cíli udržitelného rozvoje, Pařížskou dohodou a akčním programem z Addis Abeby.

                  Návrh umožní plné provedení jejich ustanovení, neboť umožní spolupráci s vládou Burundi a zároveň budou prostřednictvím obnoveného stálého politického dialogu i nadále monitorovány obavy.

                •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Návrh je v souladu s prioritami Komise na období 2019–2024, které se vztahují na vnější činnost: Zelená dohoda, digitální transformace a datové technologie, aliance pro udržitelný růst a důstojná pracovní místa, lepší řízení a správa migrace, migrační partnerství a správa věcí veřejných, mír a bezpečnost. Rovněž je v souladu s globální strategií zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie z roku 2016.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  S ohledem na cíl, obsah a souvislosti navrhovaného opatření je hmotněprávním základem článek 3 vnitřní dohody mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT–ES, ve spojení s bodem 3 druhým pododstavcem přílohy této dohody (dále jen „vnitřní dohoda“)
                     8
                  .

               •Volba nástroje

                  Článek 3 vnitřní dohody stanoví, že v případě, že se záležitost týká otázek, ve kterých náleží pravomoc členským státům, přijímá postoj členských států k provádění článku 96 dohody AKT–ES Rada, která jedná v souladu s postupy uvedenými v příloze. Podle bodu 3 přílohy vnitřní dohody zůstávají tato opatření v platnosti, dokud Rada nepřijme rozhodnutí, kterým se mění nebo odvolává dříve přijaté opatření, a to na návrh Komise, po dohodě s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, přičemž v případě částečného pozastavení použitelnosti se Rada usnese kvalifikovanou většinou.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Tento návrh byl iniciován s ohledem na výše uvedenou zprávu vedoucích mise EU v Burundi, která byla dne 25. května 2021 projednána v Pracovní skupině pro Afriku (COAFR) a dne 28. května 2021 v Pracovní skupině pro africké, karibské a tichomořské státy (Pracovní skupina pro AKT). Delegáti Pracovní skupiny pro Afriku uznali pozitivní vývoj a vyjádřili se pro zrušení vhodných opatření, přičemž zdůraznili, že je důležité i nadále povzbuzovat burundskou vládu k dalšímu pokroku v oblasti lidských práv, právního státu a správy věcí veřejných. Delegáti Pracovní skupiny pro AKT vyjádřili podporu výsledku jednání Pracovní skupiny pro Afriku a vyzvedli důležitost zachování výhody prostřednictvím individuálních sankcí za účelem usnadnění dalšího pokroku.

               •Posouzení dopadů

                  Očekává se, že zrušení vhodných opatření povede k budování důvěry mezi EU a Burundi a k normalizaci vztahů; mohlo by přispět k posílení pozitivních sil v rámci burundských mocenských struktur; umožnit politický dialog o citlivých tématech, zvýšit vliv EU a posílit postavení EU v Burundi ve vztahu k dalším globálním aktérům.

                  Zrušení vhodných opatření umožní využít pákový efekt, který nabízí víceleté orientační plánování na období 2021–2027, jako pobídku k dalším zlepšením v oblasti lidských práv, právního státu a správy věcí veřejných.

               •Základní práva

               Kromě toho budou podle rozhodnutí Rady 2015/1763
                  9
                pokračovat omezující opatření vůči osobám, subjektům či orgánům, které narušují demokracii nebo brání snahám o hledání politického řešení v Burundi.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

                  Ačkoli tento návrh předpokládá zrušení vhodných opatření uvedených v příloze rozhodnutí Rady 2016/394, omezující opatření podle rozhodnutí Rady 2015/1763 zůstávají v platnosti a v nadcházejících měsících budou v souladu se zmíněným rozhodnutím přezkoumána.

               Delegáti Pracovní skupiny pro Afriku vyzvali k diskusi o budoucnosti vyšetřovací komise OSN pro Burundi. Po této diskusi se Rada OSN pro lidská práva na základě rezoluce prosazované EU
                  10
                rozhodla zřídit monitorovací mandát pro danou zemi v podobě zvláštního zpravodaje pro situaci v oblasti lidských práv v Burundi, navazující na práci odvedenou vyšetřovací komisí.

