               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.4.2018
            COM(2018) 247 final
            2018/0116(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se členské státy v zájmu Evropské unie opravňují k tomu, aby se staly smluvní stranou Úmluvy Rady Evropy o komplexním přístupu k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb při fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích (CETS č. 218)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.PŘEDMĚT NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí, kterým se členské státy v zájmu Evropské unie opravňují k podpisu a ratifikaci Úmluvy Rady Evropy o komplexním přístupu k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb při fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích (dále jen „CETS č. 218“ nebo „úmluva“).

               2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1.Souvislosti

                  Dne 29. května 1985 bylo během násilných střetů mezi fotbalovými fanoušky při finále Poháru mistrů na stadionu Heysel v Bruselu zabito 39 lidí a stovky jich byly zraněny. V důsledku této katastrofy Rada Evropy vypracovala Evropskou úmluvu o diváckém násilí a neslušném chování při sportovních událostech a zvláště při fotbalových zápasech (dále jen „CETS č. 120“ nebo „úmluva č. 120“). Úmluva č. 120 byla zaměřena na prevenci případů násilí a nevhodného chování na stadionech či v jejich blízkosti, na zabraňování těmto případům a na reakce na ně. Úmluva č. 120 vstoupila v platnost dne 1. listopadu 1985 a podepsalo ji 41 smluvních stran, včetně většiny členských států Evropské unie.

                  V prosinci 2013 Výbor ministrů Rady Evropy na základě studie o přínosu a nutnosti aktualizace úmluvy č. 120 usoudil, že úmluva je již zastaralá: ukázalo se, že její obsah – zejména hlavní důraz na bezpečnostní opatření – neodpovídá zkušenostem a osvědčeným postupům a neshoduje se s novějšími doporučeními stálého výboru úmluvy. Výbor ministrů proto stálému výboru nařídil, aby úmluvu č. 120 zrevidoval. Stálý výbor se namísto revize úmluvy rozhodl, že vypracuje nové znění. Výsledkem je úmluva CETS č. 218.

               2.2.Úmluva

                  Cílem úmluvy CETS č. 218 je zajistit bezpečné a přívětivé prostředí na fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích (článek 2). Úmluva rozlišuje „ochranná opatření“, „bezpečnostní opatření“ a „služby“ (článek 3).

                  Úmluva po smluvních stranách požaduje, aby přijaly „komplexní, interinstitucionální a vyvážený přístup s cílem zajistit ochranu, bezpečnost a poskytování služeb“ (čl. 2 písm. a)), tedy přístup založený na myšlence, že „se ochrana, bezpečnost a poskytování služeb při fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích neustále prolínají, ovlivňují se, je třeba dbát na jejich vyváženost, není možné je přijímat a provádět izolovaně“ (čl. 3 písm. f)).

                  Úmluva po smluvních stranách požaduje, aby zajistily vypracování koordinačních ujednání za účelem vytvoření a realizace komplexního multiinstitucionálního přístupu k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb na celostátní a místní úrovni (článek 4). Po smluvních stranách se požaduje, aby přijaly různá opatření za účelem zajištění ochrany, bezpečnosti a poskytování služeb na sportovních stadionech (článek 5); například musejí zajistit, aby byly provozní řády základem pro efektivní spolupráci s policií, složkami záchranného systému a partnerskými subjekty; a aby stanovily také strategie a postupy týkající se záležitostí, jako jsou rasistické projevy nebo jiné diskriminační chování (čl. 5 odst. 5). Po smluvních stranách se dále požaduje, aby podpořily všechny příslušné subjekty a zúčastněné strany ke spolupráci na vytvoření bezpečného a příjemného prostředí na veřejných místech u stadionů (článek 6). Smluvní strany musejí zajistit, aby příslušné subjekty vytvořily plány pro případ nepředvídatelných a krizových situací (článek 7), a musejí vybídnout všechny subjekty k proaktivnímu zapojení fanoušků a místních společenství (článek 8).

                  Pokud jde o policejní dohled, článek 9 úmluvy po smluvních stranách požaduje, aby zajistily, „aby byly definovány policejní strategie, které budou pravidelně vyhodnocovány a revidovány“, které budou zohledňovat příklady dobré praxe a budou v souladu s komplexním přístupem k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb; smluvní strany rovněž musí zajistit, aby policie spolupracovala s příslušnými zúčastněnými stranami.

