Důležité právní upozornění

|

52009PC0430

Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 682/2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska  /* KOM/2009/0430 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 19.8.2009KOM(2009) 430 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 682/2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z ThajskaDŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatňování nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005, (dále jen „základní nařízení“) v řízení týkajícím se dovozu připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (ES) č. 682/2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska. Nařízení (ES) č. 954/2008 pozměnilo nařízení (ES) č. 682/2007, pokud jde o clo stanovené pro jednu společnost a pro „všechny ostatní společnosti“. Rozhodnutím Komise 2007/424/ES byly přijaty závazky dvou thajských výrobců. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením měly možnost v průběhu řízení v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nepředpokládá obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Komise dne 16. září 2008 zahájila částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření pro dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska. Přezkum byl omezen na posouzení formy opatření, a zejména na posouzení přijatelnosti a funkčnosti závazků, které nabídli někteří vyvážející výrobci v Thajsku. Přiložený návrh na změnu nařízení (ES) č. 682/2007 je založen na konečných zjištěních, ze kterých vyplynulo, že cenové závazky nepředstavují vhodnou formu opatření. Z těchto důvodů se navrhuje, aby Rada přijala připojený návrh nařízení, které by mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie nejpozději dne 15. prosince 2009. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z následujících důvodů. |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené, jelikož základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 682/2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z ThajskaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 8 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh, který předložila Komise po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUP1. Platná opatření(1) Na základě šetření (dále jen „původní šetření“) Rada nařízením (ES) č. 682/2007[2] (dále jen „původní nařízení“) uložila konečná antidumpingová cla na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové kódů KN ex 2001 90 30 a ex 2005 80 00 a pocházejících z Thajska. Opatření měla formu valorického cla. Nařízení (ES) č. 954/2008[3] pozměnilo nařízení (ES) č. 682/2007, pokud jde o celní sazbu stanovenou pro jednu společnost a pro „všechny ostatní společnosti“. Celní sazby se tak pohybují v rozpětí od 3,1 % do 14,3 %. Dovoz od dvou thajských vyvážejících výrobců, konkrétně Malee Sampran Public Co Ltd (Malee) a Sun Sweet Co Ltd (Sun Sweet), od nichž byly rozhodnutím Komise 2007/424/EC[4] přijaty závazky, byl od cla osvobozen.2. Odůvodnění přezkumu(2) V době uložení konečných opatření Rada výjimečně umožnila spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, kteří nebyli s to předložit dostatečně podložené nabídky závazků v rámci lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení, aby svoje nabídky doplnili do 10 kalendářních dnů od vstupu konečného nařízení (ES) č. 682/2007 v platnost. V rámci této lhůty bylo doplněno deset dalších nabídek závazků. Ve dvou přijatých nabídkách závazků, jakož i v uvedených deseti dalších nabídkách se uvádějí pevně stanovené minimální dovozní ceny.(3) Po zveřejnění deseti dalších nabídek vzneslo výrobní odvětví Společenství námitky vůči přijetí cenových závazků, přičemž uvedlo, že pevně stanovené minimální dovozní ceny už nejsou účinnou formou opatření z důvodu nárůstu cen dotčeného výrobku (jak je vymezen v 16. bodu odůvodnění) a jeho hlavních surovin a vstupů.(4) S cílem přehodnotit vhodnost závazků jakožto účinné formy antidumpingových opatření považovala Komise za nezbytné přehodnotit přijatelnost a funkčnost přijatých a nabídnutých závazků.3. Šetření(5) Po konzultaci s poradním výborem Komise rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, a dne 16. září 2008 oznámila zveřejněním oznámení o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie[5] zahájení částečného prozatímního přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení.(6) Přezkum byl ve svém rozsahu omezen na posouzení formy opatření platných pro dva thajské vyvážející výrobce, od nichž byly přijaty závazky, a deset thajských vyvážejících výrobců, kteří předložili nabídky závazků.(7) Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala vyvážející výrobce, zástupce země vývozu a výrobce ve Společenství a jejich svaz, jakož i dovozce. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.(8) S cílem získat informace, které pro své šetření považuje za nezbytné, zaslala Komise dotazníky dvanácti dotčeným vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům ve Společenství. Odpovědi na dotazník poskytli výrobci ve Společenství a sedm z dvanácti thajských společností.(9) Pět thajských společností, které předložily nabídky závazků, odpovědi na tento dotazník v rámci přezkumu neposkytlo vůbec a považovaly se proto za společnosti, které ve smyslu článku 18 základního nařízení nespolupracují. K informacím předloženým jednou thajskou společností nebylo možné přihlédnout vzhledem k neúplnosti důvěrné odpovědi v dotazníku. Tato společnost navíc nepředložila smysluplnou odpověď na dotazník, jež by neměla důvěrnou povahu. Společnost namítla, že z důvodu výrazných strukturálních změn v rámci společnosti, včetně změny jejího názvu, bylo obtížné na dotazník náležitým způsobem odpovědět. Další thajská společnost rovněž odmítla předložit smysluplnou odpověď na dotazník, jež by neměla důvěrnou povahu. Dotčené společnosti byly informovány o navrhovaném použití článku 18 základního nařízení a dostaly příležitost předložit své připomínky. Druhá z uvedených společností uvedla, že je pro ni nemožné poskytnout smysluplnou odpověď, jež by neměla důvěrnou povahu, a to vzhledem k citlivosti obsažených informací. Je třeba poznamenat, že tento argument je sice přijatelný v případě těch částí dotazníků, které se týkají nákladů a cen jednotlivých společností, nelze jej ale přijmout v případě jiných částí dotazníku, jako je statistika týkající se provozu, všeobecné informace atd. První z uvedených společností předložila další důvěrné informace. Nicméně, i přesto, že společnost může právě procházet fází restrukturalizace, musí být poskytnuty základní informace, aby bylo možné provést posouzení situace společnosti. Tento minimální požadavek nebyl navzdory dodatečným informacím poskytnutým v pozdější fázi splněn, a to vzhledem k tomu, že nebyly poskytnuty podrobné údaje o některých nákladových položkách. Navíc nebyla poskytnuta žádná smysluplná verze odpovědi, jež by neměla důvěrnou povahu.(10) Mělo se tedy za to, že nebyly předloženy žádné rozhodující argumenty, které by zvrátily rozhodnutí použít článek 18 základního nařízení.(11) Všechny ostatní vyrábějící společnosti spolupracovaly a odpověď na dotazník zaslaly.