               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            2020/0046(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí, jež jsou nezbytná pro řádné fungování systému státní přístavní inspekce EU, jak stanoví směrnice 2009/16/ES
                  1
               .

               2.Souvislosti návrhu

               2.1 Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní inspekci (Pařížské memorandum)

               Pařížské memorandum stanoví mezinárodní systém inspekcí cizích lodí v jiných vnitrostátních přístavech, které provádějí úředníci státní přístavní inspekce a jejichž účelem je ověřit, že způsobilost velitele, důstojníků a posádky na palubě, stav lodi a její vybavení odpovídají požadavkům mezinárodních úmluv a že plavidlo je obsazeno posádkou a provozováno v souladu s platnými mezinárodními předpisy. Pařížské memorandum bylo podepsáno dne 26. ledna 1982.

               Postupy a nástroje Pařížského memoranda jsou zapracovány ve směrnici 2009/16/ES (v pozměněném znění). Členy Pařížského memoranda jsou všechny členské státy EU s námořními přístavy
                  2
                a dále Kanada, Rusko, Island a Norsko. Evropská unie není členem Pařížského memoranda.

               2.2 Zamýšlený akt Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda

               Aby státní přístavní inspekce v Unii fungovala, musí být každoročně v rámci Pařížského memoranda přijata řada rozhodnutí. Tato rozhodnutí jsou přijímána na základě konsensu na každoročním zasedání Výboru pro státní přístavní inspekci, které se koná každý rok v květnu. Na základě směrnice 2009/16/ES jsou rozhodnutí přijatá příslušným orgánem Pařížského memoranda pro členské státy EU závazná.

               3. POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE

               Pokud jsou mezinárodní organizace vyzvány k přijetí aktů s právními účinky, musí být podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie postoj, který má být jménem Unie zaujat v mezinárodních organizacích, jako je Pařížské memorandum, přijat rozhodnutím Rady na návrh Komise.

               V roce 2016 se rozhodnutím Rady (EU) 2016/381
                  3
                stanovil postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro státní přístavní inspekci na období 2016–2019. Rozhodnutí Rady bylo založeno na dvoustupňovém přístupu. Hlavní zásady a směry postoje Unie jsou v samotném rozhodnutí stanoveny na víceletém základě. Rozhodnutí bylo upravováno pro každoroční zasedání Výboru pro státní přístavní inspekci pomocí pracovních dokumentů Komise, které projednává Pracovní skupina Rady pro námořní dopravu. Cílem tohoto návrhu je stanovit postoj Unie, který má přijmout Výbor pro státní přístavní inspekci na období 2020–2024.

               Přístup uplatněný v tomto návrhu vyplývá ze specifického rozhodovacího postupu Pařížského memoranda. Vnitřní pravidla Pařížského memoranda stanoví jako nejzazší datum, kdy mohou jeho členové a pracovní skupiny pověřené vypracováním pokynů předložit veškeré dokumenty, šest týdnů před zasedáním Výboru pro státní přístavní inspekci. Teprve v tomto okamžiku jsou k dispozici veškeré dokumenty a Komise může začít svou analýzu za účelem přípravy návrhu koordinovaného postoje Unie podle čl. 218 odst. 9 SFEU, který pak musí přijmout Rada. Jelikož je na tuto analýzu, přípravu návrhu Komise a jeho přijetí ze strany Rady málo času, je postup každoroční úpravy postoje Unie stanoven v příloze 2.

               4.Právní základ

               4.1 Procesněprávní základ

               4.1.1 Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  4
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2 Uplatnění na stávající případ

               Pařížské memorandum je orgán zřízený dohodou.

               Akt, který má Pařížské memorandum přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt může rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně směrnici 2009/16/ES o státní přístavní inspekci, neboť Výbor pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda přijímá řadu rozhodnutí, která musí být přijata každý rok, aby směrnice mohla správně fungovat.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2 Hmotněprávní základ

               4.2.1 Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.

               4.2.2 Uplatnění na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká dopravy. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2.

               4.3 Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0046 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum“) bylo podepsáno v Paříži dne 26. ledna 1982 a nabylo účinnosti dne 1. července 1982. Podle bodu 8.1 Pařížského memoranda může kterýkoli námořní orgán navrhnout jeho změnu. Dále podle bodu 7.1 Pařížského memoranda je Výbor pro státní přístavní inspekci složen ze zástupců jednotlivých námořních orgánů a Komise a má pravomoci stanovené v bodě 7.3. Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro státní přístavní inspekci, neboť rozhodnutí přijatá příslušným orgánem Pařížského memoranda mají význam pro právní rámec Unie, konkrétně směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES
                  6
               .

               (2)Směrnice 2009/16/ES stanoví systém Unie pro státní přístavní inspekci a upravuje a posiluje dřívější právní předpisy Unie zavedené v této oblasti od roku 1995. Tento systém Unie je založen na již dříve existující struktuře Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci, mezinárodní organizaci založené v roce 1982. Pokud jde o členské státy, směrnice 2009/16/ES účinně zavádí postupy, nástroje a práci Pařížského memoranda do oblasti působnosti práva Unie.

               (3)Výbor pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda zasedá každý rok a během jednání rozhoduje o řadě bodů pořadu jednání nezbytných pro uplatňování směrnice 2009/16/ES.

               (4)Vnitřní pravidla Pařížského memoranda stanoví jako nejzazší datum, kdy mohou jeho členové a pracovní skupiny pověřené vypracováním pokynů předložit veškeré dokumenty, šest týdnů před zasedáním Výboru pro státní přístavní inspekci. Teprve v tomto okamžiku jsou k dispozici veškeré dokumenty a Komise může začít svou analýzu za účelem přípravy návrhu koordinovaného postoje Unie podle čl. 218 odst. 9 SFEU. Jelikož je na analýzu a přijetí návrhu málo času, je nutné stanovit hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě, spolu s rámcem pro každoroční úpravu postoje Unie.

               (5)Toto rozhodnutí by se mělo vztahovat na období 2020–2024.

               (6)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jejichž námořní orgány jsou členy Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda, jednajíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat v rámci každoročního zasedání Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum“), je stanoven v příloze I tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Každoroční úprava postoje, který má být jménem Unie zaujat v rámci každoročního zasedání Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda, je stanovena v příloze II tohoto rozhodnutí.

               Článek 3

               Postoj uvedený v článku 1 posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději pro každoroční zasedání Výboru pro státní přístavní inspekci v roce 2024.

               Článek 4

               Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie, které jsou členy Výboru pro státní přístavní inspekci, jednajíce společně.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 57).

                     (2)

                        Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Irsko, Itálie, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko a Spojené království přistoupili k memorandu dne 26. ledna 1982. Bulharsko přistoupilo k memorandu dne 10. května 2007. Chorvatsko přistoupilo k memorandu dne 8. listopadu 1996. Kypr přistoupil k memorandu dne 12. května 2006. Estonsko přistoupilo k memorandu dne 12. května 2005, Lotyško přistoupilo k memorandu dne 12. května 2005. Litva přistoupila k memorandu dne 12. května 2006. Malta přistoupila k memorandu dne 12. května 2006. Polsko přistoupilo k memorandu dne 27. listopadu 1991. Rumunsko přistoupilo k memorandu dne 10. května 2007. Slovinsko přistoupilo k memorandu dne 15. května 2003.

                     (3)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2016/381 ze dne 14. března 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (Úř. věst. L 72, 17.3.2016, s. 53).