                  Pokud jde o předcházení s postihování nevhodného chování, článek 10 úmluvy po smluvních stranách požaduje, aby přijaly „všechna možná opatření“ ke snížení rizika násilných incidentů a rušení veřejného pořádku a aby v souladu s vnitrostátním i mezinárodním právem zajistily implementaci „účinných opatření odpovídajících charakteru a místu rizika omezujících přístup některých osob na sportovní akci “ s cílem znemožnit takové incidenty a předcházet jim. Po smluvních stranách se rovněž požaduje, aby spolupracovaly tak, „aby bylo zajištěno, že osoby, které se dopustily trestného činu v zahraničí, budou odpovídajícím způsobem potrestány“ (čl. 10 odst. 3), a aby zvážily „ve vhodných případech udělení pravomoci soudním nebo správním orgánům příslušným ukládat sankce osobám, které se dopustily násilí souvisejícího s fotbalem a/nebo rušení veřejného pořádku, nebo k takovým incidentům přispívaly, uvalit na takové osoby omezení týkající se cestování na fotbalové zápasy konající se v jiném státě“ (čl. 10 odst. 4).

                  Článek 11 úmluvy je nazvaný „mezinárodní spolupráce“. Ukládá smluvním stranám, aby zřídily národní fotbalové informační středisko (NFIP), které bude jednat jako stanovený výhradní prostředník pro výměnu všech informací a poznatků týkajících se fotbalových zápasů mezinárodního rozměru a pro řešení dalších otázek mezinárodní policejní spolupráce (čl. 11 odst. 2 až 4). Znění čl. 11 odst. 2 až 4 bylo inspirováno rozhodnutím Rady 2002/348/SVV ze dne 25. dubna 2002 o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru a využívá terminologii tohoto rozhodnutí.

                  Závěrečná ustanovení úmluvy se zabývají podpisem (článek 16), vstupem v platnost (článek 17), přistoupením nečlenských států Rady Evropy (článek 18), účinky úmluvy ve vztahu k úmluvě č. 120 (článek 19), územní působností (článek 20), výpovědí (článek 21) a oznámením (článek 22). Tato ujednání vycházejí především z modelových závěrečných ujednání pro úmluvy a dohody sjednaných v rámci Rady Evropy v únoru 1980 a ze závěrečných ujednání úmluvy č. 120.

               2.3.Stávající právo a politika Unie v této oblasti

                  EU přijala řadu opatření týkajících se policejní spolupráce a výměny policejních informací. Pokud jde konkrétně o policejní spolupráci a o výměnu policejních informací ohledně problematiky ochrany a bezpečnosti na fotbalových zápasech, EU přijala rozhodnutí Rady 2002/348/SVV ze dne 25. dubna 2002 o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru
                     1
                  . Rozhodnutí Rady 2002/348/SVV vycházelo z čl. 30 odst. 1 písm. a) Smlouvy o Evropské unii, nyní čl. 87 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), jakož i z čl. 34 odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské unii (SEU), který byl zrušen.

                  Rozhodnutí Rady 2002/348/SVV vyžaduje od každého členského státu, aby zřídil nebo určil „národní fotbalové informační středisko policejní povahy“, které bude fungovat jako „přímé ústřední kontaktní místo pro výměnu důležitých informací a pro usnadnění mezinárodní policejní spolupráce v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru“ (článek 1). Rozhodnutí Rady vymezuje úkoly národních fotbalových informačních středisek (článek 2), policejní informace, které si tato střediska mezi sebou mají vyměňovat (článek 3), a postup při komunikace mezi středisky NFIP (článek 4). Rozhodnutí Rady 2007/412/SVV ze dne 12. června 2007, kterým se mění rozhodnutí 2002/348/SVV o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru
                     2
                  , bylo doplněno o ustanovení týkající se pravidelných národních hodnocení výtržností v souvislosti s fotbalem (čl. 2 odst. 6) a o formuláře pro výměnu informací (čl. 3 odst. 4).

                  Na rozhodnutí Rady 2002/348/SVV se odkazuje v usnesení Rady ze dne 17. listopadu 2003 o zákazu vstupu na místa konání fotbalových zápasů mezinárodního rozměru a jeho využívání členskými státy
                     3
                   a ve fotbalové příručce EU
                     4
                  . Tato příručka, jež byla poprvé přijata v červnu 1999 a naposled aktualizována v listopadu 2016, obsahuje podrobná doporučení pro mezinárodní policejní spolupráci a opatření k předcházení násilí a výtržností a boji proti nim v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru, včetně pokynů ohledně výměny policejních informací a ohledně úlohy a úkolů národních fotbalových informačních středisek.

