Důležité právní upozornění

|

52007PC0318

Návrh rozhodnutí Rady kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech, a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2002/166/ES ze dne 18. února 2002  /* KOM/2007/0318 konecném znení - CNS 2007/0131 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 27.6.2007KOM(2007) 318 v konečném znění2007/0131 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech, a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2002/166/ES ze dne 18. února 2002(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1) SOUVISLOSTI NÁVRHU-  Odůvodnění a cíle návrhuZachování odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu v zámořských departementech je nezbytné pro zajištění jejich hospodářské a sociální rovnováhy. Ve třech nejvíce dotčených departementech, tedy na Réunionu, Guadeloupu a Martiniku, toto odvětví totiž ročně dosahuje obratu ve výši zhruba 250 milionů EUR a zajišťuje zhruba 40 000 pracovních míst, z nichž 22 000 představuje přímá pracovní místa. Pěstování cukrové třtiny je zdaleka nejvýznamnějším příkladem integrované činnosti zámořských departementů, která umožňuje nejen přímé využití produkce odvětví prostřednictvím rumu a cukru, ale také nepřímé využití prostřednictvím druhotných produktů, jako je melasa nebo sláma, jež se používají jako zdroj energie, krmení pro dobytek či přírodní hnojiva. Kromě toho je třeba zdůraznit pozitivní dopad, který má v zámořských departementech pěstování cukrové třtiny na životní prostředí, a to díky protierozivním vlastnostem této plodiny, což je vzhledem ke svažité krajině a silným dešťům velikou výhodou. Kořenový systém cukrové třtiny, která má relativně nízké nároky, co se týče hnojení, kromě toho přispívá k zachování dobré kvality vod. Použití pesticidů je navíc u této plodiny omezené. Bagasa, která je vedlejším produktem průmyslového procesu, konečně podle francouzských orgánů významně přispívá k výrobě elektrické energie, což umožňuje vyhnout se vypouštění CO2, jenž pochází z výroby energie z fosilních zdrojů, do vzduchu. V tomto ohledu přispívá k závazkům, které byly přijaty na mezinárodní úrovni pro oblast ochrany životního prostředí v Kjótském protokolu. Společně s pěstováním banánů představuje toto odvětví jedinou významnou vývozní činnost v regionech, jejichž míra vývozů nepřekračuje 7 %.Cílem návrhu je oprávnit Francii k tomu, aby mohla uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech do výše kvóty 108 000 hl čistého alkoholu, a to v období ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2012. Návrh rozšiřuje stávající daňovou úpravu použitelnou na tradiční rum, a to jak co se týče objemu, tak i trvání, protože od roku 2001 se situace zhoršila.Vzhledem k rozsahu místního trhu mohou lihovary zámořských departementů pokračovat ve svých činnostech, pouze pokud mají dostatečný přístup na trh metropolitního území Francie, který představuje hlavní odbytiště jejich výroby rumu (více než 50 % z celkového množství).Menší konkurenceschopnost tradičního rumu na trhu Společenství je způsobena především vysokými prodejními cenami, samotné výrobní ceny vyrobených rumů jsou totiž i v zámořských departementech vysoké.Obzvláště vývoj platů byl v zámořských departementech od roku 2001 nepříznivý, neboť minimální mzda (Smic) na hodinu se mezi lety 2001 a 2006 zvýšila o 24 %.Kromě toho zámořské departementy od roku 2001 vyvinuly velké investiční úsilí, které přesáhlo 45,5 milionu EUR. Tyto departementy zejména podléhají emisním a bezpečnostním normám Společenství, což vyžaduje značné neproduktivní investice [1].Zatímco celkové investice se mezi lety 2001 a 2004 znásobily 2,6krát, část investic požadovaných na ochranu životního prostředí představuje 21,3 milionů EUR, což je 47 % z celkové výše. Tyto investice jsou samozřejmě zčásti podporovány strukturálními fondy[2], které se podílejí na počátečním investičním úsilí lihovarů. Je však nutné poznamenat, že tato podpora neodpovídá 100 % požadovaných investic a že navíc nepokrývá zvýšení provozních nákladů, které je způsobeno nutností dodržovat uvedené normy. Je třeba zdůraznit, že zvýšení nákladů nepřispívá k zlepšení produktivity, ale projeví se zvýšením jednotkové výrobní ceny za litr vyrobeného rumu: náklady na údržbu a provoz těchto zařízení zatíží podle jednotlivých lihovarů výrobní cenu rumu zhruba o 10 až 15 %. Po lihovarech je tedy každoročně požadováno značné finanční úsilí.Souhrn těchto nákladů přivádí podniky zámořských departementů do finančních situací, které jsou často složité, právní rámec je navíc neustále zpřísňován. Pro lihovary je jediným řešením umořit tyto náklady pomocí většího objemu produkce tím, že se zámořským departementům umožní dostatečný přístup na trh metropolitního území, protože celkový objem dodaný na trh Společenství se mezi lety 2002 (176 791 hl čistého alkoholu) a 2005 (155 559 hl čistého alkoholu) snížil o 12 %.Je tedy důležité umožnit zámořským departementům, aby si zachovaly své postavení na trhu metropolitního území, a to prostřednictvím zvýšení kvóty, jíž v současnosti podléhají. Zatímco množství rumu, který byl uvolněn ke spotřebě, vzrostlo ve Francii mezi lety 2000 a 2005 o 20 %, u rumu ze zámořských departementů bylo zaznamenáno zvýšení o 16 %, což znamená relativní pokles na trhu vzhledem k tomu, že se zároveň zvýšily