                     (4)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 57).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci

               PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci

               Hlavní zásady

               Unie v rámci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum“):

               a)
                     jedná v souladu s cíli Unie, zejména s cílem zlepšit námořní bezpečnost, prevenci znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích pomocí výrazného omezení přístupu nevyhovujících lodí, a to přísným uplatňováním mezinárodních úmluv a předpisů;

               b)
                     podporuje provádění harmonizovaného přístupu ze strany členů Pařížského memoranda k účinnému prosazování těchto mezinárodních norem na lodích plujících v jejich výsostných vodách a užívajících jejich přístavy;

               c)
                     spolupracuje v rámci Pařížského memoranda za účelem vytvoření komplexního režimu inspekcí a sdílení inspekční zátěže spravedlivým způsobem, zejména tím, že každoročně přijímá roční inspekční závazek, který se stanoví podle dohodnuté metodiky uvedené v příloze 11 Pařížského memoranda;

               d)
                     podporuje v rámci Pařížského memoranda nábor potřebného počtu pracovníků, včetně kvalifikovaných inspektorů, a zasazuje se o to, aby tento počet zůstal zachován a pracovníci byli vyškoleni členy Pařížského memoranda, přičemž zohledňuje objem a charakteristiky námořní dopravy v každém přístavu;

               e)
                     zajišťuje, aby opatření přijatá v rámci Pařížského memoranda byla v souladu s mezinárodním právem, a to zejména mezinárodními úmluvami a předpisy týkajícími se námořní bezpečnosti, prevence znečištění a životních a pracovních podmínek na lodích;

               f)
                     podporuje rozvoj společných přístupů s ostatními subjekty provádějícími státní přístavní inspekci;

               g)
                     zajišťuje soudržnost s ostatními politikami Unie, zejména v oblasti vnějších vztahů, bezpečnosti a životního prostředí.

               Směry

               Unie ve snaze zajistit bezproblémové meziroční fungování systému státní přístavní inspekce v Unii v souladu se směrnicí 2009/16/ES usiluje o to, aby byla v rámci Pařížského memoranda přijata tato opatření:

               1.
                     Prvky rizikového profilu lodi používané pro cílený výběr plavidel k inspekci:

               a)
                     bílá, šedá a černá listina států vlajky podle vzorce vypracovaného Pařížským memorandem a stanoveného v příloze nařízení Komise (EU) č. 801/2010
                  1
               ;

               b)
                     soupis výkonností uznaných organizací podle metodiky přijaté Výborem pro státní přístavní inspekci na jeho 37. zasedání v květnu 2004 (bod pořadu jednání 4.5.2);

               c)
                     průměrný poměr počtu závad a zadržení pro vzorec pro stanovení výkonnosti společnosti na základě přílohy nařízení Komise (EU) č. 802/2010
                  2
               .

               2.
                     Zajistit, aby všechny změny nebo aktualizace postupů a pokynů Pařížského memoranda byly v souladu s cíli Unie, zejména s cílem zlepšit námořní bezpečnost, prevenci znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích.

                     (1)

                        Nařízení Komise (EU) č. 801/2010 ze dne 13. září 2010, kterým se provádí čl. 10 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES, pokud jde o kritéria státu vlajky (Úř. věst. L 241, 14.9.2010, s. 1).

                     (2)

                        Nařízení Komise (EU) č. 802/2010 ze dne 13. září 2010, kterým se provádí čl. 10 odst. 3 a článek 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES, pokud jde o výkonnost společnosti (Úř. věst. L 241, 14.9.2010, s. 4).

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci

               PŘÍLOHA II

               Každoroční úprava postoje, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci

               Před každým výročním zasedáním Výboru pro státní přístavní inspekci Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci je třeba přijmout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie zaujat, zohledňoval všechny příslušné informace předložené Komisi, jakož i veškeré dokumenty, které mají být projednávány a které spadají do pravomoci Unie v souladu s hlavními zásadami a pokyny stanovenými v příloze I.

               Za tímto účelem a na základě uvedených informací předají útvary Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům v dostatečném časovém předstihu před zasedáním Výboru pro státní přístavní inspekci k posouzení a schválení přípravný dokument obsahující podrobnosti návrhu postoje.

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat v přípravném dokumentu, se považuje za schválený, pokud proti němu na zasedání přípravného orgánu Rady nebo ve lhůtě 20 dnů od předložení přípravného dokumentu, podle toho, co nastane dříve, nevysloví námitku počet členských států rovnající se blokační menšině. V případě takové námitky se věc postoupí Radě.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.4.2020
            COM(2020) 172 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
            o uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události na rok 2020 s cílem poskytnout členským státům pomoc při mimořádných událostech a dále posílit mechanismus civilní ochrany Unie/rescEU v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
                  1
                (dále jen „nařízení o víceletém finančním rámci“), umožňuje, aby byly z rozpětí pro nepředvídané události, které je krajním nástrojem umožňujícím reagovat na nepředvídané události, uvolněny prostředky do výše 0,03 % hrubého národního důchodu zemí EU-28. V rámci technické úpravy víceletého finančního rámce na rok 2020
                  2
                podle článku 6 nařízení o víceletém finančním rámci byla absolutní výše tohoto rozpětí pro nepředvídané události na rok 2020 stanovena na 5 096,8 milionu EUR.

               Komise dnes předkládá návrh opravného rozpočtu (NOR) č. 2/2020
                  3
               . Zahrnuje celkové navýšení prostředků na závazky pro okruh 3 Bezpečnost a občanství o částku ve výši 3 000,0 milionu EUR na pokrytí opětovné aktivace nástroje pro mimořádnou podporu v Unii (dále jen „ESI“) s cílem pomoci členským státům vypořádat se s následky rozšíření onemocnění COVID-19 a dále posílit mechanismus civilní ochrany Unie/rescEU tak, aby se usnadnilo širší hromadění zásob a koordinace distribuce nezbytných zdrojů v celé Evropě. Toto navýšení doplňuje další posílení týkající se stejného okruhu v celkové výši 423,3 milionu EUR, která již Komise navrhla v NOR č. 1/2020
                  4
               .

               Vzhledem k neexistenci prostoru pro přerozdělení v rámci okruhu 3 a v souladu s návrhem, který byl rovněž předložen dnes, na změnu nařízení o VFR tak, že se zruší omezení v oblasti působnosti tohoto nástroje
                  5
               , navrhuje Komise v NOR č. 2/2020 použití celkového rozpětí pro závazky na celkovou částku ve výši 2 042,4 milionu
                  6
                EUR, která je v rámci tohoto zvláštního nástroje k dispozici.

               K NOR č. 2/2020 je nadto připojen návrh
                  7
                na změnu rozhodnutí (EU) 2020/265 o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti v roce 2020
                  8
               . Tento návrh, který zvyšuje částku navrhovanou na uvolnění o 316,3 milionu EUR, vede k celkovému uvolnění prostředků ve výši 1 094,4 milionu EUR v roce 2020 a vyčerpává částku, která je k dispozici v rámci tohoto zvláštního nástroje.

               Komise jako krajní opatření navrhuje uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události na rok 2020 ve výši 714,6 milionu EUR, aby bylo zajištěno plné financování prostředků na závazky v souvislosti s výdaji v okruhu 3 souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2020 nad strop závazků.

               2.ODŮVODNĚNÍ UVOLNĚNÍ PROSTŘEDKŮ

               2.1.ÚVOD

               Mimořádnou podporu dle nařízení (EU) 2016/369 lze poskytnout v případech přírodních nebo člověkem způsobených pohrom, jestliže jejich výjimečný rozsah a dopad vede k závažným dalekosáhlým humanitárním důsledkům v jednom nebo více členských státech, a pouze za výjimečných okolností, k jejichž řešení nedostačuje žádný jiný nástroj, který je členským státům a Unii k dispozici.

               Koronavirus 2 (SARS-CoV-2) způsobující těžký akutní respirační syndrom a související onemocnění (COVID-19) byly Světovou zdravotnickou organizací postupně označeny za ohrožení veřejného zdraví mezinárodního významu
                  9
                a globální pandemii
                  10
               . Důsledky rozšíření onemocnění pro veřejné zdraví jsou v nejpostiženějších členských státech již závažné a rozsáhlé a nadále se zhoršují, neboť je těžce postiženo více členských států.