               2021/0440 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se jménem zástupců vlád členských států zasedajících v Radě zrušuje rozhodnutí Rady 2016/394 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT–ES, a zejména na článek 3 a přílohu uvedené dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Konzultace s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000
                  11
               , pozměněné
                  12
               ,
                  13
                a prodloužené
                  14
               , byly uzavřeny rozhodnutím Rady (EU) 2016/394
                  15
                a byla přijata vhodná opatření, uvedená v příloze zmíněného rozhodnutí, v návaznosti na návrh Komise po dohodě s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

               (2)Pokojná politická transformace, kterou umožnily všeobecné volby z května 2020, obecně přinesla novou naději pro obyvatelstvo a nové příležitosti pro Burundi i pro jeho vztahy s partnery.

               (3)Od té doby Unie uznala pozitivní vývoj, jehož dosáhla burundská vláda, pokud jde o lidská práva, řádnou správu věcí veřejných a právní stát, a závazky přijaté v rámci cestovní mapy („Feuille de route“) za účelem dalších zlepšení v těchto oblastech.

               (4)Vznikla vláda odhodlaná provádět reformy nezbytné pro rozvoj a stabilitu země a došlo k povzbudivému pokroku při provádění závazků stanovených v rozhodnutí (EU) 2016/394.

               (5)V souladu s posouzením Komise, po dohodě s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, důvody pro přijetí rozhodnutí (EU) 2016/394 uvedené ve zmíněném rozhodnutí již pominuly. Uvedené rozhodnutí by proto mělo být zrušeno jménem členských států v záležitostech spadajících do jejich pravomoci.

               (6)I nadále přetrvávají výzvy v oblasti lidských práv, řádné správy věcí veřejných a právního státu a je zapotřebí, aby burundské orgány dosáhly dalšího pokroku, a to i prostřednictvím provádění cestovní mapy a v rámci probíhajícího politického dialogu.

               (7)Burundi zůstává nestabilní a zvolené orgány potřebují při provádění programu reforem a rozvojové agendy země podporu mezinárodních partnerů.

               (8)Evropská unie a členské státy by měly společně s dalšími mezinárodními partnery podporovat pokračující úsilí vnitrostátních orgánů o stabilizaci a konsolidaci demokratických institucí, prosazování lidských práv, řádné správy věcí veřejných a právního státu a plnění závazků přijatých v rámci cestovní mapy za účelem dalších zlepšení v těchto oblastech,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rozhodnutí (EU) 2016/394 se zrušuje jménem členských států v záležitostech spadajících do jejich pravomoci.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3). Dohoda o partnerství AKT–EU byla pozměněna dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). Použitelnost dohody o partnerství AKT–EU byla prodloužena rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3) ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020 (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32) a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021 (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3) do 30. června 2022 nebo do vstupu v platnost či do zahájení prozatímního provádění nové dohody o partnerství AKT–EU, podle toho, co nastane dříve.

                     (2)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/394 ze dne 14. března 2016 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 73, 18.3.2016, s. 90).

                     (3)

                        Společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise, Nový Evropský konsensus o rozvoji: Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost (Úř. věst. C 210, 30.6.2017, s. 1).

                     (4)

                        Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě, Na cestě ke komplexní strategii pro Afriku (JOIN(2020) 4 final).

                     (5)

                        Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě, Akční plán EU pro lidská práva a demokracii (JOIN(2020) 5 final).

                     (6)

                        Strategický rámec EU a akční plán EU (RADA 11855/12).

                     (7)

                        Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě, Akční plán EU pro rovnost žen a mužů III: ambiciózní agenda pro genderovou rovnost a posílení postavení žen v rámci vnější činnosti EU (JOIN(2020) 17 final).

                     (8)

                        Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT–ES (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376).

                     (9)

                        Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1763 ze dne 1. října 2015 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi (Úř. věst. L 257, 2.10.2015, s. 37).

                     (10)

                        Rada pro lidská práva, Situace v oblasti lidských práv v Burundi, A/HRC/48/16.

                     (11)

                        Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (12)

                        Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3). Dohoda o partnerství AKT–EU byla pozměněna dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podepsanou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). Použitelnost dohody o partnerství AKT–EU byla prodloužena rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3) ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020 (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32) a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021 (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3) do 30. června 2022 nebo do vstupu v platnost či do zahájení prozatímního provádění nové dohody o partnerství AKT–EU, podle toho, co nastane dříve.