výrobní náklady. Od roku 2005 je využívána celková výše kvóty. Snížení daně umožní částečně kompenzovat vysokou výrobní cenu a relativně vysoký obsah alkoholu rumu zámořských departementů a umožní mu tak, aby si zachoval své postavení na trhu v rámci velkoobchodních vztahů.Z těchto důvodů se navrhuje zvýšení stávající kvóty o 18 000 hl čistého alkoholu, aby se dosáhlo celkové výše 108 000 hl čistého alkoholu, což odpovídá extrapolaci na základě šestiletého období vývoje spotřeby zaznamenané v posledních letech na metropolitním území Francie.S ohledem na potřebu vytvořit pro hospodářské subjekty odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu prostředí právní jistoty a s ohledem na dobu amortizace vybavení a budov a s obavou o soulad s ostatními právními předpisy Společenství je třeba, aby byla tato výjimka zachována až do konce roku 2012.-  Obecné souvislostiRozhodnutí Rady ze dne 30. října 1995 oprávnilo Francii, aby v zámořských departementech použila na tradiční rum vyrobený na jejich území nižší sazby spotřební daně, než je plná sazba používaná na líh. Platnost tohoto opatření měla skončit ke dni 31. prosince 2002. Byla však prodlužena rozhodnutím Rady ze dne 18. února 2002 a výše kvóty byla stanovena na 90 000 hl čistého alkoholu. Toto rozhodnutí stanovilo, že nejpozději 30. června 2006 předloží Francie Komisi zprávu, která jí umožní ohodnotit, zda důvody, které opodstatnily udělení snížené sazby, stále přetrvávají. Dne 27. prosince 2005 předložila Francie střednědobou bilanci a požádala o dodatečnou kvótu na tradiční rum. Žádost francouzských orgánů byla přezkoumána s ohledem na požadavky čl. 299 odst. 2 Smlouvy ES.-  Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuNa základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy ES se ustanovení této smlouvy vztahují na francouzské zámořské departementy, Azory, Madeiru a Kanárské ostrovy. Avšak s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci francouzských zámořských departementů, Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj, přijímá Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem kvalifikovanou většinou konkrétní opatření zaměřená zejména na vytvoření podmínek pro uplatnění Smlouvy ES v těchto regionech, včetně společných politik.Rozhodnutí Rady 2002/166/ES ze dne 18. února 2002, které bylo přijato na základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy ES, opravňuje Francii, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na tradiční rum vyrobený ve francouzských zámořských departementech. Tato snížená sazba je omezena roční kvótou 90 000 hl čistého alkoholu. Vzhledem k daňové sazbě uplatňované na obdobné výrobky, které nepocházejí z francouzských zámořských departementů, může být snížená sazba nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, nesmí však poklesnout o více než 50 % pod základní vnitrostátní sazbu daně z alkoholu. Rozhodnutí Rady je použitelné do 31. prosince 2009, přičemž musí být nejpozději do června 2006 předložena střednědobá bilance. Cílem tohoto návrhu je nahradit uvedené rozhodnutí.-  Soulad s ostatními politikami a cíli UnieZvláštní opatření, která stanoví čl. 299 odst. 2 Smlouvy ES, musejí brát ohled na zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Společenství, která zahrnuje také vnitřní trh a společné politiky. Tento požadavek byl zohledněn zvláště pozorným přezkumem žádosti, kterou předložily francouzské orgány. Zatímco se tedy původní žádost francouzských orgánů týkala zvýšení kvóty o 30 000 hl čistého alkoholu, Komise se domnívá, že podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy ES je odůvodněno pouze množství 18 000 hl čistého alkoholu, protože toto množství odpovídá extrapolaci na šestileté období vývoje tradičních obchodních toků zaznamenaných v posledních letech na metropolitním území Francie.Služby Komise při rozboru návrhu rovněž ocenily pozitivní vliv ostatních stávajících opatření na odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu (revize společné organizace trhu v odvětví cukru z února 2006 částečně přispívá k udržitelnosti odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu v budoucnosti), a to zejména podpory stanovené v rámci nařízení Rady (ES) č. 247/2006 ze dne 30. ledna 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie, jakož i soulad uvedených textů s tímto návrhem.Výrobcům rumu z cukru a rumu vyráběného z melasy umožňují podpory, které přinesla společná organizace trhu v odvětví cukru, udržet nákupní cenu suroviny i navzdory poklesu ceny cukru, ale neznamenají snížení jejich výrobních nákladů.2) KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů-  Konzultace zúčastněných stranŽádost francouzských orgánů byla předložena na základě žádostí dotčených hospodářských odvětví.-  Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.