               2.4.Důvody návrhu

                  Přestože úmluva obsahuje ustanovení v oblasti policejní spolupráce (článek 87 SFEU), obecněji odpovídá rovněž politickým cílům EU souvisejícím se sportovní problematikou (článek 165 SFEU). V souladu s čl. 165 odst. 3 SFEU musí EU a členské státy prohloubit spolupráci s třetími zeměmi a příslušnými mezinárodními organizacemi v oblasti vzdělávání a sportu, zejména s Radou Evropy. Pobídková opatření EU, včetně podpory projektů v rámci kapitoly programu Erasmus+ věnované sportu, osvětové kampaně pro fanoušky a sportovní sankce nestačí k řešení problémů spojených s násilnými činy a diskriminací, k nimž dochází v souvislosti se sportovními soutěžemi. Vzhledem k tomu, že se jedná o otázku veřejného pořádku, vnitrostátní veřejné orgány doplnily tyto iniciativy o preventivní opatření a cílená donucovací opatření. Jde o složitý úkol kvůli mezinárodnímu charakteru některých zápasů a rozdílů mezi příslušnými ustanoveními a postupy spojenými se zachováním pořádku, ochrany a bezpečnosti v různých členských státech EU. V boji proti násilí a diskriminaci všeho druhu je nezbytná větší spolupráce mezi různými zúčastněnými subjekty. Opatření v oblasti prosazování práva musí být lépe zkoordinována a EU může tento proces usnadnit, zejména prostřednictvím podpory Úmluvy Rady Evropy.

                  Samotná EU se nemůže stát smluvní stranou úmluvy. Důvodem je to, že úmluva se vztahuje výhradně na „státy“ nebo „smluvní státy“ a neobsahuje žádné ustanovení, které by Evropské unii či jiným organizacím regionální integrace umožňovalo stát se její smluvní stranou.

                  EU nicméně přijala obecná i zvláštní opatření týkající se spolupráce a výměny policejních informací, jež se vztahují na předmět ochrany a bezpečnosti při fotbalových zápasech mezinárodního rozměru, jakož i podrobná, nedávno aktualizovaná doporučení, jak tato opatření uplatňovat.

                  Závazky přijaté v článku 11 úmluvy ohledně národních fotbalových informačních středisek (NFIP) navíc mohou ovlivnit společná pravidla ve smyslu čl. 3 odst. 2 SFEU. Důvodem je to, že povinnost zřídit či určit NFIP je již obsažena v rozhodnutí Rady 2002/348/SVV, které vymezuje úkoly středisek NFIP a stanovuje pravidla pro spolupráci mezi těmito středisky, zejména s ohledem na výměnu policejních informací. Závazky obsažené v čl. 11 odst. 2 až 4 úmluvy č. 218 se téměř úplně shodují se závazky obsaženými v rozhodnutí Rady 2002/348/SVV. Podle důvodové zprávy k Úmluvě č. 218 totiž „národní fotbalová informační střediska byla vytvořena na základě práva Evropské unie“ a znění čl. 11 odst. 2 až 4 bylo inspirováno rozhodnutím Rady 2002/348/SVV a využívá terminologii tohoto rozhodnutí.

                  Tyto okolnosti ukazují, že je třeba, aby členské státy jednaly v rámci orgánů EU, až budou přijímat mezinárodní závazky v oblasti spolupráce a výměny policejních informací mezi členskými státy, zejména pokud jde o ochranu a bezpečnost při fotbalových zápasech mezinárodního rozměru.

                  Ačkoli ustanovení čl. 11 odst. 2 až 4 úmluvy byla vypracována na základě rozhodnutí Rady 2002/348/SVV přesně tak, aby zabránila konfliktu s právem EU, nic to nemění na skutečnosti, že rozhodnutí Rady 2002/348/SVV stanovuje systém spolupráce a výměny policejních informací mezi členskými státy v oblasti ochrany a bezpečnosti při fotbalových zápasech mezinárodního rozměru prostřednictvím sítě orgánů zřízených za tímto konkrétním účelem. Samotná EU je schopna převzít povinnost vůči třetím zemím s cílem nadále uplatňovat tento systém v rámci EU a rozšířit jeho působnost na dotčené třetí země.