               V NOR č. 1 i v NOR č. 2/2020 byl posílen mechanismus civilní ochrany Unie/rescEU
                  11
                ,  dále byla zahájena investiční iniciativa pro reakci na koronavirus s cílem využít prostředky z evropských strukturálních a investičních fondů
                  12
                a další nástroje Unie přispívají k částečnému řešení této mimořádné situace v oblasti veřejného zdraví. Rozsah této výzvy však vyžaduje účinné řešení humanitárních důsledků souvisejících s veřejným zdravím plynoucích z rozšíření onemocnění v rámci Unie.

               S ohledem na výše uvedené Komise navrhuje znovu aktivovat a změnit nástroj pro mimořádnou podporu podle nařízení (EU) 2016/369 v souvislosti s rozšířením onemocnění COVID-19
                  13
               .

               2.2.ROZPĚTÍ PRO NEPŘEDVÍDANÉ UDÁLOSTI JAKO KRAJNÍ NÁSTROJ

               V čl. 13 odst. 1 nařízení o víceletém finančním rámci je rozpětí pro nepředvídané události definováno jako krajní nástroj umožňující reagovat na nepředvídané události. V souladu s bodem 14 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení
                  14
                provedla Komise rozbor možnosti, jak ve stávajícím rozpočtu přerozdělit prostředky ve významném rozsahu. V rozpočtu na rok 2020 již Komise navrhla použít v plném rozsahu nepřidělené rozpětí v rámci stropu závazků okruhu 3. Nadto bylo z nástroje pružnosti v přijatém rozpočtu uvolněno 778,1 milionu EUR. Není tedy prostor pro další přesuny v rámci tohoto okruhu.

               V NOR č. 1 a 2/2020 bylo navrženo uvolnění zbývající částky z nástroje pružnosti s cílem dosáhnout celkové výše 1 094,4 milionu EUR. Působnost celkového rozpětí pro závazky je omezena na růst a zaměstnanost a migraci a bezpečnost a nelze z něj uvolnit prostředky na opatření související s rozšířením onemocnění COVID-19. Komise proto dnes navrhuje změnit nařízení o VFR tak, aby bylo odstraněno omezení působnosti celkového rozpětí pro závazky
                  15
                a aby byla okamžitě uvolněna celá dostupná částka z nástroje pro mimořádnou podporu a dále posílen mechanismus rescEU prostřednictvím NOR č. 2/2020. Jelikož kombinovaná částka celkového rozpětí pro závazky a nástroje pružnosti není pro financování navrhovaného navýšení prostředků na závazky dostačující, je uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události pro rok 2020 k dispozici jako jediný – krajní – nástroj pro financování zbývajících dodatečných výdajů nad strop okruhu 3.

               2.3.ROZPOČTOVÝ DOPAD NEPŘEDVÍDANÝCH UDÁLOSTÍ V ROCE 2020

               Komise navrhuje uvolnit z rozpětí pro nepředvídané události 714,6 milionu EUR na pokrytí dodatečných potřeb souvisejících s reaktivací nástroje pro mimořádnou podporu.

               Příslušné prostředky na platby budou pokryty v rámci stropu pro platby na rok 2020 (a nad tento strop). Není tedy nutno je uvolňovat z rozpětí pro nepředvídané události.

               3.VYROVNÁNÍ ROZPĚTÍ PRO NEPŘEDVÍDANÉ UDÁLOSTI SNÍŽENÍM STROPŮ VÍCELETÉHO FINANČNÍHO RÁMCE

               Ustanovení čl. 13 odst. 3 nařízení o víceletém finančním rámci vyžaduje, aby částky, které jsou prostřednictvím uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události k dispozici, byly plně vyrovnány snížením rozpětí pro běžný rozpočtový rok nebo budoucí rozpočtové roky.

               Podle čl. 13 odst. 4 nařízení o víceletém finančním rámci takto vyrovnané částky nesmějí být dále uvolněny v kontextu víceletého finančního rámce, takže nesmí dojít k překročení celkových stropů prostředků na závazky a prostředků na platby, které jsou ve víceletém finančním rámci stanoveny na běžný rozpočtový rok a budoucí rozpočtové roky. V důsledku toho je jak při uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události ve prospěch prostředků na závazky v okruhu 3 v roce 2020, tak při souvisejícím vyrovnání nutno dodržet celkový strop závazků na rok 2020, poslední rok stávajícího období VFR.

               Komise navrhuje kompenzovat navrhované posílení výdajů v okruhu 3 vůči nepřidělenému rozpětí, které je k dispozici v rámci výdajového stropu okruhu 5 Administrativa.

               Po kompenzaci by rozpětí v celkové výši 633,7 milionu EUR nadále zůstalo v rámci výdajového stropu těchto položek:

               ·514,0 milionu EUR v rámci okruhu 2 (Udržitelný růst: přírodní zdroje),

               ·103,4 milionu EUR v rámci okruhu 4 (Globální Evropa),

               ·16,2 milionu EUR v rámci okruhu 5 (Administrativa).

               V rámci ostatních výdajových stropů nezůstane žádné rozpětí.

               Celkový strop závazků za celý víceletý finanční rámec by zůstal nezměněn.

               4.DALŠÍ ÚDAJE

               Evropský parlament a Rada se tímto upozorňují na skutečnost, že v souladu s čl. 13 odst. 1 poslední větou nařízení o víceletém finančním rámci nesmí k vyhlášení tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie dojít později než ke zveřejnění opravného rozpočtu č. 2/2020.

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

               o uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události na rok 2020 s cílem poskytnout členským státům pomoc při mimořádných událostech a dále posílit mechanismus civilní ochrany Unie/rescEU v reakci na rozšíření onemocnění COVID-19

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  16
               , a zejména na bod 14 uvedené dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1) Článkem 13 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  17
                bylo vytvořeno rozpětí pro nepředvídané události ve výši až 0,03 % hrubého národního důchodu Unie.

               (2) V souladu s článkem 6 nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 Komise vypočítala absolutní částku tohoto rozpětí pro nepředvídané události na rok 2020 ve svém sdělení ze dne 15. května 2019 o technické úpravě finančního rámce pro rok 2020 podle vývoje HND
                  18
               .

               (3) Komise prozkoumala všechny ostatní finanční možnosti, jak reagovat na nepředvídané události v rámci výdajového stropu na rok 2020 pro okruh 3 (Bezpečnost a občanství) stanoveného ve víceletém finančním rámci (VFR). Komise navrhla pro okruh 3 víceletého finančního rámce v roce 2020 použít celkové rozpětí pro závazky na celkovou částku 2 392 402 163 a uvolnit prostředky z nástroje pružnosti v celkové výši 1 094 414 188 EUR. K řešení potřeb vyplývajících z rozšíření onemocnění COVID-19 je nicméně nezbytné uvolnit prostředky z rozpětí pro nepředvídané události, a to zvýšením prostředků na závazky v okruhu 3 víceletého finančního rámce v souhrnném rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2020 nad rámec stropu tohoto okruhu, jak je navrženo v návrhu opravného rozpočtu č. 2/2020
                  19
               .

               (4) S ohledem na tuto velmi specifickou situaci je splněna podmínka krajnosti podle čl. 13 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013.

               (5) Toto rozhodnutí by mělo vstoupit v platnost ve stejný den jako změna rozpočtu na rok 2020, neboť rozpětí pro nepředvídané události umožňuje financování některých opatření nad rámec stropu stanoveného pro rozpočet na rok 2020 ve VFR.