-  Posouzení dopadůRumy vyrobené v zámořských departementech představují v současnosti zhruba 20 % rumů, které se obchodují na trhu Společenství.Stávající kvóta představuje méně než 8,68 % trhu Společenství a její navrhované zvýšení se vztahuje pouze na 1,5 % tohoto trhu, a to na období šesti let. Dané zvýšení znamená množství 18 000 hl čistého alkoholu, což odpovídá extrapolaci na šestileté období vývoje tradičních obchodních toků zaznamenaných mezi lety 1999 a 2005 na metropolitním území Francie.Vývoj uvolnění ke spotřeběUvolnění ke spotřebě „snížené sazby spotřební daně“ | Množství přesahující výši kvóty | Třetí země | Celkem |2005 | 90 000 | 35 500 | 5500 | 131 000 |2004 | 87 900 | 30 800 |2003 | 86 400 | 26 200 |2002 | 86 900 | 37 000 |2001 | 86 200 | 26 500 |2000 | 78 300 | 30 000 | 1000 | 109 300 |Odchylka 2000/2005 | 20 %, |Návrh | 18 000 hl čistého alkoholu |Opatření přispívá k regionálnímu rozvoji. Preferenční daňový režim je prospěšný pro různé subjekty odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu:– použije-li se na uvolnění ke spotřebě, umožní spotřebiteli z metropolitního území, aby měl přístup k tradičnímu rumu ze zámořských departementů za přijatelnou cenu;– umožní zajistit odbytiště a lepší využití produkce lihovarů;– v důsledku toho zajistí, aby bylo zachováno pěstování cukrové třtiny, aby se udržela pracovní místa s tímto spojená, a přispěje k územnímu plánování zámořských regionů.Francouzské orgány se domnívají, že zánik daňového zvýhodnění by způsobil ztrátu 50 % obchodních odbytišť (především na metropolitním území Francie) a 75 % lihovarů by tak muselo být uzavřeno. Další účinky by se promítly do rentability celého odvětví, pěstitelů a cukrovarů. Kromě toho, že uvedený režim přispívá k udržení zhruba 22 000 přímých pracovních míst, které souvisí s výrobou rumu, přispívá také k nepřímému využití produkce výrobků, jako je melasa nebo sláma, které se také získávají při zpracování cukrové třtiny a jsou používány jako zdroj energie, krmení pro dobytek nebo přírodní hnojiva. Preferenční daňový režim naopak umožnil zachování 11 lihovarů na Guadeloupu, 9 na Martiniku, 3 na Réunionu a jednoho lihovaru v Guayaně. V období let 2002–2005 ukončil veškerou svou činnost pouze jeden lihovar.Je třeba zdůraznit, že v období let 2000–2005 se dovozy rumů jiného původu na metropolitní území Francie zvýšily o více než 500 %. Zvláštní daňový režim tedy nezabraňuje tomu, aby na francouzský trh stále více pronikaly konkurenční rumy. Navíc je respektována celistvost vnitřního trhu: zvláštní daňový režim udělený zámořským departementům od roku 1995 neměl vliv na vývoj tržních podílů rumů jiných původů jak na vnitřním trhu (ve srovnání s rokem 1995 tržní podíly zámořských departementů na vnitřním trhu Evropské unie (kromě Francie) klesly o více než 50 %, zatímco tržní podíly dovozů ze států AKT a ze třetích zemí vzrostly o více než 20 %, a v roce 2005 tak představovaly zhruba 80 % obchodovaného objemu rumů), tak na francouzském trhu.V důsledku toho není navrhované zvýšení kvóty na snížené sazby spotřební daně na metropolitním území Francie takové povahy, že by mohlo narušit fungování vnitřního trhu nebo společnou daňovou politiku.3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU-  Shrnutí navrhovaných opatřeníNávrh opravňuje Francii, aby ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2012 uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na tradiční rum vyrobený v zámořských departementech do výše kvóty 108 000 hl čistého alkoholu.-  Právní základČlánek 299 odst. 2 Smlouvy.-  Zásada subsidiarityNávrh se týká oblasti, která spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.-  Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Tento návrh nepřesahuje rámec toho, co je nutné, aby mohli výrobci tradičního rumu čelit vysokým nákladům, které podstupují.Francouzské orgány rovněž poznamenávají, že snížená sazba spotřební daně na tradiční rum ze zámořských departementů nepodnítila velké mezinárodní výrobní značky k tomu, aby se usazovaly v zámořských departementech, zakládaly zde vlastní výrobu a měly tak prospěch z daňového zvýhodnění odvětví. Poslední mezinárodní společnost navíc opustila Martinik v roce 2004 a je nadále subjektem odvětví v zemích AKT.Soubor těchto údajů ukazuje proporcionalitu režimu podpory vůči zamýšlenému cíli, tedy zlepšení konkurenceschopnosti odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu, a ukazuje, že toto opatření neovlivnilo vývoj tržních podílů, které na vnitřním trhu zaujímají rumy jiných původů.-  Volba nástrojůČlánek 299 odst. 2 Smlouvy stanoví, že zvláštní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů jsou přijata prostřednictvím rozhodnutí Rady.4) ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.  2007/0131 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech, a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2002/166/ES ze dne 18. února 2002RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 299 odst. 2,s ohledem na návrh Komise[3],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Na základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy ES se ustanovení této smlouvy vztahují na francouzské zámořské departementy, Azory, Madeiru a Kanárské ostrovy. Avšak s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci francouzských zámořských departementů, Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj, přijímá Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem kvalifikovanou většinou konkrétní opatření zaměřená zejména na vytvoření podmínek pro uplatnění Smlouvy ES v těchto regionech, včetně společných politik. Rada rozhoduje o těchto opatřeních s ohledem na daňovou politiku. Rada přijme tato opatření s ohledem na zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Společenství, která také zahrnuje vnitřní trh a společné politiky.