                  Vzhledem k tomu, že EU samotná se nemůže stát smluvní stranou CETS č. 218, a jelikož členské státy se mohou stát smluvní stranou této úmluvy pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny (čl. 2 odst. 1 SFEU), je vhodné přijmout rozhodnutí, které členským státům povoluje úmluvu v zájmu EU podepsat a ratifikovat.

               3.PRÁVNÍ ZÁKLAD

                  Navrhované rozhodnutí Rady vychází z čl. 218 odst. 6 písm. a) bodu v) a čl. 218 odst. 8 SFEU ve spojení s čl. 87 odst. 1 SFEU, které stanovují hlavní právní základ pro právní předpisy EU v oblasti policejní spolupráce.

               2018/0116 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se členské státy v zájmu Evropské unie opravňují k tomu, aby se staly smluvní stranou
                  Úmluvy Rady Evropy o komplexním přístupu k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb při fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích
                  (CETS č. 218)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 6 písm. a) bod v) a čl. 218 odst. 8 ve spojení s čl. 87 odst. 1 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  5
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva Rady Evropy o komplexním přístupu k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb při fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích („úmluva“) je k dispozici pro podpis a ratifikaci od 3. července 2016.

               (2)Cílem úmluvy je zajistit bezpečné a přívětivé prostředí na fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích.

               (3)Ustanovení čl. 11 odst. 2 až 4 úmluvy mohou s ohledem na národní fotbalová informační střediska ovlivnit společná pravidla nebo pozměnit jejich rozsah ve smyslu čl. 3 odst. 2 SFEU, jelikož tato ustanovení odpovídají povinnostem obsaženým v rozhodnutí Rady 2002/348/SVV
                  6
                o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru.

               (4)Pro boj s násilím souvisejícím se sportovními akcemi je podpora úmluvy ze strany Unie důležitá a doplní úsilí, které již bylo v této oblasti vynaloženo prostřednictvím podpory projektů v rámci kapitoly programu Erasmus+ věnované sportu.

               (5)EU se nemůže stát smluvní stranou úmluvy, neboť jejími smluvními stranami mohou být pouze státy.

               (6)Členské státy by proto měly být oprávněny k podpisu a ratifikaci úmluvy, jednající společně v zájmu Unie, pokud jde o části, které spadají do výlučné pravomoci Unie.

               (7)Spojené království a Irsko jsou vázány rozhodnutím Rady 2002/348/SVV, a účastní se tudíž přijímání tohoto rozhodnutí.

               (8)V souladu s čl. 1 a 2 protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a k SFEU, se Dánsko přijímání tohoto rozhodnutí neúčastní a toto rozhodnutí pro něj není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Členské státy jsou tímto oprávněny, aby se staly smluvní stranou Úmluvy Rady Evropy o komplexním přístupu k ochraně, bezpečnosti a poskytování služeb při fotbalových zápasech a dalších sportovních akcích (CETS č. 218), pokud jde o části, které spadají do výlučné pravomoci Unie.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 121, 8.5.2002.

                     (2)

                        Úř. věst. L 155, 15.6.2007, s. 76.

                     (3)

                        Úř. věst. C 281, 22.11.2003, s. 1.

                     (4)

                        Usnesení Rady ze dne 6. prosince 2001 o příručce s doporučeními pro mezinárodní policejní spolupráci a opatřeními k předcházení násilí a výtržností a boji proti nim v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru, které se týkají alespoň jednoho členského státu; Úř. věst. C 022, 24.1.2002, s. 1.

                     (5)

                        Úř. věst. , , s. .

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady 2002/348/SVV ze dne 25. dubna 2002 o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru (Úř. věst. L 121, 8.5.2002, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.5.2018
            COM(2018) 249 final
            2018/0117(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojená k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) má změnit přílohu XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokol 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP s cílem začlenit do ní obecné nařízení o ochraně osobních údajů (nařízení (EU) 2016/679)
                     1
                  .

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Připojená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru rozšiřuje stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jeho začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  2
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Komise ve spolupráci s ESVČ předkládá předlohu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Komise doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               cíle tohoto návrhu, kterým je zejména zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

               Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

                  •
                        Proporcionalita

               V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Neočekávají se žádné důsledky pro rozpočet vyplývající ze začlenění nařízení (EU) 2016/679 do Dohody o EHP.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Odůvodnění hlavních navrhovaných úprav

               Doložka o účasti: (úprava a) a k))

               V důsledku začlenění obecného nařízení o ochraně osobních údajů do Dohody o EHP se dozorové úřady států ESVO EHP v co největší možné míře účastní tzv. mechanismu jediného kontaktního místa a mechanismu jednotnosti a mají v Evropském sboru pro ochranu osobních údajů (dále jen „sbor“) s výjimkou práva volit a být voleny ve volbách předsedy nebo místopředsedů stejná práva a povinnosti jako dozorové úřady členských států EU. Stanoviska dozorových úřadů států ESVO se zaznamenávají odděleně.