                     (13)

                        Dohoda, kterou se podruhé mění Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 a poprvé pozměněná v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (14)

                        Rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 ze dne 17. prosince 2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU [2020/2] (Úř. věst. L 1, 3.1.2020, s. 3), ve znění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU [2020/2052] (Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32), a rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2021 ze dne 26. listopadu 2021, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU [2021/2175] (Úř. věst. L 441, 9.12.2021, s. 3).

                     (15)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/394 ze dne 14. března 2016 o uzavření konzultací s Republikou Burundi podle článku 96 Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (Úř. věst. L 73, 18.3.2016, s. 90).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 22.12.2021
            COM(2021) 570 final
            2021/0430(CNS)

            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se mění rozhodnutí (EU, Euratom) 2020/2053 o systému vlastních zdrojů Evropské unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Pandemie COVID-19 způsobila v EU nejhlubší ekonomický propad za mnoho desetiletí
                  1
               , což vyvolalo rychlou a rozhodnou politickou odezvu na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU. Kromě svých „automatických stabilizátorů“ přijaly všechny členské státy výjimečná diskreční opatření, aby podpořily hospodářskou činnost a zmírnily sociální dopady.

               K řešení této krize také EU podnikla bezprecedentní kroky. S celkovou částkou 1,8 bilionu EUR v cenách roku 2018 je víceletý finanční rámec EU spolu s Nástrojem Evropské unie na podporu oživení (NextGenerationEU) největším stimulačním balíčkem, který byl kdy financován prostřednictvím rozpočtu EU. Nástroj NextGenerationEU byl formálně schválen Radou 14. prosince 2020
                  2
                s podporou Evropského parlamentu a na jeho základě bude uvolněno 750 miliard EUR (v cenách roku 2018), které byly získány na kapitálových trzích, na financování konkrétních opatření na podporu oživení a odolnosti během omezeného časového období s cílem podpořit hospodářský růst a investovat do odolnosti a do zelenější a digitální budoucnosti.

               Je zapotřebí dostatečných příjmů, aby se pokrylo splácení nákladů financování půjček v rámci nástroje NextGenerationEU, které jsou rozloženy do tří desetiletí. Splácení jistiny může začít před skončením víceletého finančního rámce na období 2021–2027, pokud jsou částky nepoužité na splátky úroků nižší, než bylo plánováno, a v případě, že jsou zavedeny nové vlastní zdroje
                  3
               , a musí být ukončeno do konce roku 2058
                  4
               .

               V rámci interinstitucionální dohody ze dne 16. prosince 2020
                  5
                Evropský parlament, Rada a Komise uvedly, že výdaje z rozpočtu Unie související se splácením Nástroje Evropské unie na podporu oživení by neměly vést k nepřiměřenému snížení výdajů na programy nebo investičních nástrojů v rámci víceletého finančního rámce. Podle této interinstitucionální dohody je rovněž žádoucí zmírnit zvýšení vlastního zdroje založeného na HND pro členské státy. Tyto tři orgány se tak dohodly na tom, že „budou […] usilovat o zavedení dostatečných nových vlastních zdrojů s cílem pokrýt částku, která odpovídá očekávaným výdajům spojeným se splácením.“
                  6
                Komise se zavázala navrhnout v roce 2021 nové vlastní zdroje, aby byly zavedeny nejpozději 1. ledna 2023
                  7
               .

               2.OBSAH POZMĚŇOVACÍHO NÁVRHU

               Komise navrhuje zavést nové vlastní zdroje, které by EU poskytly nezbytné finanční prostředky, a to zejména s ohledem na nové rozpočtové výdaje na splácení nákladů na financování výpůjček v rámci nástroje NextGenerationEU a na Sociální klimatický fond
                  8
               .

               V pozměněném návrhu je stanoveno, že 25 % většiny výnosů z povolenek, které budou draženy v rámci obchodování s emisemi, připadne do rozpočtu EU. To zahrnuje příjmy ze stávajícího systému obchodování s emisemi pro stacionární zařízení a letectví, pro něž by se dražily další povolenky, jakož i jeho rozšíření na námořní dopravu a zavedení samostatného obchodování s emisemi pro silniční dopravu a budovy, v souladu s návrhem na změnu směrnice 2003/87/ES
                  9
               .