(2) Na základě tohoto ustanovení Smlouvy ES přijala Rada, co se týče francouzských zámořských departementů, rozhodnutí Rady 2002/166/ES ze dne 18. února 2002, kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na tradiční rum vyrobený ve francouzských zámořských departementech. Vzhledem k daňové sazbě uplatňované na obdobné výrobky, které nepocházejí z francouzských zámořských departementů, může být snížená sazba nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, nesmí však poklesnout o více než 50 % pod základní vnitrostátní sazbu daně z alkoholu. Rozhodnutí Rady je použitelné do 31. prosince 2009, přičemž musí být nejpozději do června 2006 předložena střednědobá bilance.(3) Dne 27. prosince 2005 předložily francouzské orgány střednědobou bilanci, ve které uvedly, že zachování daňové úpravy uplatňované na tradiční rum, s nímž se obchoduje na trhu metropolitního území, je nezbytné. Kromě toho vzhledem k vývoji trhu Společenství s rumem, který se vyvíjí především ve prospěch výrobků ze třetích zemí, a vzhledem k hospodářskému a sociálnímu významu odvětví a strukturální povaze výrobních podmínek, které oslabují produktivitu odvětví v zámořských departementech a ztěžují udržení jeho výroby na trhu Společenství, požádala Francie, aby byla tato daňová úprava použitelná na tradiční rum, s nímž se obchoduje na trhu metropolitního území, rozšířena, co se týče objemu i trvání.(4) Zachování odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu v zámořských departementech je nezbytné pro zajištění jejich hospodářské a sociální rovnováhy. Ve třech nejvíce dotčených departementech, tedy na Réunionu, Guadeloupu a Martiniku, totiž toto odvětví ročně dosahuje obratu ve výši zhruba 250 milionů EUR a zajišťuje zhruba 40 000 pracovních míst, z nichž 22 000 představuje přímá pracovní místa. Kromě toho je třeba zdůraznit pozitivní dopad, který má pěstování cukrové třtiny na životní prostředí v zámořských departementech. Společně s pěstováním banánů představuje toto odvětví jedinou významnou vývozní činnost v regionech, jejichž míra vývozů nepřekračuje 7 %. Aby nebyl ohrožen vývoj francouzských zámořských departementů, je tedy nezbytné, aby Francie zachovala odchylně od článku 90 Smlouvy sníženou sazbu spotřební daně na tradiční rum vyrobený v těchto departementech.(5) Revize společné organizace trhu v odvětví cukru z února 2006 částečně přispívá k udržitelnosti odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu v budoucnosti. Bylo tedy stanoveno, že se uplatní opatření na podporu odvětví v rámci systémů POSEI (nařízení Rady (ES) č. 247/2006 ze dne 30. ledna 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie), jak v rámci podpor Společenství, tak v rámci vnitrostátních podpor, a to ve prospěch zlepšení konkurenceschopnosti odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu zámořských departementů. Tato opatření však stále ještě neumožní kompenzovat postupné odstraňování celních bariér a neumožní zachovat tržní podíly zámořských departementů v oblasti rumu.(6) Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary zámořských departementů pokračovat ve svých činnostech, pouze pokud mají dostatečný přístup na trh metropolitního území Francie, který představuje hlavní odbytiště jejich výroby rumu (více než 50 % z celkového množství).(7) To, že není tradiční run na trhu Společenství konkurenceschopný, což je způsobeno především vysokými prodejními cenami, je výsledkem situace výrobních cen, která se od roku 2001 ještě více zhoršila. Jak výrobní náklady, tak i náklady na pracovní sílu od té doby v zámořských departementech velice vzrostly. Rumy ze zámořských departementů musejí navíc dodržovat právní normy Společenství, což vyžaduje vysoké neproduktivní investice. Investice provedené v zámořských departementech od roku 2001 překročily 45,5 milionů EUR, přičemž samotné investice na ochranu životního prostředí představovaly 47 % ze všech těchto investic. Ačkoli je část těchto investic podporována prostřednictvím strukturálních fondů, podpora se již netýká vyplývajících provozních nákladů, které zatíží výrobní cenu rumu podle jednotlivých lihovarů zhruba o 10 až 15 %.(8) Souhrn těchto nákladů, které se od roku 2001 velmi zvýšily, přivádí podniky v zámořských departementech do složité finanční situace. Jediným řešením, jak zajistit udržitelnost odvětví v budoucnosti, je umořit tyto náklady pomocí většího objemu produkce.(9) Od roku 2002 se celkový objem dodaný na trh Společenství se snížil o 12 %, což znamená, že klesl z 176 791 hl čistého alkoholu na 155 559 hl čistého alkoholu. Odvětví rumu mohlo tedy být v zámořských departementech udrženo pouze díky metropolitnímu trhu, na němž je rum ze zámořských departementů předmětem zvláštního daňového režimu a který umožňuje, aby byla jeho vysoká výrobní cena částečně kompenzována. Vzhledem k tomu, že by se měla podpořit konkurenceschopnost tradičního rumu ze zámořských departementů na trhu francouzského metropolitního území za účelem zachování činnosti odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu těchto departementů, je třeba přehodnotit množství tradičního rumu ze zámořských departementů, jež může využívat snížené sazby spotřební daně, jakmile je uvolněno ke spotřebě na tomto trhu.