               Úpravou a) se také zajišťuje, že jednací řád sboru zajišťuje plný účinek účasti dozorových úřadů států ESVO EHP a Kontrolního úřadu ESVO, s výjimkou práva volit a být voleny ve volbách předsedy nebo místopředsedů sboru.

               Jelikož obecné nařízení o ochraně osobních údajů dává vnitrostátním dozorovým úřadům pravomoci, které mají vykonávat na vnitrostátní úrovni, a požaduje mezinárodní koordinaci a konvergenci, je rovnocenná účast dozorových úřadů států ESVO EHP na mechanismu jediného kontaktního místa a mechanismu jednotnosti nezbytná pro soudržnou spolupráci a konvergenci v EHP.

               Aby se usnadnilo a zajistilo jednotné prosazování pravidel EHP Kontrolním úřadem ESVO, pokud jde o státy ESVO EHP, a aby se Kontrolnímu úřadu ESVO umožnilo plnění jeho funkcí podle článku 108 Dohody o EHP, úprava k) stanoví, že Kontrolní úřad ESVO má právo účastnit se zasedání sboru bez hlasovacích práv a že Kontrolní úřad ESVO určí zástupce do sboru. Jak je uvedeno výše, úprava a) navíc stanoví, že jednací řád sboru zajišťuje plný účinek účasti Kontrolního úřadu ESVO.

               Informace o jednání s třetími zeměmi (úprava f))

               Podle této úpravy budou státy ESVO EHP průběžně informovány o konzultacích se třetími zeměmi, na jejichž základě má být v souladu s postupem uvedeným v čl. 93 odst. 3 přijato rozhodnutí o odpovídající ochraně. Jak je zajištěno článkem 100 Dohody o EHP, státy ESVO se s výjimkou hlasovacího práva plně účastní výboru zřízeného podle článku 93.

               Úprava navíc stanoví, že v případech, v nichž třetí země nebo mezinárodní organizace přijímá určité závazky ohledně zpracování osobních údajů členských států, EU zohlední situaci států ESVO EHP a projedná se třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi možné mechanismy pro další možné použití státy ESVO EHP.

               Čl. 45 odst. 1 – Předávání údajů do třetích zemí a mezinárodním organizacím (úprava e))

               Osobní údaje ze státu ESVO EHP mohou být předávány do třetí země nebo mezinárodní organizaci na základě prováděcího aktu (rozhodnutí o odpovídající ochraně) přijatého Komisí, který byl do Dohody o EHP začleněn obvyklými postupy popsanými v Dohodě o EHP. Cílem úpravy e) je umožnit předávání údajů i v případě, kdy stát ESVO EHP použije rozhodnutí o odpovídající ochraně dříve, než Smíšený výbor EHP přijme rozhodnutí o začlenění uvedeného rozhodnutí o odpovídající ochraně. Úprava e) rovněž předpokládá, že každý stát ESVO EHP před vstupem rozhodnutí o odpovídající ochraně v platnost rozhodne, zda začne používat toto rozhodnutí o odpovídající ochraně zároveň s členskými státy EU, či nikoli, a informuje o tom Komisi a Kontrolní úřad ESVO. Pokud stát ESVO Komisi a Kontrolní úřad ESVO neinformuje, začne uplatňovat opatření zároveň s členskými státy EU.

               Pokud Smíšený výbor EHP do dvanácti měsíců ode dne vstupu rozhodnutí o odpovídající ochraně v platnost nedosáhne dohody o začlenění uvedeného rozhodnutí o odpovídající ochraně do Dohody o EHP, může každý stát ESVO EHP pozastavit uplatňování těchto opatření, dokud nebude rozhodnutí o odpovídající ochraně začleněno do Dohody o EHP, a bezodkladně o tom informuje Komisi a Kontrolní úřad ESVO. Jak je uvedeno v úpravě, nevylučuje tato úprava použití článku 102 Dohody o EHP.