(12) Několik dalších zúčastněných stran předložilo připomínky. Jeden dovozce uvedl, že uložení opatření nebylo oprávněné vzhledem k absenci dumpingu v průběhu období původního šetření (jak je vymezeno níže v 17. bodě odůvodnění) a mělo by být proto zrušeno. V tomto ohledu dlužno připomenout, že původní šetření stanovilo, že dochází k dumpingu působícímu újmu. Tento přezkum se navíc zaměřuje na přiměřenost závazků jakožto účinné formy antidumpingových opatření a žádné námitky týkající se zjištění původního šetření kromě formy opatření nelze brát v úvahu. Tato připomínka proto musela být odmítnuta. Další dovozce předložil formální žádost o pozastavení opatření. Tato žádost se momentálně posuzuje mimo stávající šetření v rámci přezkumu.(13) V prostorách následujících společností se uskutečnily inspekce na místě:(14) a) vyvážející výrobci v Thajsku-  Lampang Food Products Co., Ltd., Bangkok,-  Malee Sampran Public Co., Ltd., Bangkok,-  River Kwai International Food Industry Co., Ltd., Bangkok a-  Sun Sweet Co., Ltd., Chingmai;b) výrobci ve Společenství-  Bonduelle Conserve International, Lille-Villeneuve d'Ascq, Francie,-  Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Itálie.(15) Šetření se týkalo období od 1. července 2007 do 30. června 2008 (dále jen „období přezkumného šetření“).4. Dotčený výrobek(16) Dotčeným výrobkem je kukuřice cukrová ( Zea mays var. saccharata ) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30, a kukuřice cukrová ( Zea mays var. Saccharata ) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, jiná než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00, pocházející z Thajska.C. ZJIŠTĚNÍ1. Vývoj prodejních cen dotčeného výrobku(17) Nejprve byl přezkoumán vývoj cen dotčeného výrobku v období počínaje obdobím původního šetření, tj. od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2005 a konče obdobím přezkumného šetření. K údajům za zbytek roku 2008 se přihlédlo při křížové kontrole závěrů.(18) Analýza poukázala na jasnou vzestupnou tendenci dovozních cen dotčeného výrobku z Thajska od období původního šetření, zejména od konce roku 2006. Ceny zůstávají navzdory poklesu během období přezkumného šetření významně nad úrovní cen v období původního šetření. Dostupné údaje za rok 2008 ještě poukazují na další zvýšení.Tabulka 1: Dovozní ceny za dovoz z Thajska do EU podle čtvrtletíIndex, Q1/2005 = 100 | Q1 | Q2 | Q3 | Q4 |Období původního šetření Index | 656 100 | 669 102 | 723 110 | 699 107 |2006 Index | 719 110 | 705 107 | 715 109 | 747 114 |2007 Index | 830 127 | 798 122 | 814 124 | 773 118 |Období přezkumného šetření Index | 814 124 | 773 118 | 763 116 | 740 113 |2008 Index | 763 116 | 740 113 | 768 117 | 811 124 |Zdroj: Eurostat.(19) Celkový vývoj průměrných dovozních cen dotčeného výrobku podle zpráv Eurostatu byl potvrzen analýzou ověřených cen prodeje do EU konzerv reprezentativní velikosti (12 oz) thajskými společnostmi. Jak vyplývá z níže uvedené tabulky, lze u této velikosti konzervy sledovat tutéž tendenci jako v Eurostatu.(20) Analýza thajských cen za konzervu reprezentativní velikosti od období původního šetření navíc prokázala ještě vyšší kolísání cen. Prodejní ceny se v průběhu období od prvního čtvrtletí 2005 do posledního čtvrtletí období přezkumného šetření lišily o více než 30 %. Dostupné údaje za druhé pololetí roku 2008 tento vývoj potvrzují.Tabulka 2: Thajské ceny prodeje do EU (Euro/t – velikost konzervy 12 oz – indexováno)Index, Q1/2005 = 100 | Q1 | Q2 | Q3 | Q4 |Období původního šetření | 100 | 105 | 106 | 115 |2006 | 118 | 119 | 118 | 123 |2007 | 129 | 133 | 123 | 116 |Období přezkumného šetření | 123 | 116 | 109 | 112 |2008 | 109 | 112 | 121 | 122 |Zdroj: Šetření(21) S ohledem na výrazné změny cen dotčeného výrobku od období původního šetření je nutné učinit závěr, že cenové závazky s pevně stanovenými minimálními dovozními cenami již nejsou vhodné.2. Možná indexace minimálních dovozních cen(22) Ačkoli předložené nabídky závazků a přijaté nabídky závazků obsahují výlučně pevně stanovené minimální ceny, rovněž se posuzovalo, zda by se prostřednictvím indexace minimálních dovozních cen mohly dva uplatnitelné závazky výjimečně zachovat a deset předložených závazků výjimečně přijmout.(23) Bylo proto nutné zjistit, zda existuje korelace mezi vývojem prodejních cen dotčeného výrobku a nákupních cen hlavních surovin/vstupů použitých ve výrobním procesu, a pokud ano, zda představují významnou část celkových výrobních nákladů a zda existují veřejně dostupné informace o cenách těchto složek.(24) Dvěma hlavními složkami jsou kukuřice cukrová a konzervy, z nichž každá představuje přibližně 30 % až 40 % výrobních nákladů dotčeného výrobku.a) Indexace vývoje nákupních cen kukuřice cukrové(25) Jak vyplývá z níže uvedené tabulky, průměrné nákupní ceny kukuřice cukrové v Thajsku a EU se v porovnání s obdobím původního šetření výrazně zvýšily. Ceny byly na konci období přezkumného šetření výrazně vyšší než během období původního šetření. Dostupné údaje za druhé pololetí 2008 nárůst cen potvrzují.(26) Narozdíl od EU je rovněž zřejmé, že nákupní ceny v Thajsku vykazují v rámci daného roku zvýšenou volatilitu, a to zejména koncem roku 2006. Rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší cenou v Thajsku představoval v období původního šetření do období přezkumného šetření takřka 40 %. Dostupné údaje za rok 2008 poukazují na ještě větší volatilitu.Tabulka 3: Nákupní ceny kukuřice cukrové v eurech podle čtvrtletí (indexováno)[pic]Zdroj: Šetření(27) Ačkoli se zjistilo, že prodejní ceny dotčeného výrobku, jakož i nákupní ceny kukuřice cukrové vykazovaly od období původního šetření zvýšenou volatilitu, nelze mezi těmito dvěma cenami stanovit konzistentní a stabilní korelaci. Lze sice tvrdit, že od začátku roku 2005 do konce roku 2006 se vývoj cen kukuřice cukrové do určité míry odráží ve vývoji cen příslušného výrobku, od roku 2007 ale toto tvrzení již neplatí. Nákupní ceny kukuřice cukrové klesají, zatímco prodejní ceny příslušného výrobku stoupají a naopak.Tabulka 4: Korelace mezi prodejními cenami dotčeného výrobku a nákupními cenami kukuřice cukrové[pic](28) Analýza mimo jiné prokázala, že vývoj cen kukuřice cukrové ve světě není homogenní. Jak ukazuje výše uvedená tabulka 3, ceny v Thajsku a ceny ve Společenství se vyvíjejí odlišně.(29) Vzhledem k absenci korelace mezi prodejními cenami dotčeného výrobku a nákupními cenami kukuřice cukrové a vzhledem k různému vývoji cen kukuřice cukrové v Thajsku a ve Společenství je zřejmé, že indexaci minimální dovozní ceny na základě ceny kukuřice cukrové nelze provést.(30) Kromě toho je stejně důležitá i skutečnost, že neexistují veřejně dostupné informace o cenách kukuřice cukrové. Uvedené údaje by bylo možné získat jen v rámci přezkumu. Indexace minimální ceny by proto nebyla možná, a to ani po zjištění korelace.a) Indexace vývoje nákupních cen konzerv(31) Náklady na konzervy, které jsou dalším hlavním vstupem, nepředstavují dostatečně významnou část celkových výrobních nákladů na to, aby se indexace mohla provést jen na základě cen konzerv. Šetřením se v každém případě ukázalo, že ceny konzerv byly od období původního šetření do období přezkumného šetření stabilní, což znamená, že nelze stanovit žádný vzájemný vztah s cenami dotčeného výrobku. Je proto zapotřebí uvést, že nejsou splněny hlavní podmínky indexace, jak se zdůrazňuje ve 23. bodu odůvodnění. Z tohoto důvodu se možnost indexace minimálních dovozních cen na základě vývoje cen konzerv již dále nezkoumala.