(10) Daňové zvýhodnění, které povoluje toto rozhodnutí, nepřekračuje rámec toho, co je nutné, aby mohli výrobci tradičního rumu čelit vysokým nákladům, které podstupují.(11) Aby se zajistilo, že toto rozhodnutí nenaruší celistvost vnitřního trhu, nesmí množství rumu ze zámořských departementů, jež může využívat tohoto opatření, převyšovat obchodní toky zaznamenané v posledních letech podle původu zásobování trhu, jak tomu bylo dříve.(12) S ohledem na potřebu vytvořit pro hospodářské subjekty odvětví cukrové třtiny–cukru–rumu prostředí právní jistoty a s ohledem na dobu amortizace vybavení a budov a s obavou o soulad s ostatními právními předpisy Společenství je třeba, aby byla tato výjimka zachována až do konce roku 2012.(13) Tuto lhůtu je však třeba podmínit sestavením zprávy v polovině období, která Komisi umožní ohodnotit, zda důvody, které opodstatňují udělení daňové výjimky, stále přetrvávají a v případě potřeby jí umožní přešetřit, zda není nezbytné přehodnotit dotčenou lhůtu a množství s ohledem za vývoj trhu Společenství v odvětví rumu.(14) Je třeba, aby bylo nahrazeno rozhodnutí Rady 2002/166/ES.(15) Toto rozhodnutí nemá vliv na případné použití článků 87 a 88 Smlouvy,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ :Článek 1Odchylně od článku 90 Smlouvy se Francie opravňuje, aby na svém metropolitním území uplatňovala sazbu spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v jejích zámořských departementech, která bude nižší než plná sazba uplatňovaná na alkohol, již stanovuje směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů.Článek 2Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum, jak je vymezen v čl. 1 odst. 4 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 ze dne 29. května 1989, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu lihovin, vyrobený v zámořských departementech z cukrové třtiny, která byla sklizena na místě výroby, jehož obsah jiných těkavých složek než ethanolu a methanolu je roven nebo přesahuje 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a jehož skutečný obsah alkoholu činí nejméně 40 % objemových.Článek 31. Snížená sazba spotřební daně, která se použije na výrobky uvedené v článku 2, je omezena roční kvótou ve výši 108 000 hl čistého alkoholu.2. Snížená sazba může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, nesmí však poklesnout o více než 50 % pod základní vnitrostátní sazbu daně z alkoholu.Článek 4Nejpozději dne 30. června 2006 předloží Francie Komisi zprávu, která jí umožní ohodnotit, zda důvody, které opodstatnily udělení snížené sazby, stále přetrvávají, a v případě potřeby jí umožní přizpůsobit kvótu s ohledem za vývoj trhu.Článek 5Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2007 a jeho použitelnost skončí dnem 31. prosince 2012.Článek 61. Rozhodnutí 2002/166/ES ze dne 18. února 2002 se zrušuje.2. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.Článek 7Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda [1] Například výrobní náklady nápoje cachaça jsou pro zámořské departementy stejně vysoké jako samotné náklady na dodržení norem, které se týkají životního prostředí.[2] Je třeba poznamenat, že podpory na modernizaci spolufinanované ze zdrojů Evropské unie nemohou hradit opatření, jejichž účelem je zvyšování kapacity.[3] Úř. věst. C , , s. .[4] Úř. věst. C , , s. .


Důležité právní upozornění

|

52007PC0290

Návrh rozhodnutí Rady o nezařazení methomylu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku  /* KOM/2007/0290 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 8.6.2007KOM(2007) 290 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení methomylu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřiložená předloha návrhu rozhodnutí Rady se týká nezařazení methomylu jako účinné látky do pozitivního seznamu (příloha I) směrnice Rady 91/414/EHS a stažení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku. Návrh na nezařazení je založen na množství problematických otázek zjištěných během hodnocení této účinné látky.Směrnice Rady 91/414/EHS vytváří harmonizovaný rámec pro povolování přípravků na ochranu rostlin a jejich uvádění na trh. Účinné látky, které se mají používat jako přípravky na ochranu rostlin, se hodnotí a povolují na úrovni Společenství a jsou uvedeny v seznamu v příloze I uvedené směrnice. Jednotlivé přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky jsou hodnoceny a povolovány podle harmonizovaných pravidel členskými státy.Údaje předložené daným průmyslovým odvětvím byly nejprve vyhodnoceny členským státem zpravodajem, v tomto případě Spojeným královstvím, které předložilo návrh hodnotící zprávy. Evropský úřad pro bezpečnost potravin zajistil další posouzení původního hodnocení v ostatních členských státech a dodal Komisi dne 23. června 2006 závěry posouzení rizika methomylu.V průběhu hodnocení uvedené účinné látky byla zjištěna řada problematických otázek. Ty se týkají především toho, že na základě dostupných informací přesahuje expozice uživatele přijatelnou úroveň expozice uživatele (AOEL) a že se neprokázalo, že je expozice pracovníků a okolních osob přijatelná. Navíc s ohledem na ekotoxikologii existují obavy kvůli vysokému riziku pro ptáky, savce, vodní organismy, včely a necílové členovce.Předloha rozhodnutí o nezařazení byla předložena dne 16. března 2007 Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, kde:-  