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Ve prospěch souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2020 se nad rámec stropu závazků v okruhu 3 víceletého finančního rámce (Bezpečnost a občanství) uvolňují prostředky z rozpětí pro nepředvídané události ve výši 714 558 138 EUR, a to za účelem krytí prostředků na závazky.

               Článek 2

               Částka 714 558 138 EUR uvedená v článku 1 se kompenzuje vůči rozpětí okruhu 5 Administrativa v rozpočtovém roce 2020.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda
                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)

                        COM(2019) 310, 15.5.2019.

                     (3)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Tato částka zohledňuje zbývající rozpětí z roku 2019 (1 316,9 milionu EUR) uvolněné  pro rok 2020 v „Technické úpravě v souvislosti se zvláštním nástrojem“, kterou dnes přijala Komise (COM (2020) 173, 2.4.2020).

                     (7)

                        První návrh na změnu tohoto rozhodnutí byl přiložen k NOR č. 1/2020, je však tímto druhým návrhem nahrazen.

                     (8)

                        COM(2020) 171, 2.4.2020.

                     (9)

                        Dne 30. ledna 2020.

                     (10)

                        Dne 11. března 2020.

                     (11)

                        Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU ze dne 17. prosince 2013 o mechanismu civilní ochrany Unie (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 924).

                     (12)

                        Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (EU) č. 1303/2013, nařízení (EU) č. 1301/2013 a nařízení (EU) č. 508/2014, pokud jde o specifická opatření pro aktivaci investic do systémů zdravotní péče členských států a do jiných odvětví jejich ekonomik v reakci na koronavirovou nákazu COVID-19 [investiční iniciativa pro reakci na koronavirus], COM(2020) 113 final, 13.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 175, 2.4.2020.

                     (14)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (15)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (16)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (17)

                        Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (18)

                        Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne středa 15. května 2019 o technických úpravách finančního rámce pro rok 2020 podle vývoje HND (COM(2019) 310).

                     (19)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.4.2020
            COM(2020) 171 final
            Návrh
            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
            kterým se mění rozhodnutí (EU) 2020/265, pokud jde o úpravy částek vyčleněných z nástroje pružnosti na rok 2020 v souvislosti s migrací, přílivem uprchlíků a bezpečnostními hrozbami, pro okamžitá opatření v souvislosti s rozšířením onemocnění COVID-19 a pro posílení Úřadu evropského veřejného žalobce

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

                  Evropský parlament a Rada dne 27. listopadu 2019 rozhodly o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti ve výši 778,1 milionu EUR na okruh 3 Bezpečnost a občanství, jak navrhla Komise (rozhodnutí (EU) 2020/265
                     1
                  ).

               Komise předložila dne 27. března 2020 návrh opravného rozpočtu (NOR) č. 1/2020
                  2
               . To zahrnovalo mimo jiné celkové navýšení prostředků na závazky v okruhu 3 o 423,3 milionu EUR s cílem uspokojit potřeby vyplývající ze zvýšeného migračního tlaku v Řecku, financovat okamžitá opatření požadovaná v souvislosti s rozšířením onemocnění COVID-19 (vůbec první zásoby zdravotnického vybavení v rámci rescEU) a navýšit rozpočet Úřadu evropského veřejného žalobce. Komise v NOR č. 1/2020 navrhla použít celkové rozpětí pro závazky ve výši 350,0 milionu EUR, které jsou k dispozici z roku 2018, na pokrytí části tohoto nárůstu v souvislosti s migrací. Komise rovněž navrhla financovat zbývající část navýšení (73,3 milionu EUR) tak, že se odpovídajícím způsobem upraví částka uvolněná z nástroje pružnosti a rozšíří se účel rozhodnutí (EU) 2020/265
                  3
               .

               Komise dnes předkládá návrh opravného rozpočtu č. 2/2020
                  4
               , který zahrnuje další navýšení prostředků na závazky v okruhu 3 o částku ve výši 3 000,0 milionu EUR na pokrytí opětovné aktivace nástroje pro mimořádnou podporu v Unii (dále jen „ESI“) s cílem pomoci členským státům vypořádat se s následky rozšíření onemocnění COVID-19 a dále posílit mechanismus civilní ochrany Unie/rescEU tak, aby se usnadnilo širší hromadění zásob a koordinace distribuce nezbytných zdrojů v celé Evropě. Vzhledem k neexistenci prostoru pro přerozdělení v rámci okruhu 3 a v souladu s návrhem, který byl rovněž předložen dnes, na změnu nařízení o VFR tak, že se zruší omezení v oblasti působnosti tohoto nástroje
                  5
               , navrhuje Komise v NOR č. 2/2020 použití celkového rozpětí pro závazky na celkovou částku, která je k dispozici v rámci tohoto zvláštního nástroje ve výši 2 042,4 milionu
                  6
                EUR na pokrytí tohoto navýšení.

               Toto navrhované rozhodnutí o uvolnění prostředků z nástroje flexibility navíc mění rozhodnutí (EU) 2020/265 ze dne 27. listopadu 2019 a nahrazuje změnu předloženou společně s NOR č. 1/2020. Tento nový návrh se proto vztahuje na kombinovaný nárůst prostředků na závazky pro okruh 3, který je uveden v NOR č. 1 i v NOR č. 2/2020, zvyšuje celkovou částku, která má být uvolněna, na 1 094,4 milionu EUR
                  7
                a vyčerpá částku, která je k dispozici v rámci tohoto nástroje na rok 2020.

               Jelikož použití celkového rozpětí pro závazky v NOR č. 2/2020 a navrhované rozhodnutí o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti nestačí na pokrytí finančních potřeb ESI, Komise spolu s NOR č. 2/2020 rovněž předkládá samostatný návrh
                  8
                na uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události na rok 2020 ve výši 714,6 milionu EUR.

               Orientační výše prostředků na platby, které odpovídají aktualizovanému uvolnění prostředků z nástroje pružnosti, je uvedena v následující tabulce:

               (v mil. EUR, v běžných cenách)

                        Rok

                        Prostředky na platby plynoucí z uvolnění prostředků z nástroje pružnosti v roce 2020

                        2020

                        574,6

                        2021

                        413,7

                        2022

                        66,2

                        2023

                        39,9

                        Celkem

                        1 094,4

               Návrh

               ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,

               kterým se mění rozhodnutí (EU) 2020/265, pokud jde o úpravy částek vyčleněných z nástroje pružnosti na rok 2020 v souvislosti s migrací, přílivem uprchlíků a bezpečnostními hrozbami, pro okamžitá opatření v souvislosti s rozšířením onemocnění COVID-19 a pro posílení Úřadu evropského veřejného žalobce

               EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
                  9
               , a zejména na bod 12 uvedené dohody,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nástroj pružnosti má umožnit financování přesně určených výdajů, které nebylo možné financovat v mezích stropů pro jeden nebo více jiných okruhů souhrnného rozpočtu Unie.

               (2)Strop pro roční částku, která je k dispozici pro nástroj pružnosti, činí 600 000 000 EUR (v cenách z roku 2011), jak je stanoveno v článku 11 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
                  10
               , navýšených případně o propadlé částky poskytnuté v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného článku.

               (3)Dne 27. listopadu 2019 Evropský parlament a Rada přijaly rozhodnutí (EU) 2020/265
                  11
               , kterým se z nástroje pružnosti uvolňuje částka ve výši 778 074 489 EUR v prostředcích na závazky v okruhu 3 (Bezpečnost a občanství) pro rozpočtový rok 2020 s cílem financovat opatření v oblasti migrace, uprchlíků a bezpečnosti.