(32) Vzhledem ke všem uvedeným skutečnostem se proto šetřením potvrdilo, že minimální dovozní ceny nelze indexovat za účelem vyrovnání kolísajících cen dotčeného výrobku.3. Individuální důvody nepřijetí předložených nabídek závazků(33) Pět z deseti společností, které předložily nabídky závazků, nevyplnilo dotazník a považovaly se proto za nespolupracující ve smyslu článku 18 základního nařízení. Z důvodů veřejného zájmu by se nespolupráce neměla odměňovat a předložené nabídky závazků uvedených společností proto nelze přijmout.(34) Rovněž se zjistilo, že antidumpingové clo absorbovala jiná společnost, přinejmenším pokud jde o určité transakce. Taková praxe negativně ovlivňuje vztah založený na důvěře, který je základem přijetí cenových závazků. Nabídka závazků této společnosti je proto nepřijatelná.(35) Jiná společnost založila společnost ve spojení mimo Thajsko, která vyrábí dotčený výrobek. Tato společnost navrhla, aby se nabídka závazků vztahovala i na tuto dceřinou společnost. Existence takové dceřiné společnosti ale představuje vysoké riziko křížové kompenzace. Nabídka závazků této společnosti se proto rovněž musí zamítnout.(36) Jiná společnost ukončila výrobu dotčeného výrobku a výrobní zařízení pronajala nově založené společnosti ve spojení. Nabídka závazků této společnosti se proto také musí zamítnout.4. Individuální důvody zrušení závazku(37) Na základě inspekce v prostorách jedné ze společností s existujícím závazkem se zjistilo mnoho případů porušení, jak podrobně uvádí rozhodnutí Komise [VLOŽIT].D. ZÁVĚRY(38) Na základě uvedených skutečností a úvah se usuzuje, že cenové závazky s pevně stanovenými minimálními dovozními cenami nejsou vhodné pro vyrovnání škodlivých účinků dumpingu, a že indexaci minimálních dovozních cen pro účely vyřešení tohoto problému nelze provést. Za těchto okolností by se měly nabídky závazků zamítnout a přijaté závazky zrušit.(39) Kromě toho osm z deseti předložených nabídek závazků by se mělo zamítnout na základě výše uvedených individuálních důvodů.(40) Jeden ze dvou existujících cenových závazků by se navíc měl také zrušit na základě nedodržování závazku.(41) Dospělo se proto k závěru, že přezkumné šetření, které se omezuje na formu opatření, by se mělo ukončit, že příslušné nabídky závazků by se neměly přijímat a že existující závazky by se měly zrušit.(42) Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo přijato rozhodnutí zamítnout předložené nabídky závazků a zrušit existující závazky, a dostaly možnost se k nim vyjádřit.(43) Některé strany uvedly, že pokud se dodržují veškerá ustanovení závazku, nelze závazek zrušit. Společnost by naopak měla mít možnost zrevidovat svoje minimální dovozní ceny v souladu s vývojem trhu.(44) V reakci na tuto námitku je třeba zdůraznit, že existující závazky se musí v první řadě zrušit, podobně jako předložené nabídky závazků zamítnout, a to na základě všeobecných důvodů uplatnitelnosti v praxi. Jak již bylo uvedeno, přezkumem se ukázalo, že kukuřice cukrová již není vhodná pro cenové závazky, a to bez ohledu na to, zda jednotlivé společnosti dodržovaly ustanovení závazků či mají v úmyslu zrevidovat minimální dovozní ceny. Každopádně by revize minimálních dovozních cen byla vzhledem k cenové volatilitě během přezkumu proveditelná pouze zavedením vzorce pro indexaci. Přezkumem se však ukázalo, že pro zavedení takového vzorce neexistuje žádný základ.(45) Jedna společnost zpochybnila, že by její nákupní ceny kukuřice cukrové a její prodejní ceny dotčeného výrobku vykazovaly od období původního šetření do období přezkumného šetření zvýšenou volatilitu a vzestupnou tendenci, a tvrdila, že nárůst jejích prodejních cen dotčeného výrobku byl způsoben jen minimální dovozní cenou. Tvrdila proto, že důvody ke zrušení přijetí jejího cenového závazku neexistují.(46) Údaje, které tato společnost předložila, však toto tvrzení nepotvrzují. Nákupní ceny kukuřice cukrové vykazovaly vzestupnou tendenci, byť mírnější než průměr. Na druhé straně byly její prodejní ceny dotčeného výrobku během období přezkumného období výrazně vyšší než příslušná minimální dovozní cena a v druhé polovině roku 2008 vykazovaly další vzestupnou tendenci.(47) Některé strany dále tvrdily, že zamítnutí předložených nabídek cenových závazků a zrušení existujících cenových závazků není v souladu s článkem 15 dohody WTO o antidumpingu, podle nějž jsou členové WTO povinni zohledňovat specifickou situaci rozvojových zemí. V reakci na toto tvrzení je třeba zdůraznit, že Komise nezaujatým způsobem aktivně zvažovala všechny možnosti, včetně indexace pevně stanovených minimálních dovozních cen s cílem překonat problémy týkající se uplatnitelnosti závazků v praxi. V tomto případě se tedy možnosti konstruktivních nápravných opatření prozkoumaly. Zjištění šetření uvedená ve 22. až 32. bodu odůvodnění ale v této souvislosti neposkytují žádný volný prostor.(48) Některé strany požádaly o formální pozastavení opatření na základě zjištění přezkumu. Jak je již uvedeno ve 12. bodu odůvodnění, taková žádost se posuzuje mimo rámec stávajícího přezkumného šetření,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. V článku 1 nařízení (ES) č. 682/2007 ve znění nařízení Rady (ES) č. 954/2008 se zrušuje odstavec 3.2. V článku 1 nařízení (ES) č. 682/2007 ve znění nařízení Rady (ES) č. 954/2008 se odstavec 4 mění na odstavec 3.3. Článek 2 nařízení (ES) č. 682/2007 ve znění nařízení Rady (ES) č. 954/2008 se zrušuje.4. Články 3 a 4 nařízení (ES) č. 682/2007 ve znění nařízení Rady (ES) č. 954/2008 se mění na články 2 a 3.5. Příloha II nařízení (ES) č. 682/2007 ve znění nařízení Rady (ES) č. 954/2008 se zrušuje.Článek 2Částečný prozatímní přezkum nařízení (ES) č. 682/2007 ve znění nařízení (ES) č. 954/2008 se ukončuje bez přijetí nabídek závazků.Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně[…] [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1.[2] Úř. věst. L 159, 20.6.2007, s. 14.[3] Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 1.[4] Úř. věst. L 159, 20.6.2007, s. 42.[5] Úř. věst. C 237, 16.9.2008, s. 18.


				|

		52012PC0021

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací /* KOM/2012/021 v konečném znění - 2012/0013 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen
„Smlouva“) rozlišuje mezi pravomocemi přenesenými na Komisi, aby mohla
přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se
doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které
nejsou podstatné, jak je stanoveno v čl. 290 odst. 1 Smlouvy (akty
v přenesené pravomoci), a pravomocemi svěřenými Komisi, aby
mohla přijímat jednotné podmínky pro provedení právně závazných aktů
Unie, jak je stanoveno v čl. 291 odst. 2 Smlouvy (prováděcí akty).
Cílem tohoto návrhu je přizpůsobit
nařízení (ES) č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se zavádí
dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací (dále jen
„plán pro tresku obecnou“), novým pravidlům Smlouvy. Pravomoci, které jsou
v současnosti Komisi uvedeným nařízením svěřeny, byly
nově zařazeny mezi opatření přenesené povahy a
opatření prováděcí povahy.
Hlavním cílem plánu je zajistit udržitelné
využívání populací tresky obecné v zeměpisných oblastech Kattegatu,
Severního moře, oblasti západně od Skotska a Irského moře na
základě maximálního udržitelného výnosu (čl. 5 odst. 1).