               Pokud se stát ESVO EHP rozhodne přerušit uplatňování opatření přijatých podle čl. 45 odst. 5 (opatření týkající se určité třetí země, určitého území nebo jednoho či více konkrétních odvětví v určité třetí zemi nebo určité mezinárodní organizace, které již nezajišťují odpovídající úroveň ochrany), ostatní smluvní strany Dohody o EHP zakáží volný tok osobních údajů do uvedeného státu ESVO EHP.

               Čl. 46 odst. 2 – Uplatňování prováděcích aktů ohledně standardních doložek o ochraně osobních údajů (úprava h))

               Tato úprava je založena na stejné zásadě jako úprava e) (viz výše). Úprava umožňuje správcům nebo zpracovatelům ESVO používat standardní doložky o ochraně osobních údajů od okamžiku jejich vstupu v platnost v EU, pokud se stát ESVO nerozhodne, že nezačne uplatňovat opatření zároveň s členskými státy EU.

               Nepoužití odkazu na „Listinu“ (úprava i))

               V souladu s článkem 7 Dohody o EHP jsou pro státy ESVO závazné pouze akty, které byly začleněny do Dohody o EHP. Listina základních práv Evropské unie je nástrojem primárního práva EU, která není závazná pro nečlenské státy a není relevantní v kontextu EHP. Na základě úpravy i) obecného nařízení o ochraně osobních údajů se proto odkaz na Listinu obsažený v čl. 58 odst. 4 nepoužije.

               Článek 63, čl. 64 odst. 2, čl. 65 odst. 1 písm. c) a čl. 70 odst. 1 písm. e) – žádosti Kontrolního úřadu ESVO o poradenství nebo stanovisko sboru (úprava l))

               Podle úpravy l) má Kontrolní úřad ESVO podle článku 63, čl. 64 odst. 2, čl. 65 odst. 1 písm. c) a čl. 70 odst. 1 písm. e) právo požádat sbor o poradenství nebo stanoviska a předkládat sboru záležitosti. V úpravě jsou uvedeny články, pro které mají tato práva a tyto povinnosti platit a které jsou pro výkon funkcí Kontrolního úřadu ESVO podle článku 109 Dohody relevantní.

               2018/0117 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie
                  ve Smíšeném výboru EHP ke změně
                  přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP
                  a protokolu 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP

                  (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 16 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  3
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  4
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahujícího seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679
                  5
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (4)Nařízením (EU) 2016/679 se [s účinkem ode dne 25. května 2018] zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES
                  6
               , která je začleněna v Dohodě o EHP a která by proto měla být v Dohodě o EHP [s účinkem ode dne 25. května 2018] zrušena.

               (5)Příloha XI Dohody o EHP a protokol 37 k Dohodě o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

               (6)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojené předlohy rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy XI Dohody o EHP a protokolu 37 k Dohodě o EHP, vychází z předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojené k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (3)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (4)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (5)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

                     (6)

                        Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne2.5.2018
            COM(2018) 249 final
            PŘÍLOHY

            návrhu nařízení Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokolu 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)

               PŘÍLOHA I
                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
                  č.

               ze dne ,

               kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP a protokol 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) k Dohodě o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)
                  1
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (2)Uznávajíce, že ochrana osobních údajů je základním právem chráněným v různých mezinárodních úmluvách o lidských právech.

               (3)Uznávajíce význam stejných práv a povinností správců a zpracovatelů údajů v rámci EHP.

               (4)V tomto rozhodnutí se stanoví, že dozorové úřady států ESVO se plně účastní mechanismu jediného kontaktního místa a mechanismu jednotnosti a mají v Evropském sboru pro ochranu osobních údajů (dále jen „sbor“) zřízeném nařízením (EU) 2016/679 – s výjimkou práva volit a být voleny ve volbách předsedy nebo místopředsedů sboru – stejná práva a povinnosti jako dozorové úřady členských států EU. Za tímto účelem by dozorové úřady států ESVO měly být zapojeny do činností sboru, včetně činností podskupin, které může sbor zřídit pro plnění svých úkolů, a měly by obdržet veškeré informace potřebné pro jejich účinnou účast; jedná se v případě potřeby o neomezený přístup ke všem elektronickým systémům pro výměnu informací, které může sbor zřídit.

               (5)Nařízením (EU) 2016/679 se [s účinkem ode dne 25. května 2018] zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES
                  2
               , která je začleněna do Dohody o EHP a která by proto měla být v Dohodě o EHP [s účinkem ode dne 25. května 2018] zrušena.