               Povolenky dražené Evropskou investiční bankou pro Inovační fond a počáteční dotaci Modernizačního fondu jsou vyloučeny. Pro zachování neutrality zahrnuje rozsah vlastních zdrojů také povolenky, které jsou v zásadě určeny k dražbě členskými státy a které jsou na základě volného uvážení členských států bezplatně převáděny na odvětví energetiky, použity na zajištění souladu v rámci odvětví sdílejících úsilí nebo draženy Evropskou investiční bankou pro Modernizační fond.

               Za účelem řešení případných sociálních dopadů v souvislosti se zavedením obchodování s emisemi pro silniční dopravu a budovy navrhla Komise zřízení Sociálního klimatického fondu. Z tohoto fondu budou mít prospěch zranitelné domácnosti, mikropodniky a uživatelé dopravy. Po dobu svého trvání bude fond financován z vlastních zdrojů rozpočtu Unie, včetně příjmů z obchodování s emisemi pro silniční dopravu a budovy od roku 2026. Celkové finanční krytí fondu na období 2025–2032 bude činit 72,2 miliardy EUR v běžných cenách, což v zásadě odpovídá částce ve výši přibližně 25 % očekávaných příjmů z nového systému obchodování s emisemi pro budovy a silniční dopravu na období 2026–2032.

               Je navrhován dočasný solidární mechanismus úpravy na zmírnění regresivních distribučních dopadů vlastního zdroje založeného na obchodování s emisemi, kterým by se zavedla maximální výše příspěvku pro členské státy s nižšími příjmy a vysokou uhlíkovou náročností a minimální výše příspěvku pro členské státy s obvykle vyššími příjmy a nízkou uhlíkovou náročností. Tím se zabrání situaci, kdy by některé členské státy neúměrně přispívaly do rozpočtu EU ve srovnání s velikostí své ekonomiky během období přechodu na více udržitelné ekonomiky a společnosti, a zajistí se tak spravedlivý příspěvek ode všech.

               Tento návrh stanoví, že určitá část příjmů z prodeje certifikátů mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích bude převedena do rozpočtu EU jako vlastní zdroje ve formě příspěvku členských států.

               A konečně tento návrh stanoví, že členské státy uhradí svůj příspěvek do rozpočtu EU na základě podílu zbytkových zisků největších a nejziskovějších nadnárodních podniků přerozdělených členským státům v případě, že jsou jurisdikcemi konečného trhu, kde se výrobky či služby využívají nebo spotřebovávají na základě dohody inkluzivního rámce OECD/G20 pro řešení problému eroze základu daně a přesouvání zisku
                  10
                o reformě mezinárodního daňového rámce. Zatímco práce na mnohostranné úmluvě na mezinárodní úrovni stále pokračují, Komise oznámila, že v roce 2022 předloží návrh směrnice Rady zajišťující důsledné provádění mnohostranné úmluvy o částečném přerozdělení daňových práv.

               3.PRÁVNÍ RÁMEC

               3.1.Rozhodnutí o vlastních zdrojích

               Podle čl. 311 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada po konzultaci s Evropským parlamentem „může zřídit nové kategorie vlastních zdrojů nebo zrušit stávající kategorii“. Toto ustanovení výslovně umožňuje změnit rozhodnutí o vlastních zdrojích za účelem přidání nových vlastních zdrojů, jak je dohodnuto v interinstitucionální dohodě.

               V souladu se zvláštním legislativním postupem stanoveným v čl. 311 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem přijímá revidované rozhodnutí. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost po jeho schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními požadavky.

               3.2.Prováděcí předpisy

               Současně musí Rada změnit prováděcí opatření týkající se systému vlastních zdrojů, aby bylo zajištěno, že tato opatření budou i nadále vhodná pro svůj účel. Dále jsou potřeba nová ustanovení o poskytování všech nových vlastních zdrojů. Komise předloží nezbytné návrhy v první polovině roku 2022.