K dosažení tohoto cíle plán určuje pravidla pro stanovení
ročních rybolovných práv pro tuto populaci, pokud jde o celkový přípustný
odlov a maximální přípustnou intenzitu rybolovu. Tato pravidla využívají
určitých technických parametrů, na jejichž základě může být
zvažováno, zda je populace v lepším či horším stavu zachování, a je
tak blíže či dále od cíle plánu. Tyto parametry jsou vědecky
podložené, nejsou politickým rozhodnutím. Věda se může vyvíjet a
zdokonalovat a plán musí obsahovat ustanovení nezbytná k zajištění jeho
aktualizace podle nejlepších dostupných vědeckých poznatků.
Proto čl. 10 odst. 1 nařízení
stanoví, že pokud se na základě vědeckých údajů ukáže, že míry
úmrtnosti způsobené rybolovem a související úrovně biomasy
reprodukující se populace použité pro účely plánu již nejsou vhodné, musí
Rada upravit tyto parametry tak, aby bylo zajištěno dosažení cílů
plánů v oblasti řízení. Platné nařízení proto
svěřuje pravomoc změnit tyto jiné než podstatné prvky plánu
Radě. Podle Smlouvy již tento rozhodovací postup není možný.
Podobně by Komise měla být
rovněž zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci
s cílem změnit jiné prvky nařízení (ES) č. 1342/2008, které
nejsou podstatné, jako například některé technické parametry uvedené
v příloze I, v případě potřeby a za předpokladu, že
jsou splněny přísné podmínky stanovené uvedeným nařízením.
Mezi přenesené pravomoci by mělo patřit
rovněž stanovení pravidel pro přizpůsobení intenzity rybolovu v
případě vyloučení určitých skupin plavidel z režimu
intenzity nebo jejich začlenění do režimu intenzity; pro metodu
výpočtu rybolovné kapacity; pro metodu výpočtu přizpůsobení
maximální přípustné intenzity rybolovu a pro změny týkající se
skladby zeměpisných oblastí a skupin lovných zařízení.
Komisi by měly být svěřeny
prováděcí pravomoci ke stanovení postupu a formátu předávání
informací Komisi, jakož i formátu zvláštního povolení k rybolovu a seznamu
plavidel, jimž bylo zvláštní povolení vydáno.
Kromě toho by měl být v souvislosti
se vstupem Smlouvy v platnost jasně stanoven rozhodovací postup podle
článku 30.
Navrhované změny představují
změny, které umožní účinné fungování tohoto plánu v rámci nového
rozhodovacího rámce zřízeného Lisabonskou smlouvou.
Na základě výše uvedených informací byl
vypracován návrh na změnu nařízení (ES) č. 1342/2008 a
Komise se žádá, aby tento návrh co nejdříve přijala a předložila
Radě a Evropskému parlamentu.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Nebylo třeba využít konzultací se
zúčastněnými stranami ani posouzení dopadů.
3.           PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHU
·
Shrnutí navrhovaných opatření
Hlavním cílem opatření je určit
pravomoci svěřené Komisi nařízením Rady (ES) č. 1342/2008 a
označit je jako přenesené nebo prováděcí pravomoci.
·
Právní základ
Ustanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy o
fungování Evropské unie.
·
Zásada subsidiarity
Návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské
unie.
·
Zásada proporcionality
Návrhem se mění opatření, která již
v nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 jsou, a proto není třeba
otázku zásady proporcionality řešit.
·
Volba nástrojů
Navrhovaný nástroj: nařízení Evropského
parlamentu a Rady.
Jiné prostředky by nebyly
přiměřené z tohoto důvodu: nařízení musí být
pozměněno nařízením.
4.           DOPAD NA ROZPOČET
Toto opatření nepředstavuje pro Unii
žádné dodatečné výdaje.
2012/0013 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
kterým se mění nařízení Rady (ES)
č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán
pro populace tresky obecné a lov těchto populací
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[1],

po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným
legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 ze dne
18. prosince 2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné
a lov těchto populací a kterým se zrušuje nařízení (ES) č.
423/2004[2],
zmocňuje Radu ke sledování a úpravě maximálních měr úmrtnosti
způsobené rybolovem a souvisejících úrovní biomasy reprodukující se
populace.
(2)
V souladu s článkem 290 Smlouvy může být
Komise oprávněna doplnit nebo změnit určité prvky legislativního
aktu, které nejsou podstatné, a to prostřednictvím aktů v přenesené
pravomoci.
(3)
Ke změně nebo doplnění prvků
ustanovení nařízení (ES) č. 1342/2008, které nejsou podstatné, by na
Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu
s článkem 290 Smlouvy v těchto oblastech:
–
změny stanovených hodnot maximální míry
úmrtnosti způsobené rybolovem a souvisejících úrovní biomasy reprodukující
se populace v případě, že je dosažena cílová míra úmrtnosti;
–
pravidla pro přizpůsobení intenzity
rybolovu v případě vyloučení určitých skupin plavidel z
režimu intenzity nebo jejich začlenění do režimu intenzity;
–
pravidla pro metodu výpočtu rybolovné kapacity
podle čl. 14 odst. 3 a pro přizpůsobení maximálních úrovní
kapacity v důsledku trvalého zastavení rybolovných činností a
převedení kapacity;
–
pravidla pro metodu výpočtu
přizpůsobení maximální přípustné intenzity rybolovu ve vztahu k
řízení kvót;
–
pravidla pro metodu výpočtu
přizpůsobení maximální přípustné intenzity rybolovu po
převedení intenzity mezi skupinami s různou intenzitou;
–
změny skladby zeměpisných oblastí a
skupin lovných zařízení podle přílohy I.
(4)
Je zvláště důležité, aby Komise
v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace,
a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání
aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit
souběžné, včasné a náležité předávání příslušných
dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(5)
Aby mohla provádět právně závazné akty za
jednotných podmínek, mají být Komisi v souladu s článkem 291 Smlouvy
prováděcími akty svěřeny prováděcí pravomoci.
(6)
Aby byly zajištěny jednotné podmínky pro
provádění nařízení (ES) č. 1342/2008, měly by být Komisi
svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o prováděcí pravidla
týkající se postupu a formátu předávání informací vyžadovaných uvedeným
nařízením Komisi, jakož i formátu zvláštního povolení k rybolovu a seznamu
plavidel, jimž bylo zvláštní povolení vydáno. Tyto pravomoci by měly být
vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
(EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a
obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při
výkonu prováděcích pravomocí[3].
(7)
V souvislosti se vstupem Smlouvy o fungování
Evropské unie v platnost by měl být jasně stanoven rozhodovací postup
podle článku 30.
(8)
Nařízení (ES) č. 1342/2008 by proto
mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1342/2008 se
mění takto:
(1)
V článku 10 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Komise je zmocněna přijímat akty v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 31a, pokud jde o změny
hodnot úrovní stanovených v čl. 5 odst. 2, článku 6 a čl. 7
odst. 2, pokud byla dosažena cílová míra úmrtnosti způsobené rybolovem
podle čl. 5 odst. 2 nebo v případě, že vědecké údaje
uvádějí, že tento cíl nebo cílové míry minimální a preventivní úrovně
biomasy reprodukující se populace podle článku 6 nebo úrovně míry
úmrtnosti způsobené rybolovem podle čl. 7 odst. 2 již nejsou vhodné
pro zachování nízkého rizika vyčerpání populace a maximálního udržitelného
výnosu.“
(2)
Článek 11 se mění takto:
(a)
Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3.     Členské státy poskytnou
každoročně Komisi příslušné informace, aby bylo možné
určit, zda výše uvedené podmínky jsou i nadále splněny.“
(b)
Doplňují se nové odstavce 4 a 5, které
znějí:
„4.     Komise je zmocněna přijímat akty
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 31a, aby mohla stanovit
pravidla pro přizpůsobení intenzity rybolovu v případě
vyloučení určitých skupin plavidel z režimu intenzity nebo jejich
začlenění do režimu intenzity podle čl. 11 odst. 2 a v
případě, že určité plavidlo již nesplňuje požadavky uvedené
rozhodnutím o vyloučení.