               (6)Příloha XI Dohody o EHP a Protokol 37 k Dohodě o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Znění bodu 5e (směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES) přílohy XI Dohody o EHP se s [účinkem ode dne 25. května 2018] nahrazuje tímto:

               „32016 R 0679: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

               Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

               a)Dozorové orgány států ESVO se účastní činností Evropského sboru pro ochranu osobních údajů, dále jen „sbor“. Za tímto účelem mají ve sboru s výjimkou práva volit a být voleny ve volbách předsedy nebo místopředsedů sboru stejná práva a povinnosti jako dozorové úřady členských států EU, není-li v této dohodě stanoveno jinak. Stanoviska dozorových úřadů států ESVO zaznamenává sbor odděleně.

               Jednací řád sboru zajišťuje plný účinek účasti dozorových úřadů států ESVO a Kontrolního úřadu ESVO, s výjimkou práva volit a být voleny ve volbách předsedy nebo místopředsedů sboru.

               b)Bez ohledu na ustanovení protokolu 1 k této dohodě a není-li v této dohodě stanoveno jinak, má se za to, že výrazy „členský stát“ nebo „členské státy“ a „dozorové orgány“ zahrnují kromě svého významu v nařízení také státy ESVO a jejich dozorové orgány.

               c)Odkazy na právní předpisy Unie nebo na ustanovení Unie o ochraně údajů se považují za odkazy na Dohodu o EHP nebo ustanovení o ochraně údajů, která jsou v ní obsažena.

               d)V čl. 13 odst. 1 písm. f) a čl. 14 odst. 1 písm. f) se s ohledem na státy ESVO za slova „rozhodnutí Komise o odpovídající ochraně“ vkládají slova „použitelná podle Dohody o EHP“.

               e)V článku 45 se s ohledem na státy ESVO za odstavec 1 vkládá toto:

               „1a. Do předložení rozhodnutí Smíšeného výboru EHP o začlenění prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3 nebo 5 tohoto článku do Dohody do EHP se může stát ESVO rozhodnout, že bude opatření v něm obsažená uplatňovat.

               Každý stát ESVO před vstupem jakéhokoli prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3 nebo 5 tohoto článku v platnost rozhodne, zda do předložení rozhodnutí Smíšeného výboru EHP o začlenění prováděcího aktu do Dohody o EHP bude uplatňovat opatření, která jsou v něm obsažená, zároveň s členskými státy EU, či nikoli, a informuje o tom Komisi a Kontrolní úřad ESVO. Není-li rozhodnuto jinak, každý stát ESVO uplatňuje opatření obsažená v prováděcím aktu přijatém podle odstavce 3 nebo 5 tohoto článku zároveň s členskými státy EU.

               Pokud nemůže být ve Smíšeném výboru EHP do 12 měsíců od vstupu prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3 a 5 tohoto článku dosaženo dohody o začlenění uvedeného prováděcího aktu do Dohody o EHP, může každý stát ESVO bez ohledu na článek 102 Dohody pozastavit uplatňování těchto opatření, a bez odkladu o tom informuje Komisi a Kontrolní úřad ESVO.

               Ostatní smluvní strany Dohody o EHP odchylně od čl. 1 odst. 3 omezí nebo zakáží volný tok osobních údajů do státu ESVO, kde se neuplatňují opatření obsažená v prováděcím aktu přijatém podle odstavce 5 tohoto článku stejným způsobem, do té míry, do jaké uvedená opatření brání předávání osobních údajů do třetí země nebo mezinárodní organizace.“

               f)Kdykoli EU zahájí konzultace se třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi s cílem přijmout rozhodnutí o odpovídající ochraně podle článku 45, jsou o tom státy ESVO řádně informovány. V případech, v nichž třetí země nebo mezinárodní organizace přijímá určité závazky ohledně zpracování osobních údajů členských států, EU zohlední situaci států ESVO a projedná se třetími zeměmi nebo mezinárodní organizací možné mechanismy pro další možné použití ze strany států ESVO.

               g)V čl. 46 odst. 2 písm. d) se doplňuje nová věta, která zní:

               „Dozorové úřady států ESVO mají stejné právo jako dozorové úřady EU předkládat Komisi standardní doložky o ochraně údajů ke schválení přezkumným postupem podle čl. 93 odst. 2.“

               h)V článku 46 se s ohledem na státy ESVO za odstavec 2 vkládá nový odstavec, který zní:

               „2a. Do předložení rozhodnutí Smíšeného výboru EHP o začlenění prováděcího aktu do Dohody do EHP mohou být poskytnuty přiměřené záruky uvedené v odstavci 1 standardními doložkami o ochraně údajů podle čl. 46 odst. 2 písm. c) a d), pokud stát ESVO uplatňuje opatření, která jsou v nich obsažená.