18 členských států hlasovalo ve prospěch předlohy (199 hlasů)-  7 členských států hlasovalo proti předloze (107 hlasů)-  2 členské státy se zdržely hlasování (39 hlasů).Výbor nezaujal žádné stanovisko. Proto podle článku 19 směrnice 91/414/EHS a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES musí Komise předložit Radě návrh týkající se opatření, jež se mají přijmout, přičemž Rada má k dispozici tříměsíční lhůtu na to, aby kvalifikovanou většinou rozhodnutí přijala.Předloha rozhodnutí nepodléhá právu Evropského parlamentu provádět kontrolu (článek 8 rozhodnutí Rady 1999/468/ES).NávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení methomylu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh[1], a zejména na čl. 8 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) V čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS se stanoví, že členský stát může během období 12 let od oznámení uvedené směrnice povolit uvést na trh přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky neuvedené v příloze I zmíněné směrnice, které jsou již na trhu dva roky ode dne oznámení směrnice, zatímco jsou tyto látky postupně přezkoumávány v rámci pracovního programu.(2) Nařízení Komise (ES) č. 451/2000[2] a (ES) č. 703/2001[3] stanoví prováděcí pravidla pro druhou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a stanoví seznam účinných látek, které mají být posouzeny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje methomyl.(3) Účinky methomylu na lidské zdraví a životní prostředí byly zhodnoceny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 451/2000 a (ES) č. 703/2001 pro rozsah použití navrhovaných oznamovatelem. Tato nařízení navíc určují členské státy zpravodaje, které musejí předložit příslušné hodnotící zprávy a doporučení Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 451/2000. Pro methomyl bylo členským státem zpravodajem Spojené království a veškeré příslušné informace byly předloženy dne 3. května 2004.(4) Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a EFSA a byla předložena Komisi dne 23. června 2006 v podobě závěru EFSA týkajícího se přezkoumání účinné látky methomyl z hlediska posouzení rizika pesticidů[4]. Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.(5) V průběhu hodnocení uvedené účinné látky byla zjištěna řada problematických otázek. Ty se týkají především toho, že na základě dostupných informací přesahuje expozice uživatele přijatelnou úroveň expozice uživatele (AOEL) a že se neprokázalo, že je expozice pracovníků a okolních osob přijatelná. Navíc s ohledem na ekotoxikologii existují obavy kvůli vysokému riziku pro ptáky, savce, vodní organismy, včely a necílové členovce.(6) Komise vyzvala oznamovatele, aby předložil připomínky k výsledkům přezkoumání a uvedl, zda má či nemá v úmyslu látku dále podporovat. Oznamovatel předložil své připomínky a ty byly důkladně prozkoumány. Navzdory předneseným argumentům se však pro uvedené problémy nenalezlo řešení a hodnocení provedená na základě informací, které byly předloženy a vyhodnoceny na setkání odborníků EFSA, neprokázala, že by přípravky na ochranu rostlin obsahující methomyl mohly za navržených podmínek použití obecně vyhovovat požadavkům stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS.(7) Methomyl by proto neměl být zařazen do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(8) Měla by být přijata opatření, která zajistí, aby udělená povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících methomyl byla ve stanovené lhůtě odejmuta a nebyla obnovena a aby pro takové přípravky nebyla udělena žádná nová povolení.(9) Lhůta poskytnutá členskými státy pro likvidaci, uskladnění, uvedení na trh a použití stávajících zásob přípravků na ochranu rostlin obsahujících methomyl by neměla přesáhnout dvanáct měsíců, aby směly být stávající zásoby použity během jednoho dalšího vegetačního období, což zajistí, že přípravky na ochranu rostlin obsahujících methomyl budou pro zemědělce dostupné ještě 18 měsíců po přijetí tohoto rozhodnutí.(10) Tímto rozhodnutím není dotčeno předložení žádosti pro methomyl v souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS s ohledem na případné zařazení do přílohy I.(11) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Methomyl se nezařazuje jako účinná látka do přílohy I směrnice 91/414/EHS.Článek 2Členské státy zajistí, aby:a) byla povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících methomyl do [… VLOŽTE DATUM 6 MĚSÍCŮ OD DATA PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ] odejmuta;b) nebyla ode dne zveřejnění tohoto rozhodnutí udělována ani obnovována žádná povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících methomyl.Článek 3Lhůta poskytnutá členskými státy v souladu s čl. 4 odst. 6 směrnice 91/414/EHS musí být co možná nejkratší a skončí nejpozději [… VLOŽTE DATUM 18 MĚSÍCŮ OD PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ].Článek 4Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/…/ES (Úř. věst. L …, … 2007, s. …).[2] Úř. věst. L 55, 29.2.2000, s. 25. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1044/2003 (Úř. věst. L 151, 19.6.2003, s. 32).[3] Úř. věst. L 98, 7.4.2001, s. 6.[4] EFSA Scientific Report (2006) 83, 1-73, Conclusion regarding the peer review of pesticide risk assessment of methomyl.