5. Komise může prostřednictvím
prováděcích aktů v souladu s postupem uvedeným v čl. 32 odst. 2
přijímat prováděcí pravidla týkající se postupu a formátu
předávání informací Komisi podle čl. 11 odst. 3.“
(3)
V článku 14 se doplňuje nový odstavec 5,
který zní:
„5. Členské státy Komisi
průběžně informují o základu pro výpočet maximální
rybolovné kapacity uvedené v odstavci 3 a o všech změnách v důsledku
trvalého zastavení rybolovných činností a převedení kapacity podle
čl. 16 odst. 3.“
(4)
Vkládá se nový článek 14a, který zní:
„Článek 14a
Pravomoci Komise
1. Komise je zmocněna přijímat akty v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 31a s cílem stanovit pravidla
pro metodu výpočtu rybolovné kapacity podle čl. 14 odst. 3 a
přizpůsobení maximálních úrovní kapacity v důsledku trvalého
zastavení rybolovných činností a převedení kapacity podle čl. 16
odst. 3.
2. Komise může prostřednictvím
prováděcích aktů v souladu s postupem stanoveným v čl.
32 odst. 2 přijmout prováděcí pravidla týkající se:
a) formátu zvláštního povolení k rybolovu podle
čl. 14 odst. 2 a postupů, jakými členské státy zpřístupní
seznam plavidel, jimž bylo vydáno zvláštní povolení podle čl. 14 odst. 4;
b) postupu a formátu předávání informací Komisi
podle čl. 14 odst. 5.“
(5)
V článku 16 se doplňují nové odstavce 4,
5 a 6, které znějí:
„4. Členské státy podle tohoto článku
průběžně informují Komisi o jakýchkoliv změnách
intenzity rybolovu.
5. Komise je zmocněna přijímat akty
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 31a s cílem
stanovit pravidla pro metodu výpočtu, na jehož základě mohou
členské státy přizpůsobit maximální přípustnou intenzitu
rybolovu ve vztahu k řízení kvót.
6. Komise může prostřednictvím
prováděcích aktů v souladu s postupem uvedeným v čl. 32 odst. 2
přijímat prováděcí pravidla týkající se postupu a formátu
předávání informací Komisi podle článku 4.“
(6)
V článku 17 se doplňují nové odstavce 6,
7 a 8, které znějí:
„6. Členské státy podle tohoto článku
průběžně informují Komisi o jakýchkoliv změnách
intenzity rybolovu.
7. Komise je zmocněna přijímat akty
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 31a s cílem
stanovit pravidla pro metodu výpočtu, na jehož základě mohou
členské státy přizpůsobit maximální přípustnou intenzitu
rybolovu po převedení intenzity mezi skupinami s různou intenzitou
rybolovu.
8. Komise může prostřednictvím
prováděcích aktů v souladu s postupem uvedeným v čl. 32 odst. 2
přijímat prováděcí pravidla týkající se postupu a formátu
předávání informací Komisi podle článku 6.“
(7)
Článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Rozhodovací postup
Pokud toto nařízení stanoví, že Rada
přijímá rozhodnutí, Rada jedná v souladu se Smlouvou.“
(8)
V článku 31 se úvodní věta nahrazuje
tímto:
„Komise je zmocněna přijímat akty
v přenesené pravomoci v souladu s článkem 31a s cílem
změnit přílohu I tohoto nařízení v souladu s těmito
zásadami:“.
(9)
Vkládá se nový článek 31a, který zní:
„Článek 31a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto
článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená
v čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 4, čl. 14a odst. 1,
čl. 16 odst. 5, čl. 17 odst. 7 a článku 31 je Komisi
svěřena na dobu neurčitou.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou
přenesení pravomoci uvedené v čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 4,
čl. 14 odst. 1 písm. a), čl. 16 odst. 5, čl. 17 odst. 7 a
článku 31 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
přenesení pravomocí v něm blíže určených. Nabývá účinnosti
dnem následujícím po zveřejnění rozhodnutí v Úředním
věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je
v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných
aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému
parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý
podle čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 4, čl. 14a odst. 1, čl.
16 odst. 5, čl. 17 odst. 7 a článku 31 vstoupí v platnost, pouze
pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců
od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud před
uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi, že
námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato
lhůta prodlouží o dva měsíce.“
(10)
Článek 32 se nahrazuje tímto:
„Článek 32
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro rybolov a
akvakulturu zřízený článkem 30 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne .
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda/předsedkyně
[1]
[2]               Úř. věst. L 348, 24.12.2008,
s. 20.
[3]               Úř. věst. L 55, 28.2.2011,
s. 13.


				|

		52012PC0002

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY , kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani /* KOM/2012/02 v konečném znění - 2012/0001 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Článek 397 směrnice Rady 2006/112/ES[1] (dále jen „směrnice o
DPH“) stanoví, že „Rada na návrh Komise jednomyslně přijímá
opatření nezbytná k provedení této směrnice“.
Na tomto základě přijala Rada
nařízení Rady (EU) č. 282/2011[2],
kterým se stanoví závazná pravidla k provádění některých ustanovení
směrnice o DPH a které – mimo jiné – poskytlo právní jistotu
řadě nezávazných pokynů schválených výborem pro DPH od roku
1977.
Velká část nařízení č. 282/2011
sestává z ustanovení, která se týkají přijetí směrnice 2008/8/ES[3]. Článek 5 uvedené
směrnice obsahuje právní změny týkající se zvláštních režimů pro
osoby povinné k dani neusazené ve členském státě zdanění,
které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního
vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani. Nařízení
č. 282/2011 v současnosti nestanoví prováděcí nařízení
týkající se těchto ustanovení, která vstoupí v platnost v roce 2015.
Je proto třeba uvedené nařízení upravit, a stanovit tak závazná
pravidla pro uplatňování směrnice o DPH.
Tato opatření by měla co
nejdříve schválit Rada a každopádně nejpozději do poloviny roku
2012, aby následně mohla Komise a členské státy schválit funkční
a technické specifikace informačních systémů, které je třeba za
účelem provedení těchto zvláštních režimů vytvořit.
Navrhovaná opatření se vztahují pouze na
tyto aspekty (definice, rozsah působnosti režimů, oznamovací
povinnost, identifikace, vynětí, přiznání k dani, měna, platby,
záznamy), u nichž je potřeba, aby byly chápány jednotně, než se
začnou vyvíjet IT systémy. Ostatní opatření, zejména určení
místa příjemce, navrhne Komise později.
Je třeba změnit pouze kapitolu XI
oddíl 2 nařízení č. 282/2011.
Obecné souvislosti
Ve snaze přizpůsobit se
změně pravidel týkajících se místa poskytnutí služby začne od
1. ledna 2015 platit řada zásadních změn směrnice o DPH,
pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují
telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo
elektronických služeb osobám nepovinným k dani (takzvané „zjednodušené
jedno správní místo“). V rámci zjednodušeného jednoho správního místa použije
poskytovatel služby webový portál ve členském státě, v němž je
identifikován, pro přiznání k dani splatné v jiných členských státech
za poskytnutí služeb soukromým spotřebitelům. Pro podniky ze
třetích zemí, které poskytují elektronické služby, již takový režim
existuje.