               2021/0430 (CNS)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se mění rozhodnutí (EU, Euratom) 2020/2053 o systému vlastních zdrojů Evropské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 311 třetí pododstavec této smlouvy,

               s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,

               v souladu se zvláštním legislativním postupem,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Prostřednictvím nástroje NextGenerationEU, který byl zřízen nařízením Rady (EU) 2020/2094
                  11
               , bude uvolněno 750 miliard EUR v cenách roku 2018, které byly získány na finančních trzích, jako dočasný nástroj obnovy s cílem zajistit udržitelné a odolné oživení v rámci celé Unie a usnadnit provádění hospodářské podpory v mimořádné situaci způsobené pandemií COVID-19 a podpořit zelenou a digitální transformaci.

               (2)Splácení jistiny těchto prostředků, jež mají být použity na výdaje v rámci Nástroje Evropské unie na podporu oživení a na související splatné úroky, bude muset být financováno ze souhrnného rozpočtu Unie, včetně dostatečných prostředků z nových vlastních zdrojů zavedených po roce 2021. V rámci interinstitucionální dohody ze dne 16. prosince 2020
                  12
                si Evropský parlament, Rada a Komise uvědomily důležitost kontextu Nástroje Evropské unie na podporu oživení a uznaly, že „výdaje z rozpočtu Unie související se splácením Nástroje Evropské unie na podporu oživení by neměly vést k nepřiměřenému snížení výdajů na programy nebo investičních nástrojů v rámci víceletého finančního rámce“. V interinstitucionální dohodě se dále uvádí, že „je rovněž žádoucí zmírnit zvýšení vlastního zdroje založeného na HND pro členské státy“.

               (3)Systém EU pro obchodování s emisemi, který byl zřízen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
                  13
               , je ústřední součástí klimatické politiky Unie. S ohledem na úzkou vazbu mezi obchodováním s emisemi a cíli politiky Unie v oblasti klimatu je vhodné přidělit část příslušných výnosů do rozpočtu Unie.

               (4)Vlastní zdroje z obchodování s emisemi zahrnují podíl na výnosech z dražeb povolenek ve všech odvětvích spadajících do působnosti směrnice 2003/87/ES. Na základě směrnice 2003/87/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842
                  14
                se členské státy mohou rozhodnout nedražit některé z celkového množství povolenek uvedených ve směrnici 2003/87/ES nebo je nechat převést a vydražit pro Modernizační fond zřízený touto směrnicí. Tyto povolenky by také měly být použity při výpočtu výše vlastních zdrojů na základě obchodování s emisemi. Je vhodné vyloučit povolenky na počáteční dotaci Modernizačního fondu, jakož i povolenky na Inovační fond.

               (5)Aby se předešlo nadměrně regresivnímu dopadu na příspěvky z obchodování s emisemi, měla by být pro způsobilé členské státy stanovena maximální výše příspěvku. Pro období 2023–2027 jsou členské státy způsobilé, jestliže je hrubý národní důchod na obyvatele, měřený standardem kupní síly a vypočtený na základě údajů Unie za rok 2020, nižší než 90 % průměru EU. Pro období 2028–2030 by měl být používán hrubý národní důchod na obyvatele v roce 2025. Maximální výše příspěvku by měla být stanovena porovnáním podílů členských států na celkovém vlastním zdroji z obchodování s emisemi s podíly těchto členských států na hrubém národním důchodu Unie. Minimální výše příspěvku by měla být stanovena pro všechny členské státy, pokud je jejich podíl na celkových vlastních zdrojích ze systému pro obchodování s emisemi nižší než 75 % jejich podílu na hrubém národním důchodu Unie.

               (6)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) [XXX]
                  15
                zřizuje mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích s cílem doplnit systém EU pro obchodování s emisemi a zajistit účinnost politiky Unie v oblasti klimatu. Vzhledem k úzké souvislosti mezi mechanismem uhlíkového vyrovnání na hranicích a politikou Unie v oblasti klimatu by část výnosů z prodeje certifikátů měla být převedena do rozpočtu Unie jako vlastní zdroj.