title: Návrh rozhodnutí Rady v souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Maltou ke dni 1. ledna 2008

text:
Důležité právní upozornění

|

52007PC0259

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 16.5.2007KOM(2007) 259 v konečném znění2007/0092 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Maltou ke dni 1. ledna 2008(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVADne 3. května 1998 se Rada usnesla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999. Dánsko a Spojené království využily svých tzv. neúčastnických doložek, a Rada je proto neposuzovala. Řecko a Švédsko Rada posuzovala jako členské státy, na které se vztahuje výjimka. Dne 19. června 2000 se Rada usnesla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí eura ke dni 1. ledna 2001. Země, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 (Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko) se staly členskými státy, na které se vztahuje výjimka, v souladu s článkem 4 příslušného aktu o přistoupení. Dne 11. července 2006 se Rada usnesla, že Slovinsko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí eura ke dni 1. ledna 2007. Bulharsko a Rumunsko, které přistoupily k Evropské unii dne 1. ledna 2007, se staly členskými státy, na které se vztahuje výjimka v souladu s článkem 5 příslušného aktu o přistoupení.Ustanovení čl. 122 odst. 2 stanoví postupy pro zrušení výjimek. Tyto postupy mají být prováděny alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka. Komise a Evropská centrální banka musejí podle těchto postupů podávat Radě v souladu s čl. 121 odst. 1 zprávy o pokroku dosaženém členskými státy, na které se vztahuje výjimka, při plnění jejich závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie. Komise na základě své vlastní zprávy a zprávy ECB může Radě předložit návrh na rozhodnutí Rady o zrušení výjimky členských států, které splňují nezbytné podmínky.V roce 2006 Komise a ECB posoudily všechny státy, na které se vztahuje výjimka. Dne 27. února 2007 podala Malta žádost o nové posouzení konvergence s cílem zavést euro ke dni 1. ledna 2008 v případě, že by se výjimka měla zrušit. Komise a ECB v reakci na tuto žádost připravily konvergenční zprávy pro Maltu.Kolegium schválilo konvergenční zprávu Komise o Maltě z roku 2007 dne 16. května 2007. Evropská centrální banka schválila svou zprávu téhož dne. Zprávy zahrnují zkoumání slučitelnosti mezi vnitrostátními právními předpisy Malty, včetně statutu její národní centrální banky, a články 108 a 109 Smlouvy a statuty ESCB a ECB. Zprávy rovněž posuzují dosažení vysokého stupně udržitelné konvergence, a to na základě splnění konvergenčních kritérií, a zohledňují několik dalších faktorů uvedených v čl. 121 odst. 1 posledním pododstavci.Komise ve své konvergenční zprávě dospěla k závěru, že Malta dosáhla vysokého stupně udržitelné konvergence.Komise na základě své zprávy a zprávy ECB přijala připojený návrh na rozhodnutí Rady o zrušení výjimky Malty s účinkem ode dne 1. ledna 2008.2007/0092 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYv souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Maltou ke dni 1. ledna 2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 122 odst. 2 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na zprávu Komise[1],s ohledem na zprávu Evropské centrální banky[2] ,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na projednání v Radě zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 1. ledna 1999 byla zahájena třetí etapa hospodářské a měnové unie (HMU). Rada, která zasedala v Bruselu dne 3. května 1998 na úrovni hlav států nebo předsedů vlád, se usnesla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999[3].(2) Rada se dne 19. června 2000 usnesla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2001[4]. Rada se dne 11. července 2006 usnesla, že Slovinsko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2007[5].(3) Spojené království v souladu s odstavcem 1 Protokolu o určitých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska připojeného ke Smlouvě oznámilo Radě, že dne 1. ledna 1999 nemá v úmyslu vstoupit do třetí etapy HMU. Toto oznámení nebylo změněno. Dánsko v souladu s odstavcem 1 Protokolu o určitých ustanoveních týkajících se Dánska připojeného ke Smlouvě a v souladu s rozhodnutím, které učinily hlavy států nebo předsedové vlád v Edinburghu v prosinci 1992, oznámilo Radě, že se nezúčastní třetí etapy HMU. Dánsko nepožádalo o zahájení postupu podle čl. 122 odst. 2 Smlouvy.(4) Švédsko má na základě rozhodnutí 1998/317/ES výjimku, jak je definováno v článku 122 Smlouvy. Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko a Slovensko mají v souladu s článkem 4 aktu o přistoupení[6] výjimku, jak je definováno v článku 122 Smlouvy. Bulharsko a Rumunsko mají v souladu s článkem 5 aktu o přistoupení[7] výjimku, jak je definováno v článku 122 Smlouvy.(5) Evropská centrální banka (ECB) byla založena dne 1. července 1998. Evropský měnový systém byl nahrazen mechanismem směnných kurzů, jehož vytvoření bylo dohodnuto usnesením Evropské rady ze dne 16. června 1997 o zřízení mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie[8]. Postupy pro mechanismus směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (ERM II) byly stanoveny v Dohodě ze dne 1. září 1998 mezi ECB a národními centrálními bankami členských států mimo eurozónu, kterou byly stanoveny provozní postupy pro mechanismus směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie[9].(6) V čl. 122 odst. 2 Smlouvy jsou stanoveny postupy pro zrušení výjimky dotčených členských států. Podle uvedeného článku Komise a ECB podávají Radě alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka, zprávu v souladu s postupem podle čl. 121 odst. 1 Smlouvy. Malta dne 27. února 2007 předložila oficiální žádost o posouzení konvergence.(7) Vnitrostátní právní předpisy v členských státech včetně statutu národních centrálních bank se podle potřeby přizpůsobí tak, aby byla zajištěna slučitelnost s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB. Zprávy Komise a ECB poskytují podrobné posouzení slučitelnosti právních předpisů Malty s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB.(8) Podle článku 1 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem cenové stability, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 první odrážce této smlouvy rozumí, že členský stát vykazuje udržitelnou cenovou stabilitu a průměrnou míru inflace měřenou v průběhu jednoho roku před šetřením, která nepřekračuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše tří členských států, které v oblasti cenové stability dosáhly nejlepších výsledků. Pro účely kritéria cenové stability se inflace změří pomocí harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HISC), který je definován v nařízení Rady (ES) č. 2494/95[10]. K posouzení kritéria cenové stability byla změřena inflace členského státu pomocí procentuální změny aritmetického průměru indexu za 12 měsíců ve srovnání s předchozím průměrem za 12 měsíců. V jednoletém období, které skončilo v březnu 2007, byly třemi členskými státy, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, Finsko, Polsko a Švédsko s mírami inflace 1,3 procenta, 1,5 procenta a 1,6 procenta v tomto pořadí. Ve zprávách Komise a ECB se hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr míry inflace třech členských států, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, plus 1,5 procentního bodu. Na tomto základě referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2007, činila 3,0 procenta.(9) Podle článku 2 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem stavu veřejného rozpočtu, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 druhé odrážce Smlouvy, rozumí, že v době šetření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 104 odst. 6 Smlouvy o existenci nadměrného schodku.(10) Podle článku 3 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 třetí odrážce této smlouvy, rozumí, že členský stát po dobu alespoň dvou let před šetřením dodržoval normální fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů (ERM) Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům. Zejména pak nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny vůči měně kteréhokoli jiného členského státu. Počínaje 1. lednem 1999 ERM II poskytuje rámec pro posuzování plnění kritéria směnného kurzu. Komise a ECB při posuzování plnění tohoto kritéria ve svých zprávách zkoumaly dvouleté období, které skončilo v březnu 2007.(11) Podle článku 4 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, se kritériem konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 121 odst. 1 čtvrté odrážce této smlouvy, rozumí, že v průběhu jednoho roku před šetřením průměrná dlouhodobá nominální úroková sazba členského státu nepřekračovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýše tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků. Pro účely kritérií konvergence úrokových sazeb byly použity srovnatelné úrokové sazby nebo desetileté státní dluhopisy. K posouzení plnění kritéria úrokových sazeb se ve zprávách Komise a ECB hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr dlouhodobých nominálních úrokových sazeb tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků, plus dva procentní body. Na tomto základě referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2007, činila 6,4 procenta.(12) Podle článku 5 Protokolu o konvergenčních kritériích, na který se odkazuje v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství, poskytne Komise údaje použité při současném posouzení plnění konvergenčních kritérií. Údaje pro přípravu tohoto návrhu poskytla Komise. Rozpočtové údaje Komise poskytla poté, co členské státy do 1. dubna 2007 podaly zprávu v souladu s nařízením Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství[11].(13) Na základě zpráv předložených Komisí a ECB o pokroku, který učinila Malta při plnění svých závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie, Komise dospěla k závěru, že:Vnitrostátní právní předpisy na Maltě, včetně statutu její národní centrální banky, jsou slučitelné s články 108 a 109 Smlouvy a se statutem ESCB.Pokud jde o to, jak Malta plní konvergenční kritéria uvedená ve čtyřech odrážkách čl. 121 odst. 1 Smlouvy:-  průměrná inflace na Maltě v roce, který skončil v březnu 2007, činila 2,2 procenta, což je méně než referenční hodnota, a i v následujících měsících pravděpodobně zůstane pod referenční hodnotou;-  rozpočtový schodek na Maltě dosáhl důvěryhodného a udržitelného snížení až pod 3 % HDP a poměr zadlužení k HDP se snižuje směrem k referenční hodnotě ve výši 60 %; Komise proto Radě doporučuje, aby zrušila rozhodnutí o existenci nadměrného schodku na Maltě.-  Malta je členem ERM II ode dne 2. května 2005; ve dvouletém období, které skončilo 26. dubna 2007, maltská lira (MTL) nebyla vystavena silným tlakům a Malta ze svého vlastního podnětu nedevalvovala dvoustranný střední kurz MTL vůči euru;-  v roce, který skončil v březnu 2007, činila dlouhodobá úroková míra na Maltě v průměru 4,3 procenta, což je pod referenční hodnotou.Malta na základě těchto kritérií dosáhla vysokého stupně udržitelné konvergence a, pokud Rada zruší rozhodnutí o postupu při nadměrném schodku, splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura,.(14) Rada jednající na základě doporučení Komise dne 5. června 2007 zrušila rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku[12].(15) Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise rozhodne, které členské státy, na které se vztahuje výjimka, splňují podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny, a zruší výjimky dotčených členských států,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Malta splňuje podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny. Výjimka ve prospěch Malty uvedená v článku 4 aktu o přistoupení se ruší s účinkem ode dne 1. ledna 2008.Článek 2Toto rozhodnutí je určeno členským státům.Článek 3Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie .V […] dne […].Za Radupředseda / předsedkyně[pic][pic][pic] [1] Zpráva přijatá dne 16. května 2007 –[KOM(2007) 259].[2] Zpráva přijatá dne 16. května 2007.[3] Rozhodnutí Rady 1998/317/ES ze dne 3. května 1998 (Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 30).[4] Rozhodnutí Rady 2000/427/ES ze dne 19. června 2000 (Úř. věst. L 167 ze dne 7.7.2000, s. 19).[5] Rozhodnutí Rady 2006/495/ES ze dne 11. července 2006 (Úř. věst. L 195 ze dne 15.7.2006, s. 25).[6] Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.[7] Úř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 203.[8] Úř. věst. C 236, 2.8.1997, s. 5.[9] Úř. věst. C 345, 13.11.1998, s. 6 ve znění dohody ze dne 14. září 2000 (Úř. věst. C 362, 16.12.2000, s. 11).[10] Nařízení Rady (ES) č. 2494/95 ze dne 23. října 1995 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen (Úř. věst. L 257, 27.10.1995, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).[11] Úř. věst. L 332, 31.12.1993, s. 7. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2103/2005 (Úř. věst. L 337, 22.12.2005, s. 1).[12] Úř. věst. L , , s. .