V důsledku těchto změn se tento
režim pro podniky ze třetích zemí, jenž se v současnosti vztahuje
pouze na poskytnutí elektronické služby, rozšíří na telekomunikační
služby a služby rozhlasového a televizního vysílání. Zároveň bude pro
podniky usazené v EU pro stejné služby zaveden druhý zvláštní režim.
Těmito právními změnami se
výrazně rozšíří oblast působnosti stávajícího zjednodušeného
jednoho správního místa, a možnost využít jeden z těchto zvláštních
režimů tak bude mít mnohem větší počet osob povinných k dani.
Tato situace bude pro správce daně i podniky náročná, protože bude
nutné nastavit správní postupy a IT systémy tak, aby byly s budoucími
právními požadavky v souladu.
S cílem zajistit právní jistotu je nutné
stanovit jasná a závazná pravidla pro používání ustanovení směrnice o DPH,
pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které
poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního
vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani, jež vstoupí
v platnost dne 1. ledna 2015. Stávající ustanovení nařízení
č. 282/2011 týkající se zjednodušeného jednoho správního místa
pozbudou po 31. prosinci 2014 platnosti. Kapitolu XI oddíl 2 nařízení
č. 282/2011 by proto měl nahradit nový soubor prováděcích
opatření, pod která budou spadat speciální režimy pro podniky z EU i
pro podniky ze třetích zemí, soubor se bude používat od 1. ledna
2015.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace zúčastněných stran
Během semináře FISCALIS a při
první schůzi pracovní skupiny se vedly obsáhlé konzultace se
členskými státy s cílem určit, ve kterých oblastech jsou nutná
prováděcí opatření, aby se zajistilo jednotné provádění
ustanovení směrnice o DPH. V rámci skupiny „Business Expert Group on
VAT“ rovněž proběhla výměna názorů s podniky.
Získávání a využívání externích
posudků
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
Posouzení dopadů
Dotčená opatření jsou ryze technické
povahy a stanoví se jimi pouze používání pravidel přijatých Radou.
Posouzení dopadů proto není nutné.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Zásada subsidiarity
Zásada subsidiarity se uplatní, nespadá-li
návrh do výlučné pravomoci EU. Členské státy nemohou dostatečným
způsobem dosáhnout cílů návrhu. I když mají členské státy
pravomoc provádět právo EU, je zásadní, aby ustanovení a zavedené
změny byly v právních předpisech členských států provedeny
koordinovaným způsobem, a zabránilo se tak tomu, že by rozdílné
uplatňování pravidel přijatých členskými státy mohlo
představovat překážku dobrého fungování režimu zjednodušeného jednoho
správního místa. Z výše uvedených důvodů může pouze
opatření EU zajistit rovné zacházení s podniky a občany v
Evropské unii. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.
Zásada proporcionality
Je nutné změnit nařízení Rady (EU)
č. 282/2011, a přizpůsobit je tak příslušným
ustanovením směrnice o DPH, která budou platit od 1. ledna 2015. Nová
ustanovení se týkají směrnice 2008/8/ES, kterou se mění směrnice
2006/112/ES, pokud jde o místo poskytnutí služby. Uvedená opatření jsou
nezbytná k provedení směrnice o DPH.
Návrh je tedy v souladu se zásadou
proporcionality.
2012/0001 (NLE)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY ,
kterým se mění prováděcí
nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o zvláštní režimy pro
neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby,
služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám
nepovinným k dani
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
hodnoty[4],
a zejména na článek 397 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2006/112/ES ve znění
směrnice 2008/8/ES[5]
stanoví, že od 1. ledna 2015 musí být veškeré telekomunikační služby,
služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronické služby zdaněny
ve členském státě, v němž je příjemce usazen nebo
v němž má bydliště nebo kde se obvykle zdržuje (dále jen
„členský stát spotřeby“) bez ohledu na to, kde je osoba povinná k
dani poskytující tyto služby usazená.
(2)
K usnadnění plnění daňových
povinností byl v případech, kdy jsou takové služby poskytovány osobám
nepovinným k dani, zaveden zvláštní režim pro osoby povinné k dani
usazené ve Společenství, ale ne ve členském státě poskytnutí
služby (dále jen „režim Unie“). Obdobně stávající zvláštní režim pro osoby
povinné k dani neusazené ve Společenství by se měl rozšířit, aby
zahrnoval veškeré tyto služby (dále jen „režim mimo Unii“). Neusazené osoby
povinné k dani by tak měly mít možnost určit členský stát
identifikace jako jediné místo elektronického kontaktu pro účely
identifikace a podávání přiznání k DPH.
(3)
Osoba povinná k dani s provozovnami ve více než
jednom členském státě by měla být v rámci režimu Unie schopná
určit jakýkoliv z daných členských států jako členský stát
identifikace, vyjma případu, kdy má sídlo ekonomické činnosti ve
Společenství. V takovém případě by mělo být
zajištěno, že členský stát identifikace je státem, v němž
má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti.
(4)
Aby osoby povinné k dani nebyly při používání
režimu Unie nepřiměřeně zatěžovány, mělo by se
ujasnit, že udala-li osoba povinná k dani konkrétní členský stát jako
členský stát identifikace, není tato osoba vázána svým rozhodnutím, pokud
již v daném členském státě nemá stálou provozovnu.
(5)
Na telekomunikační služby, služby rozhlasového
a televizního vysílání nebo elektronické služby poskytované ve členském
státě, v němž má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti
nebo stálou provozovnu, se žádný ze zvláštních režimů nevztahuje. Je
třeba jasně stanovit, že takové poskytnutí služby je třeba
přiznat přímo v daném členském státě.
(6)
Protože jsou oba zvláštní režimy dobrovolné,
může se neusazená osoba povinná k dani kdykoliv rozhodnout, že režim
přestane užívat. Je třeba stanovit, od kdy by takové rozhodnutí
nabývalo účinku.
(7)
Je třeba upřesnit, že členské státy
musí jakékoliv osobě povinné k dani povolit užívání režimu Unie,
pokud je příjemce usazen nebo má bydliště nebo místo, kde se obvykle
zdržuje, v jakémkoliv jiném členském státě než ve státě,
v němž má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti
nebo stálou provozovnu.
(8)
Aby byly registrační údaje v databázích
aktuální, spoléhá se členský stát identifikace na informace od osoby
povinné k dani. Aby byly databáze aktualizovány neprodleně, je třeba
stanovit lhůty, během nichž musí osoba povinná k dani sdělit
veškeré relevantní informace o zahájení, ukončení nebo změně
činností v rámci zvláštního režimu.
(9)
Před užíváním jednoho ze zvláštních
režimů musí být neusazené osobě povinné k dani přiděleno
identifikační číslo pro DPH. Aby se zabránilo, že osoby povinné k
dani, které se již pro účely DPH identifikovaly, budou režimy využívat
zpětně, je třeba upřesnit, od jakého okamžiku zvláštní
režimy platí.
(10)
Aby se zabránilo sporům mezi jurisdikcemi
členských států, je třeba určit, který členský stát
může vyjmout osobu povinnou k dani ze zvláštního režimu, kdy musí daný
členský stát takové rozhodnutí učinit a od jakého okamžiku nabývá
takové rozhodnutí účinku.
(11)
Je třeba ujasnit, kdy je možné nahlížet na
činnosti v rámci zvláštního režimu neusazené osoby povinné
k dani, která jeden ze zvláštních režimů používá, jako na
skončené. Zároveň je třeba ujasnit, co se u neusazené osoby
povinné k dani rozumí soustavným nedodržováním pravidel.