               (7)V říjnu 2021 se inkluzivní rámec Organizace pro hospodářskou spolupráci a G20 pro řešení problému eroze základu daně a přesouvání zisku dohodl na tom, že zúčastněným tržním jurisdikcím bude přiděleno 25 % zbytkových zisků velkých nadnárodních podniků nad hranicí ziskovosti 10 % („dohoda inkluzivního rámce OECD/G20 o prvním pilíři“). Vlastní zdroj by měl spočívat v použití jednotné sazby uplatňované na podíl na zbytkových ziscích nadnárodních podniků přerozdělených členským státům [na základě směrnice o provádění globální dohody o přerozdělení daňových práv].

               (8)Ustanovení týkající se příspěvku z dražby povolenek na základě současného systému pro obchodování s emisemi by měla platit od 1. ledna 2023. Jakmile dojde ke změně směrnice 2003/87/ES, ustanovení týkající se příspěvku z dražby povolenek na základě revidovaného systému pro obchodování s emisemi by měla platit od prvního dne následujícího po posledním dni lhůty pro provedení této změny. Ustanovení týkající se příspěvku z mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích by měla platit od data použitelnosti nařízení. [Ustanovení o dohodě inkluzivního rámce OECD/G20 o prvním pilíři vstoupí v platnost, jakmile se začne uplatňovat směrnice o provádění globální dohody o přerozdělení daňových práv a vstoupí v platnost mnohostranná úmluva.]

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Změny rozhodnutí (EU, Euratom) 2020/2053

               Rozhodnutí (EU, Euratom) 2020/2053 se mění takto:

               1)Článek 2 se mění takto:

               a)v odstavci 1 se doplňuje nové písmeno e), které zní:

               „e) použití jednotné sazby ve výši 25 % na:

               1)výnosy z dražby povolenek členskými státy podle článků 3d, 10 a 30d směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
                  16
               1;

               2)částku vypočtenou vynásobením roční výše povolenek, u nichž příslušný členský stát uplatňuje některou z těchto možností:

               a)možnost přechodného přidělování bezplatných povolenek uvedenou v článku 10c směrnice 2003/87/ES;

               b)možnost omezeného počtu zrušených povolenek uvedenou v čl. 6 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842
                  17
               2;

               c)možnost použití povolenek uvedených v čl. 10d odst. 4 směrnice 2003/87/ES na dražbu pro Modernizační fond uvedený v čl. 10d odst. 3 uvedené směrnice;

               s průměrnou váženou cenou povolenek dražených na společné dražební platformě v roce, ve kterém by tyto povolenky byly draženy.“;

               b)v odstavci 1 se doplňuje nové písmeno f), které zní:

               „f) použití jednotné uplatňované sazby ve výši 75 % výnosů z prodeje certifikátů mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) [XXX]
                  183.“;

               c)v odstavci 1 se doplňuje nové písmeno g), které zní:

               „g) použití jednotné uplatňované sazby ve výši 15 % na podíl na zbytkových ziscích nadnárodních podniků přerozdělených členským státům na základě [směrnice o provádění globální dohody o přerozdělení daňových práv
                  194.].“;

               d)vkládá se nový odstavec 2a, který zní:

               „2a.
                     Odchylně od odst. 1 písm. e) až do rozpočtového roku 2030 platí následující:

               a)pokud je podíl členského státu na celkové výši výnosů plynoucích z použití odst. 1 písm. e) nižší než 75 % jeho podílu na hrubém národním důchodu Unie, pak takový členský stát dá k dispozici částku, která se rovná 75 % tohoto podílu na hrubém národním důchodu, vynásobenou celkovou výší výnosů plynoucích z použití odst. 1 písm. e);

               b)podíl členského státu na celkové výši výnosů plynoucích z použití odst. 1 písm. e) nesmí být vyšší než 150 % jeho podílu na hrubém národním důchodu Unie v případě členských států s hrubým národním důchodem na obyvatele nižším než 90 % průměru Unie, měřeno standardem kupní síly a vypočteno na základě údajů za rok 2020, pro období 2023–2027, a na základě údajů za rok 2025, pro období 2028–2030.

               Hrubým národním důchodem podle písmen a) a b) se rozumí hrubý národní důchod v tržních cenách uvedený v čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/516
                  205.“

               Článek 2

               Vstup v platnost a použitelnost

               Generální tajemník Rady oznámí toto rozhodnutí členským státům.