               (4)Návrh opravného rozpočtu (NOR) č. 1/2020
                  12
                zahrnuje celkové navýšení prostředků na závazky pro okruh 3 o 423 300 000 EUR s cílem uspokojit potřeby vyplývající ze zvýšeného migračního tlaku v Řecku, financovat okamžitá opatření v souvislosti s rozšířením onemocnění COVID-19 a pokrýt navýšení rozpočtu Úřadu evropského veřejného žalobce. Z tohoto celkového navýšení je 350 000 000 EUR pokryto využitím celkového rozpětí pro závazky na závazky stanovené v článku 14 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 a 73 300 000 EUR dalším uvolněním prostředků z nástroje pružnosti na rok 2020. Je rovněž nutné upravit orientační profil plateb.

               (5)Návrh opravného rozpočtu č. 2/2020
                  13
                zahrnuje další navýšení prostředků na závazky pro okruh 3 o částku ve výši 3 000 000 000 EUR na pokrytí opětovné aktivace nástroje pro mimořádnou podporu v Unii (dále jen „ESI“) s cílem dále pomoci členským státům vypořádat se s následky rozšíření onemocnění COVID-19 a dále posílit mechanismus civilní ochrany Unie/rescEU tak, aby se usnadnilo širší hromadění zásob a koordinace distribuce nezbytných zdrojů v celé Evropě. Z tohoto navýšení je 2 042 402 163 EUR pokryto použitím celkového rozpětí pro závazky stanoveným v článku 14 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 a 243 039 699 EUR dalším uvolněním prostředků z nástroje pružnosti na rok 2020. Je rovněž nutné upravit orientační profil plateb.

               (6)Rozhodnutí (EU) 2020/265 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (7)Toto rozhodnutí by mělo vstoupit v platnost ve stejný den jako změna rozpočtu na rok 2020, neboť nástroj pružnosti umožňuje financování některých opatření nad rámec stropu stanoveného pro rozpočet na rok 2020 ve víceletém finančním rámci,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Ustanovení čl. 1 odst. 1 prvního pododstavce rozhodnutí (EU) 2020/265 se mění takto: částka „778 074 489 EUR“ se nahrazuje částkou „1 094 414 188 EUR“.

               V odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Částky uvedené v prvním pododstavci se použijí na financování opatření k řešení přetrvávajících problémů v souvislosti s migrací, přílivem uprchlíků a bezpečnostními hrozbami, jakož i stávající zdravotní krizí v Evropské unii v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 a zvýšených potřeb Úřadu evropského veřejného žalobce.“

               V odst. 2 prvním pododstavci se písmena a) až d) nahrazují tímto:

               „a)
                     574 652 355 EUR v roce 2020;

               b)
                     413 658 806 EUR v roce 2021;

               c)
                     66 154 477 EUR v roce 2022;

               d)
                     39 948 550 EUR v roce 2023.“

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                  Za Evropský parlament
                        Za Radu

                  předseda
                        předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 58, 27.2.2020, s. 51.

                     (2)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (3)

                        COM(2020) 140, 27.3.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Tato částka zohledňuje zbývající rozpětí z roku 2019 (1 316,9 milionu EUR) uvolněné pro rok 2020 v „Technické úpravě v souvislosti se zvláštním nástrojem“, kterou dnes přijala Komise (COM (2020) 173, 2.4.2020).

                     (7)

                        Tato částka zohledňuje 175 milionů EUR propadlých z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci v roce 2019 a přičtených k nástroji pružnosti v „Technické úpravě v souvislosti se zvláštním nástrojem“, kterou dnes přijala Komise (COM (2020) 173, 2.4.2020).

                     (8)

                        COM(2020) 172, 2.4.2020.

                     (9)

                        Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (10)

                        Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (11)

                        Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/265 ze dne 27. listopadu 2019 o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti za účelem financování okamžitých rozpočtových opatření k řešení přetrvávajících problémů v souvislosti s migrací, přílivem uprchlíků a bezpečnostními hrozbami (Úř. věst. L 058, 27.2.2020, s. 51).

                     (12)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.4.2020
            COM(2020) 136 final
            2020/0052(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Shromáždění Lisabonské unie

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na výročním zasedání Shromáždění Lisabonské unie Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO), a to zejména v souvislosti s plánovaným přijetím rozhodnutí o zvláštních příspěvcích smluvních stran podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Ženevský akt Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních

               Cílem Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních z roku 2015 (dále jen „dohoda“) je poskytnout komplexní a účinnou mezinárodní ochranu názvů jakostních produktů na základě jejich původu. Aktualizuje a zdokonaluje stávající mezinárodní registrační systém na ochranu názvů, které obsahují údaj o zeměpisném původu produktů: Lisabonskou dohodu na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu z roku 1958. Dohoda vstoupila v platnost dne 26. února 2020.

               Evropská unie je smluvní stranou dohody
                  1
               .

               2.2.Shromáždění Lisabonské unie

               Lisabonská unie je Zvláštní unie spravovaná WIPO. Jejími členy jsou smluvní strany Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (dále jen „Ženevský akt“) a země, které jsou smluvními stranami Lisabonské dohody na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu z roku 1958 nebo aktu z roku 1967 (Lisabonské dohody revidované ve Stockholmu dne 14. července 1967). Shromáždění Lisabonské unie zasedá jednou ročně v rámci zasedání Valného shromáždění WIPO. Jeho úkoly jsou stanoveny v čl. 22 odst. 2 Ženevského aktu. Plní zejména tyto úkoly: projednává všechny záležitosti ohledně chodu a rozvoje Zvláštní unie a provádění Ženevského aktu; mění Prováděcí řád, kterým se stanoví podrobnosti provádění Ženevského aktu; schvaluje finanční řád Zvláštní unie a změny článků Ženevského aktu týkajících se Shromáždění Zvláštní unie (článek 22), Mezinárodního úřadu WIPO (článek 23), financí (článek 24), jakož i postupu přijímání změn těchto článků (článek 27). Pokud jde konkrétně o finance, může rozhodnout o tom, zda a v jakém rozsahu příjmy ze zdrojů Zvláštní unie nepostačují na pokrytí výdajů, z čehož pro smluvní strany vyplývá povinnost poskytnout zvláštní příspěvky podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu. Tento návrh Komise se týká pouze rozhodnutí podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu. Shromáždění usiluje o to, aby činilo rozhodnutí na základě konsensu. Nelze-li k rozhodnutí dospět cestou konsensu, rozhoduje se v dané záležitosti hlasováním.  V takovém případě platí, že každá smluvní strana, která je státem, má jeden hlas a hlasuje pouze svým jménem a každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, je oprávněna hlasovat za své členské státy, a to počtem hlasů rovným počtu jejích členských států, které jsou smluvní stranou tohoto aktu. Ustanovení čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady (EU) 2019/1754 ze dne 7. října 2019 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu stanoví, že ve Shromáždění Zvláštní unie hlasuje Unie, přičemž členské státy, které Ženevský akt ratifikovaly nebo k němu přistoupily, své hlasovací právo nevykonávají.

               2.3.Zamýšlený akt Shromáždění Lisabonské unie

               Shromáždění Lisabonské unie může na svých výročních zasedáních, která probíhají v rámci zasedání Valného shromáždění WIPO, přijímat rozhodnutí o rozsahu, v jakém příjmy ze zdrojů příjmů Zvláštní unie nepostačují na pokrytí výdajů, z čehož pro smluvní strany vyplývá povinnost poskytnout zvláštní příspěvky podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu (dále jen „zamýšlený akt“).

               Cílem zamýšleného aktu je vytvořit základ pro uhrazení zvláštních příspěvků smluvních stran Ženevského aktu za účelem pokrytí výdajů Zvláštní unie.