(12)
Aby se posílilo dodržování pravidel a aby
správcům daně nevznikaly zbytečné překážky, je třeba,
aby osobě povinné k dani vyňaté z jednoho ze zvláštních režimů
kvůli soustavnému porušování pravidel byl na určité období odepřen
přístup ke všem zvláštním režimům.
(13)
Je-li osoba povinná k dani vyňata z jednoho
zvláštního režimu, je třeba jasně stanovit, že musí u správce
daně daného členského státu spotřeby dostát všem svým
daňovým povinnostem , včetně oprav přiznání k dani, která
dříve podala v rámci zvláštního režimu, nebo odvodu daně v
souvislosti s těmito přiznáními.
(14)
Aby členský stát spotřeby mohl
snadněji provádět kontrolu, je třeba každé zdaňovací období
řešit zvlášť a změny by se měly provádět pouze na
odpovídajícím přiznání k dani. Dále je rovněž třeba
upřesnit, že u jednoho přiznání k dani lze provádět
opakované změny.
(15)
Z důvodu kontroly je vhodné požadovat, aby
bylo přiznání k dani podáno neusazenou osobou povinnou k dani
členskému státu identifikace i v případě, že ve zdaňovacím
období nedošlo k poskytnutí žádné služby. V souvislosti s obsahem je třeba
ujasnit, že je třeba uvádět přesnou částku daně bez
zaokrouhlení nahoru nebo dolů.
(16)
U změn přiznání k dani je třeba
stanovit lhůty, do nichž členský stát identifikace musí přiznání
na žádost neusazené osoby povinné k dani opravit. Členský stát
spotřeby by měl být v každém případě schopný přijmout
nebo požadovat příslušné informace přímo od osoby povinné k dani a
stanovit vyměřovací základ daně.
(17)
Pokud členský stát identifikace nepřijal
jako jednotnou měnu euro, je neusazená osoba povinná k dani vázána
rozhodnutím takového členského státu, který určí, v jaké
měně se uvádějí veškerá přiznání k dani v rámci zvláštních
režimů.
(18)
Za účelem lepšího přiřazování plateb
by se mělo zajistit, aby se hrazené částky DPH v rámci
zvláštních režimů vztahovaly ke konkrétnímu podanému přiznání k dani.
Případné následné změny hrazených částek by se měly provést
pouze s odkazem na uvedené přiznání k dani a nesměly by být
přiřazeny k jinému přiznání k dani ani upraveny
v následném přiznání k dani.
(19)
V případě neuhrazení, uhrazení
nedostatečné nebo nadbytečné částky neusazenou osobou povinnou k
dani a s ohledem na úroky, sankce a další vedlejší poplatky je důležité
přesně určit povinnosti členského státu identifikace i
členského státu spotřeby, aby se usnadnilo vybírání DPH a zajistilo,
že za služby poskytnuté v rámci zvláštních režimů byla uhrazena správná
částka.
(20)
Záznamy, jež vede neusazená osoba povinná k dani,
musí být dostatečně podrobné. Je třeba stanovit, jaké jsou
minimální požadavky na podrobnost těchto záznamů.
(21)
Aby se usnadnilo provádění zvláštních
režimů a aby služby poskytované od 1. ledna 2015 mohly pod tyto
režimy spadat, měly by mít neusazené osoby povinné k dani možnost podávat
své registrační údaje členskému státu, který si určily jako
svůj členský stát identifikace, již od 1. října 2014.
(22)
Nařízení (EU) č. 282/2011 by proto
mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (EU) č. 282/2011
se příloha XI oddíl 2 nahrazuje tímto:
„ODDÍL 2
Zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné
k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a
televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani
(Články 358 až 369k směrnice 2006/112/ES)
Pododdíl 1
Definice
Článek 57a
Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
(1)          „režimem mimo Unii“ zvláštní režim
pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání
nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani neusazené
ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2
směrnice 2006/112/ES;
(2)          „režimem Unie“ zvláštní režim pro
telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo
elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani usazené ve
Společenství, avšak neusazené ve státě spotřeby, jak je stanoveno
v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;
(3)          „zvláštními režimy“ pak „režim mimo
Unii“ a „režim Unie“;
(4)          „osobou povinnou k dani“ osoba
povinná k dani neusazená ve Společenství ve smyslu definice
čl. 358a odst. 1 směrnice 2006/112/EC nebo osoba povinná k
dani neusazená v členském státě spotřeby ve smyslu
čl. 369a odst. 1 uvedené směrnice.
Pododdíl 2
Použití zvláštních režimů
Článek 57b
Osoba povinná k dani s více než jednou stálou
provozovnou ve Společenství může uvést jakýkoliv ze členských
států, v nichž se provozovny nachází, jako členský stát identifikace
podle čl. 369a odst. 2 směrnice 2006/112/EC.
Pokud však má osoba povinná k dani sídlo
ekonomické činnosti ve Společenství, je členský stát, v
němž se sídlo ekonomické činnosti nachází, určen jako
členský stát identifikace.
Článek 57c
Pokud osoba povinná k dani, která používá
režim Unie, přestane mít stálou provozovnu v členském státě
uvedeném touto osobou povinnou k dani podle čl. 369a odst. 2
směrnice 2006/112/ES jako členský stát identifikace, není již svým
rozhodnutím vázána.
Pododdíl 3
Oblast působnosti zvláštních
režimů
Článek 57d
Režim Unie se nevztahuje na
telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo
elektronické služby poskytnuté ve členském státě, v němž má
osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti nebo stálou
provozovnu. Takto poskytnuté služby se přiznávají příslušnému správci
daně předmětného členského státu v přiznání k dani
podle článku 250 směrnice 2006/112/ES.
Článek 57e
Aniž jsou dotčena ustanovení článku
57d, povolí členské státy použít režim Unie všem osobám povinným k dani,
je-li příjemce usazen nebo má-li bydliště nebo místo, kde se obvykle
zdržuje, v jakémkoliv členském státě.
Pododdíl 4
Povinnost podávat zprávy
Článek 57f
Osoba povinná k dani sdělí informace
požadované podle článků 360, 361 a 369c směrnice 2006/112/ES a
jakékoliv změny sdělených informací členskému státu identifikace
do 30 dnů od okamžiku, kdy se tyto skutečnosti dozvěděla.
Pododdíl 5
Identifikace
Článek 57g
Pokud osoba povinná k dani oznámí
členskému státu identifikace, že zahajuje činnosti, které spadají pod
jeden ze zvláštních režimů, použije se tento režim od prvního dne
následujícího kalendářního čtvrtletí.
Pokud jsou však činnosti prováděny
poprvé a služba je poskytnuta před prvním dnem následujícího
kalendářního čtvrtletí, použije se režim ode dne prvního poskytnutí
služby, je-li služba poskytnuta během kalendářního čtvrtletí
oznámení.
Článek 57h
Na základě žádosti povolí členské
státy jakékoliv osobě povinné k dani, která režimy používá, aby tyto
režimy používat přestala. Osoba povinná k dani informuje členský stát
identifikace nejpozději 10 dní před koncem kalendářního
čtvrtletí, od něhož již režimy nechce používat. Ukončení
používání režimů nabývá účinnosti prvním dnem následujícího
kalendářního čtvrtletí.
Pokud se osoba povinná k dani rozhodne, že
jeden z režimů přestane používat, bude po dobu alespoň jednoho
kalendářního roku od data ukončení vyňata z používání tohoto
režimu ve všech členských státech.
Pododdíl 6
Vynětí
Článek 58
Pokud osoba povinná k dani, která používá
jeden ze zvláštních režimů, splňuje alespoň jedno kritérium pro
vynětí podle článků 363 nebo 369e směrnice 2006/112/ES,
členský stát identifikace danou osobou povinnou k dani z příslušného režimu
vyjme.