               Členské státy generálnímu tajemníkovi Rady neprodleně oznámí dokončení postupů pro schválení tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle druhého pododstavce.

               Ustanovení čl. 1 odst. 1 písm. a) se použije od 1. ledna 2023 pro výnosy podle článků 3d a 10 směrnice 2003/87/ES a ode dne následujícího po posledním dni lhůty pro provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) [XXX]
                  216, kterou se mění směrnice 2003/87/ES, pro výnosy podle článku 30d směrnice 2003/87/ES.

               Ustanovení čl. 1 odst. 1 písm. b) se použije od data použitelnosti nařízení (EU) [XXX], kterým se zavádí mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích.

               Ustanovení čl. 1 odst. 1 písm. c) se použije od

               prvního dne data použitelnosti [směrnice o provádění globální dohody o přerozdělení daňových práv], nebo

               dne, kdy vstoupí v platnost a účinnost mnohostranná úmluva, podle toho, co nastane později.

               Článek 3

               Určení

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Podle údajů Eurostatu se hrubý domácí produkt EU v roce 2020 snížil přibližně o 5,9 %.

                     (2)

                        Nařízení Rady (EU) 2020/2094, ze dne 14. prosince 2020, kterým se zřizuje Nástroj Evropské unie na podporu oživení, jehož účelem je podpořit oživení po krizi COVID-19 (Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 23).

                     (3)

                        V závěrech Evropské rady z července 2020 se v bodě 150 také uvádí, že „prostředky získané z nových vlastních zdrojů zavedených po roce 2021 budou použity na předčasné splácení výpůjček v rámci nástroje Next Generation EU“.

                     (4)

                        Podle čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2020/2053 ze dne 14. prosince 2020 o systému vlastních zdrojů Evropské unie („rozhodnutí o vlastních zdrojích“) nemůže splácení nevratných dotací překročit částku 29,25 miliardy EUR ročně (v cenách roku 2018).

                     (5)

                        Interinstitucionální dohoda mezi Evropským parlamentem, Radou a Evropskou Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení, jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu zavádění nových vlastních zdrojů, Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 28.

                     (6)

                        Příloha II, bod F.

                     (7)

                        Pracovní program Komise na rok 2021 (COM(2020) 690 final).

                     (8)

                        Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Sociální klimatický fond, COM(2021) 568 final.

                     (9)

                        Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii, rozhodnutí (EU) 2015/1814 o vytvoření a uplatňování rezervy tržní stability pro systém Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a nařízení (EU) 2015/757, COM(2021) 551 final.

                     (10)

                        Prohlášení o dvoupilířovém řešení v rámci uchopení daňových výzev vyplývajících z digitalizace ekonomiky, projekt OECD/G20 pro řešení problému eroze základu daně a přesouvání zisku, 8. října 2021.

                     (11)

                        Nařízení Rady (EU) 2020/2094, ze dne 14. prosince 2020, kterým se zřizuje Nástroj Evropské unie na podporu oživení, jehož účelem je podpořit oživení po krizi COVID-19 (Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 23).

                     (12)

                        Interinstitucionální dohoda mezi Evropským parlamentem, Radou a Evropskou Komisí ze dne 16. prosince 2020 o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení, jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu zavádění nových vlastních zdrojů, Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 28).

                     (13)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32).

                     (14)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 ze dne 30. května 2018 o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 přispívajícím k opatřením v oblasti klimatu za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 26).

                     (15)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) [XXX], kterým se zřizuje mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích (Úř. věst. L […], […], s. […]).

                     (16)
                  1
                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32).

                     (17)
                  2
                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 ze dne 30. května 2018 o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 přispívajícím k opatřením v oblasti klimatu za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 26).

                     (18)
                  3
                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) [XXX] o mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích.

                     (19)
                  4
                        [Směrnice (EU) XXX, kterou se provádí dohoda inkluzivního rámce OECD/G20 o prvním pilíři].

                     (20)
                  5
                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/516 ze dne 19. března 2019 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách a o zrušení směrnice Rady 89/130/EHS, Euratom a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 (nařízení o HND) (

                     Úř. věst. L 91, 29.3.2019, s. 19

                  ).

                     (21)
                  6
                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) XXX/XXXX ze dne dd/mm/rr.