               Zamýšlený akt se stane závazným pro smluvní strany v souladu s čl. 24 odst. 2 bodem v) dohody, který stanoví: „2) [Zdroje financování rozpočtu] Rozpočet Zvláštní unie se financuje z těchto zdrojů: [...] v) ze zvláštních příspěvků smluvních stran nebo z jakéhokoli jiného alternativního zdroje pocházejícího od smluvních stran nebo uživatelů, nebo od obou, v případě a v rozsahu, v jakém příjmy ze zdrojů uvedených v bodech i) až iv) nepostačují na pokrytí výdajů podle rozhodnutí Shromáždění.“

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Navrhovaný postoj spočívá v připojení se k možnému konsensu ohledně rozhodnutí Shromáždění Lisabonské unie, pokud jde o rozsah, v jakém příjmy ze zdrojů příjmů uvedených v čl. 24 odst. 2 bodech i) až iv) Ženevského aktu nepostačují na pokrytí výdajů. V takovém případě se příjem Lisabonské unie v daném rozsahu získá ze zvláštních příspěvků smluvních stran nebo z jakéhokoli jiného alternativního zdroje pocházejícího od smluvních stran nebo uživatelů, nebo od obou.

               Navrhované rozhodnutí Rady by umožnilo, aby se EU v rámci prostředků, které jsou za tímto účelem dostupné v ročním rozpočtu Unie, připojila ke konsensu ohledně rozhodnutí Shromáždění podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu.

               V rozpočtu EU na rok 2020 je v rámci rozpočtové položky 05 06 01 na příspěvek EU na fungování Lisabonské unie v rámci WIPO na základě Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních vyhrazen 1 milion EUR. EU by měla mít možnost připojit se ke konsensu ohledně rozhodnutí Shromáždění Lisabonské unie podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu. Uvedené rozhodnutí je nezbytné k tomu, aby Unie mohla poskytnout příspěvek v souladu se základním aktem tvořícím právní základ pro plnění výdajů uvedených v rozpočtu
                  2
               . Základní akt stanoví:  „Jsou-li příjmy Zvláštní unie odvozeny v souladu s čl. 24 odst. 2 bodem v) Ženevského aktu, může Unie poskytnout zvláštní příspěvek v rámci prostředků, které jsou za tímto účelem dostupné v ročním rozpočtu Unie.“

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Uplatnění na stávající případ

               Shromáždění Lisabonské unie je orgán zřízený dohodou, konkrétně Ženevským aktem.

               Akt, který má Shromáždění Lisabonské unie přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s čl. 24 odst. 2 bodem v) Ženevského aktu.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje‑li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‑li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0052 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Shromáždění Lisabonské unie

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím Rady (EU) 2019/1754 ze dne 7. října 2019
                  4
                Evropská unie přistoupila k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (dále jen „dohoda“). Dohoda vstoupila v platnost dne 26. února 2020.

               (2)Podle čl. 22 odst. 2 písm. a) bodu i) dohody může Shromáždění Lisabonské unie přijímat rozhodnutí týkající se chodu a rozvoje Zvláštní unie a provádění dohody.

               (3)Shromáždění Lisabonské unie může na svém výročním zasedání, které proběhne během zasedání Valného shromáždění WIPO ve dnech 21.–29. září 2020, přijmout rozhodnutí o tom, zda a v jakém rozsahu příjmy ze zdrojů Zvláštní unie nepostačují na pokrytí výdajů, z čehož pro smluvní strany vyplývá povinnost poskytnout zvláštní příspěvky podle čl. 24 odst. 2 bodu v) dohody.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci uvedeného zasedání Shromáždění Lisabonské unie, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné.

               (5)Unie by měla mít možnost připojit se ke konsensu ohledně rozhodnutí Shromáždění Lisabonské unie podle čl. 24 odst. 2 bodu v) dohody v rámci dostupných rozpočtových prostředků. Uvedené rozhodnutí je nezbytné k tomu, aby Unie mohla poskytnout příspěvek v souladu s článkem 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1753
                  5
               ,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedání Shromáždění Lisabonské unie během zasedání Valného shromáždění WIPO ve dnech 21.–29. září 2020, pokud jde o zvláštní příspěvek podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních, je následující:

               Unie se může připojit ke konsensu týkajícího se rozhodnutí o tom, v jakém rozsahu příjmy ze zdrojů Zvláštní unie nepostačují na pokrytí výdajů, z čehož pro smluvní strany vyplývá povinnost poskytnout zvláštní příspěvky podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu. Maximální zvláštní příspěvek Unie na rok 2020 nepřesáhne prostředky stanovené v souhrnném rozpočtu.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

               FINANČNÍ VÝKAZ

                        FINANČNÍ VÝKAZ

                        Fin Stat/2020/LK/GH/pl/1406340

                        agri.ddg3.a.2(2020)1398840

                        6.22.2020

                        DATUM: 24. 2. 2020

                        1.

                        ROZPOČTOVÁ POLOŽKA:

                        Kapitola 05 06 MEZINÁRODNÍ ASPEKTY V OBLASTI POLITIKY „ZEMĚDĚLSTVÍ A ROZVOJ VENKOVA“

                        05 06 01 Mezinárodní zemědělské dohody

                        PROSTŘEDKY:

                        R2020: 6 300 000 EUR

                        2.

                        NÁZEV:
                           návrh rozhodnutí Rady o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na výročním zasedání Shromáždění Lisabonské unie Světové organizace duševního vlastnictví

                        3.

                        PRÁVNÍ ZÁKLAD: Právním základem tohoto návrhu je článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.

                        4.

                        CÍLE:

                        Cílem je stanovit základ pro uhrazení zvláštních příspěvků za účelem pokrytí výdajů Zvláštní unie.

                        5.

                        FINANČNÍ DOPADY

                        OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ

                           (v EUR)

                        BĚŽNÝ ROZPOČTOVÝ ROK 2020

                        (v EUR)

                        NÁSLEDUJÍCÍ ROZPOČTOVÝ ROK 2021

                        (v EUR)

                        5.0

                        VÝDAJE

                        -
                              FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU EU
                           (NÁHRADY/INTERVENCE)

                        -
                              VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ

                        -
                              JINÝCH SUBJEKTŮ

                        1 milion

                        1 milion

                        1 milion

                        5.1

                        PŘÍJMY

                        -
                              VLASTNÍ ZDROJE EU
                           (DÁVKY/CLA)

                        -
                              VNITROSTÁTNÍ

                        5.0.1

                        ODHADOVANÉ VÝDAJE

                        5.1.1

                        ODHADOVANÉ PŘÍJMY

                        5.2

                        METODA VÝPOČTU:

                        6.0

                        MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z PROSTŘEDKŮ UVEDENÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU?

                        ANO

                        6.1

                        MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU?

                        ANO NE

                        6.2

                        BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET?

                                NE

                        6.3

                        BUDE POTŘEBA ZAČLENIT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ?

                        ANO

                        Unie může poskytnout zvláštní příspěvek podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu v rámci prostředků, které jsou za tímto účelem dostupné v ročním rozpočtu Unie. V roce 2020 je pro tento účel v rozpočtové položce 05 06 01 vyčleněna částka ve výši 1 milionu EUR.

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1754 ze dne 7. října 2019 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 12).

                     (2)

                        Článek 14 (Zvláštní finanční příspěvek) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1753 ze dne 23. října 2019 o opatřeních Unie po jejím přistoupení k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních.

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 12.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1753 ze dne 23. října 2019 o opatřeních Unie po jejím přistoupení k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.9.2020
            COM(2020) 586 final
            2020/0271(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se mění rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 ze dne 19. května 2020, aby zahrnovalo postoj, jenž má být zaujat jménem Evropské unie na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace ohledně schválení oběžníku MSC-MEPC.5 o vzorové dohodě o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká změny rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 ze dne 19. května 2020
                  1
                o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost (dále též jen „MSC“) Mezinárodní námořní organizace, které se nyní bude konat v Londýně ve dnech 4. až 11. listopadu 2020, a na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí (dále též jen „MEPC“) Mezinárodní námořní organizace, které se nyní bude konat v Londýně ve dnech 16. až 20. listopadu 2020, v souvislosti s plánovaným přijetím oběžníku MSC-MEPC.5 o vzorové dohodě o pověřování uznaných subjektů jednajících jménem správního orgánu.