Osobu povinnou k dani smí ze zvláštních
režimů vyjmout pouze členský stát identifikace.
Členský stát identifikace může své
rozhodnutí o vynětí založit na jakékoliv dostupné informaci,
včetně informace poskytnuté jiným členským státem.
Vynětí nabývá účinnosti prvním dnem
následujícího kalendářního čtvrtletí.
Článek 58a
Pokud osoba povinná k dani, která jeden ze
zvláštních režimů používá, neposkytla ani v jednom členském
státě spotřeby službu, na kterou se daný režim vztahuje po dobu osmi
po sobě následujících kalendářních čtvrtletí, má se za to, že
ukončila své zdanitelné činnosti ve smyslu čl. 363
písm. b) nebo čl. 369e písm. b) směrnice 2006/112/EC.
Článek 58b
Pokud je osoba povinná k dani vyňata
z jednoho ze zvláštních režimů kvůli soustavnému porušování
pravidel souvisejících s daným režimem, je taková osoba povinná k dani
vyňata z daného režimu ve všech členských státech až do konce
druhého kalendářního roku po kalendářním roce, v němž byla osoba
povinná k dani z režimu vyňata.
Má se za to, že osoba povinná k dani
soustavně porušuje pravidla jednoho z režimů ve smyslu
čl. 363 písm. d) nebo čl. 369e písm. d)
směrnice 2006/112/ES alespoň v těchto případech:
a)           pokud nepodala přiznání k dani
po dobu tří po sobě následujících kalendářních čtvrtletí;
b)           pokud neuhradila částku splatné
daně po dobu tří po sobě následujících kalendářních
čtvrtletí.
Článek 58c
Je-li osoba povinná k dani vyňata z
jednoho ze zvláštních režimů, musí přímo u správce daně
příslušného členského státu spotřeby splnit všechny své
daňové povinnosti související s telekomunikačními službami,
službami rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronickými službami,
včetně všech oprav přiznání k dani, která podala před
vynětím z režimu, nebo včetně úhrady daně.
Pododdíl 7
Přiznání k dani
Článek 59
Každé zdaňovací období ve smyslu
článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES je samostatným
zdaňovacím obdobím.
Pokud byla osoba povinná k dani zaregistrována
v souladu s čl. 57g druhým pododstavcem tohoto nařízení do
jednoho ze zvláštních režimů během zdaňovacího období, podá
přiznání k dani za celé zdaňovací období.
Článek 59a
Pokud během zdaňovacího období
nebyla v rámci zvláštních režimů poskytnuta žádná služba, podá osoba
povinná k dani přiznání k dani, ve které bude uvedeno, že nebyly
poskytnuty žádné služby (nulové přiznání k dani).
Článek 60
Částky uvedené na přiznáních k dani
v rámci zvláštních režimů se nezaokrouhlují nahoru ani dolů na
nejbližší celou peněžní jednotku. Přesná částka DPH musí být
přiznána a uhrazena.
Článek 61
Jakmile je podáno přiznání k dani podle
ustanovení článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES,
veškeré následné změny číselných údajů v něm obsažených
mohou být provedeny pouze formou změny tohoto přiznání k dani,
nikoliv úpravou následného přiznání k dani. Je povoleno opakovaně
podávat následné změny jednoho přiznání k dani.
Takové změny přiznání jsou v rámci
zvláštních režimů povoleny po dobu až pěti let ode dne podání
původního přiznání. Tím se nemění právo jakéhokoliv
členského státu spotřeby přijmout či požadovat podání
takové změny osobou povinnou k dani.
Pododdíl 8
Měna
Článek 61a
Pokud členský stát identifikace, který
nepřijal jako jednotnou měnu euro, rozhodne, že údaje
v přiznání k dani musí být vyjádřeny v národní měně,
řídí se tím všechny osoby povinné k dani.
Pododdíl 9
Platby
Článek 62
Částky daně hrazené podle
článku 367 nebo článku 369i směrnice 2006/112/ES jsou
částkami, které odpovídají přiznání k dani podanému podle
článku 364 nebo článku 369f uvedené směrnice. Případné pozdější
úpravy hrazených částek mohou být provedeny pouze s odkazem
na uvedené přiznání k dani a nesmí být přiřazeny
k jinému přiznání k dani ani upraveny v následném
přiznání k dani. Všechny platby odkazují na referenční
číslo příslušného přiznání k dani.
Článek 63
Členský stát identifikace, který
přijme platbu vyšší, než je částka vyplývající z přiznání
k dani podaného podle článku 364 nebo 369f směrnice
2006/112/ES, vrátí přeplatek přímo dané osobě povinné k dani.
Přijal-li členský stát identifikace
částku na základě přiznání k dani, o němž se následně
zjistí, že je nesprávné, a rozdělil-li již tento členský stát tuto
částku mezi členské státy spotřeby, tyto členské státy
vrátí přeplatek přímo osobě povinné k dani. V takovém
případě tyto členské státy informují členský stát
identifikace o částce takových přeplatků.
Článek 63a
Osoba povinná k dani provádí veškeré platby
přímo členskému státu identifikace.
Pokud provedená platba neodpovídá platbě
vyplývající z přiznání k dani podanému podle článku 364 nebo 369f
směrnice 2006/112/ES, zašle členský stát identifikace elektronickou
cestou osobě povinné k dani upomínku opožděné platby daně
během 10 dní po skončení lhůty uvedené v článku 367
nebo 369i směrnice 2006/112/ES.
Všechny následné upomínky a kroky k vybrání
daně jsou odpovědností daného členského státu spotřeby.
Článek 63b
Pokud je přiznání k dani neúplné či
nesprávné, pokud je podáno pozdě či pokud byla daň zaplacena
pozdě, veškeré úroky, sankce či další poplatky jsou hrazeny
přímo členskému státu spotřeby.
Pododdíl 10
Záznamy
Článek 63c
1. Záznamy, které vede osoba povinná k dani,
obsahují tyto informace, které mají být považovány za dostatečně
podrobné ve smyslu článků 369 a 369k směrnice 2006/112/ES:
a)           členský stát spotřeby, do
něhož byla služba poskytnuta;
b)           druh poskytnuté služby;
c)           datum poskytnutí služby;
d)           základ daně;
e)           veškerá následná zvýšení nebo
snížení základu daně;
f)            uplatněnou sazbu daně;
g)           částku splatné daně;
h)           datum a částku obdržených
plateb;
i)            veškeré platby na účet
obdržené před poskytnutím služby;
j)            je-li vystavena faktura, informace
na ní uvedené;
k)           jméno příjemce, je-li
osobě povinné k dani známo;
l)            místo, kde je příjemce usazen
nebo kde má bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, je-li osobě
povinné k dani známo.
2. Informace uvedené v odstavci 1 zaznamenává
osoba povinná k dani tak, aby byly k dispozici bez prodlení a za
jednotlivé poskytnuté služby.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Členské státy však povolí neusazeným
osobám povinným k dani podávat informace požadované podle článku 360 nebo
369c směrnice 2006/112/ES ve znění směrnice 2008/8/ES k
registraci v rámci zvláštních režimů pro neusazené osoby povinné
k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a
televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani, od
1. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006
o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř.
věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).
[2]               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 282/2011
ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke
směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
hodnoty (přepracování) (Úř. věst. L 77,
23.3.2011, s. 1).
[3]               Směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o místo
poskytnutí služby (Úř. věst. L 44, 20.2.2008, s. 11).
[4]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[5]               Úř. věst. L 44,
20.2.2008, s. 11.