               Každý stát ESVO před vstupem prováděcích aktů přijatých podle čl. 46 odst. 2 písm. c) a d) v platnost rozhodne, zda do předložení rozhodnutí Smíšeného výboru EHP o začlenění prováděcího aktu do Dohody o EHP bude uplatňovat opatření, která jsou v něm obsažená, zároveň s členskými státy EU, či nikoli, a informuje o tom Komisi a Kontrolní úřad ESVO. Není-li rozhodnuto jinak, každý stát ESVO uplatňuje opatření obsažená v prováděcím aktu přijatém podle čl. 46 odst. 2 písm. c) a d) zároveň s členskými státy EU.

               Pokud nemůže být ve Smíšeném výboru EHP do 12 měsíců od vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 46 odst. 2 písm. c) a d) dosaženo dohody o začlenění uvedeného prováděcího aktu do Dohody o EHP, může každý stát ESVO bez ohledu na článek 102 Dohody pozastavit uplatňování těchto opatření, a bez odkladu o tom informuje Komisi a Kontrolní úřad ESVO.“

               i)V čl. 58 odst. 4 se s ohledem na státy ESVO slova „v souladu s Listinou“ nepoužijí.

               j)V článku 59 se za slovo „Komisi“ vkládají slova „, Kontrolnímu úřadu ESVO“.

               k)Kontrolní úřad ESVO má právo účastnit se zasedání sboru bez hlasovacího práva. Kontrolní úřad ESVO jmenuje zástupce.

               l)Je-li to relevantní pro výkon jeho funkcí podle článku 109 této dohody, má Kontrolní úřad ESVO podle článku 63, čl. 64 odst. 2, čl. 65 odst. 1 písm. c) a čl. 70 odst. 1 písm. e) právo požádat sbor o poradenství nebo stanoviska a předkládat sboru záležitosti. V článku 63, čl. 64 odst. 2, čl. 65 odst. 1 písm. c) a čl. 70 odst. 1 písm. e) se za slovo „Komise“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru vkládají slova „a případně Kontrolní úřad ESVO“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru.

               m)Předseda sboru nebo sekretariát informují Kontrolní úřad ESVO o činnostech sboru, pokud to je podle čl. 64 odst. 5 písm. a) a b), čl. 65 odst. 5 a čl. 75 odst. 6 písm. b) relevantní. V čl. 64 odst. 5 písm. a) a b), čl. 65 odst. 5 a čl. 75 odst. 6 písm. b) se za slovo Komise“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru vkládají slova „a případně Kontrolní úřad ESVO“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru.

               Je-li to relevantní pro výkon jeho funkcí podle článku 109 této dohody, má Kontrolní úřad ESVO právo obdržet informace od dozorového úřadu jednoho dotčeného státu ESVO podle čl. 66 odst. 1. V čl. 66 odst. 1 se za slovo „Komisi“ vkládají slova „a Kontrolnímu úřadu ESVO“.

               n)V čl. 71 odst. 1 se za slovo „Radě“ vkládají slova „, Stálému výboru států ESVO, Kontrolnímu úřadu ESVO“.

               o)V čl. 73 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní:

               „Členové sboru ze států ESVO nemohou být voleni do funkce předsedy nebo místopředsedů.“

               Článek 2

               Znění bodu 13 (Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů) Protokolu 37 k Dohodě o EHP se zrušuje.

               Článek 3

               Znění nařízení (EU) 2016/679 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  3Článek 5

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

               PŘÍLOHA II

                  Společné prohlášení smluvních stran

                  k rozhodnutí Smíšeného výboru č. XX ze dne DD.MM.RR, kterým se do Dohody o EHP začleňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)

               Smluvní strany s ohledem na dvoupilířový systém Dohody o EHP a na přímý a závazný účinek rozhodnutí Evropského sboru pro ochranu osobních údajů vůči vnitrostátním dozorovým orgánům ve státech ESVO EHP

               –berou na vědomí skutečnost, že rozhodnutí Evropského sboru pro ochranu osobních údajů jsou určena vnitrostátním dozorovým orgánům,

               –uznávají, že toto řešení nepředstavuje precendens pro budoucí úpravy aktů EU, které mají být začleněny do Dohody o EHP.

                     (1)

                        Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

                     (3)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]