               Souvislosti návrhu

               1.1.Úmluva o Mezinárodní námořní organizaci

               Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci (dále též jen „IMO“) se zakládá IMO. Cílem IMO je poskytnout fórum pro spolupráci v oblasti regulace a postupů týkajících se nejrůznějších technických záležitostí, jež ovlivňují námořní dopravu využívanou v mezinárodním obchodě. Dále se zaměřuje na podporu všeobecného přijetí nejvyšších možných standardů v záležitostech týkajících se námořní bezpečnosti, efektivnosti plavby a prevence a kontroly znečištění moří z lodí za současné podpory rovných podmínek. Zabývá se rovněž souvisejícími správními a právními otázkami.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               Stranami úmluvy jsou všechny členské státy EU.

               Všechny členské státy jsou stranami Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (dále též „úmluva SOLAS“) z roku 1974, jež vstoupila v platnost dne 25. května 1980. Unie není stranou úmluvy SOLAS.

               Všechny členské státy jsou stranami Mezinárodní úmluvy o zamezení znečištění moří z lodí (dále též „úmluva MARPOL“) z roku 1973, jež vstoupila v platnost dne 2. října 1983, a přílohy VI, jež vstoupila v platnost dne 18. května 2005. Unie není stranou úmluvy MARPOL.

               1.2.Mezinárodní námořní organizace

               Mezinárodní námořní organizace (IMO) je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování z lodí. Jedná se o orgán, který na celosvětové úrovni stanoví normy pro bezpečnost, zabezpečení a environmentální profil mezinárodní lodní dopravy. Jeho hlavním úkolem je vytvořit regulační rámec pro odvětví námořní dopravy, jenž bude spravedlivý, efektivní, všeobecně přijímaný a obecně uplatňovaný.

               Členství v organizaci je otevřeno všem státům a členy IMO jsou všechny členské státy EU. Od roku 1974 má Evropská komise v Mezinárodní námořní organizaci status pozorovatele. Základem je dohoda o spolupráci mezi Mezivládní námořní konzultační organizací (dále též jen „IMCO“) a Komisí Evropských společenství v záležitostech společného zájmu stran.

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO se také skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zkoumá všechny otázky spadající do působnosti organizace a týkající se plavebních pomůcek, konstrukce a vybavení plavidel, obsazení posádkou z bezpečnostního hlediska, pravidel pro předcházení srážkám, zacházení s nebezpečným nákladem, námořních bezpečnostních postupů a požadavků, hydrografických informací, lodních deníků a navigačních záznamů, vyšetřování námořních nehod, záchrany a vyprošťování a jakýchkoli dalších otázek, které přímo ovlivňují námořní bezpečnost.

               Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijme veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu úmluvou IMO, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v rámci výše uvedené oblasti působnosti podle jiných mezinárodních nástrojů, jež IMO akceptuje. Rozhodnutí Výboru pro námořní bezpečnost a jeho pomocných orgánů se přijímají většinou členů.

               Výbor pro ochranu mořského prostředí IMO se skládá ze všech členů IMO a schází se nejméně jednou ročně. Zkoumá environmentální otázky spadající do působnosti organizace a týkající se kontroly a prevence znečištění z lodí upravené úmluvou MARPOL, včetně ropy, hromadně přepravovaných chemických látek, odpadních vod, odpadků a emisí z lodí do ovzduší, včetně látek znečišťujících ovzduší a emisí skleníkových plynů. Další zkoumané záležitosti zahrnují nakládání s balastovou vodou, protihnilobné systémy, recyklaci lodí, připravenost a reakci na znečištění a určení zvláštních oblastí a zvláště citlivých mořských oblastí.

               Výbor pro ochranu mořského prostředí IMO přijme veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu úmluvou IMO, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v rámci výše uvedené oblasti působnosti nebo podle jiných mezinárodních nástrojů, jež IMO akceptuje. Rozhodnutí Výboru pro ochranu mořského prostředí a jeho pomocných orgánů se přijímají většinou členů.

               1.3.Zamýšlený akt Výboru pro námořní bezpečnost IMO

               Na svém 102. zasedání, které se bude konat ve dnech 4. až 11. listopadu 2020, má Výbor pro námořní bezpečnost schválit oběžník MSC-MEPC.5, kterým se stanoví vzorová dohoda, již mají vlády používat ke zmocnění uznaných subjektů jednajících jejich jménem. Oběžník má být schválen společně Výborem pro námořní bezpečnost a Výborem pro ochranu mořského prostředí.

               V roce 2016 schválil Výbor pro námořní bezpečnost výstup nového pracovního programu, jehož cílem je přezkoumat a změnit vzorovou dohodu o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy, a uvést ji tak do souladu s požadavky předpisu pro uznané subjekty. Návrh vzorové dohody byl projednán na několika zasedáních Podvýboru pro provádění nástrojů IMO a nyní je jeho schválení projednáváno před výborem.

               1.4.Zamýšlený akt Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO

               Na svém 75. zasedání, které se bude konat ve dnech 16. až 20. listopadu 2020, má Výbor pro ochranu mořského prostředí schválit tentýž oběžník MSC-MEPC.5, který stanoví vzorovou dohodu, již mají vlády používat ke zmocnění uznaných subjektů jednajících jejich jménem.

               2.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               2.1.Schválení oběžníku MSC-MEPC.5

               Na svém 97. zasedání, které se konalo v Londýně ve dnech 21. až 25. listopadu 2016, schválil Výbor pro námořní bezpečnost nový výstup za účelem přezkumu a změny vzorové dohody o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy (MSC.1/Circ.710–MEPC.1/Circ.307) s cílem uvést ji do souladu s požadavky předpisu pro uznané subjekty. Nový výstup byl začleněn do dvouletého programu Podvýboru pro provádění nástrojů IMO na období 2016–2017 a do předběžného pořadu jednání čtvrtého zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO s cílovým rokem dokončení 2018.

               Čtvrté zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO se konalo v Londýně ve dnech 25. až 29. září 2017, bylo na něm rozhodnuto o změně vzorové dohody za použití dokumentu IACS jako základu a byla vytvořena koordinační skupina pro vypracování jejího znění. Páté zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO se konalo v Londýně ve dnech 24. až 28. září 2018, byl na něm finalizován návrh vzorové dohody a byl postoupen ke schválení na 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost.

               Vzhledem k nedostatku času odložilo 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí projednání návrhu oběžníku na své 75. zasedání. Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost byl návrh znění projednán, avšak vzhledem k silným námitkám ze strany IACS, že nebyly přijaty jejich navrhované podstatné změny, odložilo 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost návrh se změnami IACS zpět na šesté zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO ke zvážení. Šesté zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO se konalo v Londýně ve dnech 1. až 5. července 2019 a provedlo přezkum vzorové dohody a návrhů IACS. Redakční návrhy byly přijaty, avšak návrhy podstatných změn byly zamítnuty. Šesté zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO poté předalo návrh oběžníku ke schválení 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost.

               Unie by měla podpořit změny vzorové dohody IMO dohodnuté na šestém zasedání Podvýboru pro provádění nástrojů IMO. Nový oběžník nahradí oběžníky MSC/Circ.710 a MEPC/Circ.307, aktualizuje vzorovou dohodu a uvede ji do souladu s předpisem pro uznané subjekty (rezoluce MSC.349(92) a MEPC.237(65)). Zvýší se tím přesnost, transparentnost a odpovědnost jak správy vlajky, tak uznaných subjektů na celosvětové úrovni.

               2.2.Příslušné právní předpisy a pravomoci EU

               Vzorová dohoda, v současnosti stanovená oběžníky MSC/Circ.710 a MEPC/Circ.307, je v právu EU provedena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy. V článku 5 směrnice 2009/15/ES se stanoví:

               „1.
                     Členské státy, které přijmou rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2, vymezí spolupráci mezi svým příslušným správním orgánem a subjekty jednajícími jejich jménem.

               2.
                     Spolupráce je upravena formální písemnou a nediskriminační dohodou (...), které obsahují alespoň: a) ustanovení obsažená v dodatku II k rezoluci IMO A.739(18) o hlavních směrech pro pověřování subjektů jednajících jménem správního orgánu, s přihlédnutím k příloze, dodatkům a doplňkům oběžníků IMO MSC/Circ.710 a MEPC/Circ.307 o vzorové dohodě o pověřování uznaných subjektů jednajících jménem správního orgánu. […]“

               Pravomoci EU

               Nahrazení oběžníků MSC/Circ.710 a MEPC/Circ.307 návrhem oběžníku MSC-MEPC.5 by mělo vliv na právo EU uplatňováním směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy.

               Unie má proto na základě čl. 3 odst. 2 poslední části věty Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) výlučnou pravomoc, a je tudíž nezbytné stanovit postoj Unie k aktům, jimiž se výše uvedené změny přijímají.

               3.Právní základ

               3.1.Procesněprávní základ

               3.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
                  2
               .

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Tento pojem zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               3.1.2.Použití na stávající případ

               Výbor pro ochranu mořského prostředí a Výbor pro námořní bezpečnost IMO jsou orgány zřízené dohodou, konkrétně Úmluvou o Mezinárodní námořní organizaci.

               Akt, který mají Výbor pro ochranu mořského prostředí a Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt může rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah tohoto právního předpisu EU:

               –směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy.

               Je tomu tak proto, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy, vyžaduje, aby správy členských států upravily svůj pracovní vztah s uznanými subjekty formální písemnou a nediskriminační dohodou, která musí vycházet ze vzorové dohody obsažené v oběžnících MSC/Circ. 710 a MEPC/Circ. 307.

               Nový oběžník nahrazující oběžníky MSC/Circ.710 a MEPC/Circ.307 by tudíž měl vliv na právo EU prostřednictvím uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               3.2.Hmotněprávní základ

               3.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               3.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká námořní dopravy. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 100 odst. 2 SFEU.

               3.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2020/0271 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se mění rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 ze dne 19. května 2020, aby zahrnovalo postoj, jenž má být zaujat jménem Evropské unie na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace ohledně schválení oběžníku MSC-MEPC.5 o vzorové dohodě o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Opatření Unie v odvětví námořní dopravy by měla směřovat k ochraně mořského prostředí, lidského zdraví a ke zlepšení námořní bezpečnosti.

               (2)Úmluva Mezinárodní námořní organizace (dále jen „IMO“) vstoupila v platnost dne 17. března 1958.

               (3)IMO je specializovanou agenturou OSN s odpovědností za bezpečnost a zabezpečení lodní dopravy a prevenci znečišťování ovzduší a moře z lodí. Členy IMO jsou všechny členské státy Unie.

               (4)Podle čl. 28 písm. b) Úmluvy o IMO přijme Výbor pro námořní bezpečnost veškerá opatření nezbytná k plnění všech úkolů svěřených mu v souladu s uvedenou úmluvou, shromážděním IMO či radou IMO, nebo úkolů, které mu mohou být svěřeny v oblasti působnosti uvedeného článku nebo podle jiných mezinárodních nástrojů, jež IMO akceptuje.

               (5)Podle čl. 38 písm. a) Úmluvy o IMO plní Výbor pro ochranu mořského prostředí funkce, které pro Mezinárodní námořní organizaci vyplývají nebo mohou vyplývat z mezinárodních úmluv o prevenci a kontrole znečištění moří z lodí, zejména pokud jde o přijímání a změny pravidel nebo jiných ustanovení.

               (6)Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři (dále jen „úmluva SOLAS“) vstoupila v platnost dne 25. května 1980.

               (7)V souladu s čl. VIII písm. b) bodem iii) úmluvy SOLAS může Výbor pro námořní bezpečnost IMO přijmout změny úmluvy SOLAS.

               (8)Mezinárodní úmluva o zamezení znečištění moří z lodí (dále jen „úmluva MARPOL“) vstoupila v platnost dne 2. října 1983.

               (9)Podle čl. 16 odst. 2 písm. c) úmluvy MARPOL může změny úmluvy přijímat příslušný orgán, v tomto případě Výbor pro ochranu mořského prostředí.

               (10)Výbor pro námořní bezpečnost má na svém 102. zasedání, jež se bude konat ve dnech 4. až 11. listopadu 2020, společně s Výborem pro ochranu mořského prostředí schválit oběžník MSC-MEPC.5 o vzorové dohodě o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy.

               (11)Výbor pro ochranu mořského prostředí má na svém 75. zasedání, jež se bude konat ve dnech 16. až 20. listopadu 2020, společně se 102. zasedáním Výboru pro námořní bezpečnost schválit oběžník MSC-MEPC.5 o vzorové dohodě o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy.

               (12)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost zaujat, neboť schválení oběžníku MSC-MEPC.5 bude moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES
                  4
               .

               (13)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí zaujat, neboť schválení oběžníku MSC-MEPC.5 bude moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES.

               (14)Schválení oběžníku MSC-MEPC.5, který nahradí oběžníky MSC/Circ.710 a MEPC/Circ.307, aktualizuje vzorovou dohodu a uvede ji do souladu s předpisem pro uznané subjekty (rezoluce MSC.349(92) a MEPC.237(65)). Napomůže se tak zvýšení přesnosti, transparentnosti a odpovědnosti jak správy vlajky, tak uznaných subjektů na celosvětové úrovni.

               (15)Rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 ze dne 19. května 2020
                  5
                by mělo být změněno tak, aby zahrnovalo odkaz na schválení oběžníku MSC-MEPC.5.

               (16)Postoj Unie vyjádří členské státy Unie, jež jsou členy Výboru pro námořní bezpečnost a Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO, jednajíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 se mění takto:

               „Článek 1

               Postojem, který má být jménem Unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí Mezinárodní námořní organizace, je podpořit přijetí změn pravidel 2, 14 a 18 a dodatků I a VI přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zamezení znečištění moří z lodí, jak jsou uvedeny v příloze dokumentu IMO MEPC 75/3, a schválení oběžníku MSC-MEPC.5, jak je stanoveno v příloze 8 dokumentu IMO III 6/15.

               Článek 2

               1. Postojem, který má být jménem Unie zaujat na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace, je podpořit přijetí změn:

               a) částí A-1, B, B-1, B-2 až B-4 kapitoly II-1 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, jak jsou uvedeny v příloze 1 dokumentu IMO MSC 102/3;

               b) částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí, jak jsou uvedeny v příloze 2 dokumentu IMO MSC 102/3;

               c) rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky

               a schválení oběžníku MSC-MEPC.5 o vzorové dohodě o zmocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy.“

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 ze dne 19. května 2020 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace, pokud jde o přijetí změn pravidel 2, 14 a 18 a dodatků I a VI přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí, změn částí A-1, B, B-1, B-2 až B-4 kapitoly II-1 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, změn částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí a změn rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky (Úř. věst. L 171, 2.6.2020, s. 1).

                     (2)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (3)

                        Věc C-399/12 Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.

                     (4)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 47).

                     (5)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2020/721 ze dne 19. května 2020 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 75. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 102. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace, pokud jde o přijetí změn pravidel 2, 14 a 18 a dodatků I a VI přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí, změn částí A-1, B, B-1, B-2 až B-4 kapitoly II-1 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, změn částí A-1 a B-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí a změn rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky (Úř. věst. L 171, 2.6.2020, s. 1).