				|

		52014PC0258

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o spotřebičích plynných paliv /* COM/2014/0258 final - 2014/0136 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Obecné souvislosti, odůvodnění a
cíle tohoto návrhu
Směrnice 2009/142/ES o
spotřebičích plynných paliv[1]
je kodifikací směrnice 90/396/EHS[2],
která byla přijata dne 29. června 1990 a je použitelná od
1. ledna 1992.
Směrnice 2009/142/ES je příkladem
harmonizačního právního předpisu Unie, který zajišťuje volný
pohyb spotřebičů plynných paliv. Výrazně přispěla
k dokončení a fungování jednotného trhu, pokud jde o
spotřebiče plynných paliv. Harmonizuje podmínky pro uvádění
spotřebičů plynných paliv spadajících do oblasti její
působnosti na trh a/nebo do provozu, pokud jde o bezpečnostní rizika,
jež vyplývají z používání plynných paliv, a aspekty racionálního
využití energie.
Směrnice 2009/142/ES stanoví základní
požadavky, které spotřebiče plynných paliv musí splňovat,
mají-li být dodány na trh EU.
Směrnice 2009/142/ES je založena na
článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) a je
jednou z prvních harmonizačních směrnic vycházejících ze zásad
„nového přístupu“, podle kterého výrobci musí zajistit, aby jejich
výrobků vyhověly závazným požadavkům na výkonnost a
bezpečnost stanoveným právním nástrojem, aniž by se však ukládala
konkrétní technická řešení nebo technické specifikace.
Tento návrh má nahradit směrnici
2009/142/ES o spotřebičích plynných paliv nařízením, a to
v souladu s cíli zjednodušení stanovenými Komisí.
Zkušenosti z provádění směrnice
2009/142/ES ukázaly, že některá z jejích ustanovení je nutno
aktualizovat a upřesnit, aniž by se měnila oblast její
působnosti. Tato ustanovení se týkají hlavně některých
specifických odvětvových definic, obsahu a formy oznámení členských
států o podmínkách pro dodávky plynných paliv na jejich území, souvislostí
s jinými harmonizačními právními předpisy Unie, které se
(kvůli jiným aspektům) týkají plynových spotřebičů, a
některých základních požadavků, které mají být doplněny, aby se
snížila potřeba jejich výkladu.
Navrhované nařízení nemění stávající
oblast působnosti směrnice 2009/142/ES, upravuje však některá
její ustanovení s cílem upřesnit a aktualizovat jejich obsah.
Navrhované nařízení je rovněž uvedeno do souladu s ustanoveními
rozhodnutí č. 768/2008/ES, které stanoví společný rámec pro
uvádění výrobků na trh (rozhodnutí o novém právním rámci).
Navrhované nařízení též vyjasňuje
souvislost mezi jeho ustanoveními a jinými konkrétnějšími
harmonizačními právními předpisy EU. Dále vyjasňuje, že základní
požadavek na racionální využití energie uvedený v bodě 3.5
přílohy I tohoto nařízení se nebude vztahovat na aspekt energetické
účinnosti u spotřebičů plynných paliv spadajících do
působnosti prováděcího opatření směrnice 2009/125/ES o
stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků
spojených se spotřebou energie[3].
Prováděcími opatřeními ke směrnici 2009/125/ES jsou
k dnešnímu dni směrnice 92/42/EHS o požadavcích na účinnost
nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná paliva[4], nařízení Komise
(EU) č. 813/2013, kterým se provádí směrnice 2009/125/ES, pokud
jde o požadavky na ekodesign ohřívačů pro vytápění
vnitřních prostorů a kombinovaných ohřívačů[5], nařízení Komise
(EU) č. 814/2013, kterým se provádí směrnice 2009/125/ES, pokud
jde o požadavky na ekodesign ohřívačů vody a zásobníků
teplé vody[6]
a nařízení Komise (EU) č. 932/2012, kterým se provádí směrnice
2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign bubnových sušiček pro
domácnost[7].
Požadavek na racionální využití energie podle tohoto nařízení se nepoužije
pro spotřebiče plynných paliv, na které se budou vztahovat budoucí
prováděcí opatření týkající se ekodesignu podle směrnice
2009/125/ES. V případě neexistence prováděcích
opatření týkajících se ekodesignu se požadavek racionálního využití i
nadále použije. Nebude to však mít vliv na povinnost členských států
přijímat vnitrostátní opatření v souvislosti s podporou
využívání energie z obnovitelných zdrojů a s energetickou
účinností budov v souladu se směrnicí 2009/28/ES o podpoře
využívání energie z obnovitelných zdrojů[8], směrnicí
2010/31/EU o energetické náročnosti budov[9]
a směrnicí 2012/27/EU o energetické účinnosti[10]. Taková opatření,
která mohou za určitých okolností omezovat instalaci plynových
spotřebičů splňujících požadavek na racionální využití
energie podle tohoto nařízení, musí být slučitelná se Smlouvou
a musí zohledňovat potřebu zajistit jednotné uplatňování všech
hledisek práva Unie.
Návrh má též směrnici 2009/142/ES uvést
do souladu s „balíčkem týkajícím se zboží“, který byl přijat
v roce 2008, a zejména s rozhodnutím o novém právním rámci.
Rozhodnutí o novém právním rámci stanoví
společný rámec pro harmonizační právní předpisy EU týkající se
výrobků. Základem tohoto rámce jsou ustanovení, jež jsou běžně
používána v právních předpisech EU týkajících se výrobků
(např. definice, povinnosti hospodářských subjektů,
pravidla týkající se oznámených subjektů, ochranné mechanismy apod.). Tato
společná ustanovení byla posílena, aby právní předpisy mohly být
v praxi prováděny a prosazovány efektivněji. Byly zavedeny nové
prvky, mezi něž například patří povinnosti dovozců, které
jsou důležité pro zlepšování bezpečnosti výrobků na trhu.
Komise již v balíčku
prováděcích opatření, který byl přijat dne 21. listopadu
2011, navrhla, aby bylo devět směrnic uvedeno do souladu
s rozhodnutím o novém právním rámci.
Aby byla v Unii zajištěna
konzistence harmonizačních právních předpisů týkajících se
průmyslových výrobků, v souladu s politickým závazkem
vyplývajícím z přijetí rozhodnutí o novém právním rámci a
v souladu s právním závazkem stanoveným v článku 2
rozhodnutí o novém právním rámci, je nezbytné, aby byl tento návrh
v souladu s ustanoveními rozhodnutí o novém právním rámci.
Návrh zohledňuje rovněž
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012
o evropské normalizaci[11].
Návrh též zohledňuje návrh nařízení,
který Komise přijala dne 13. února 2013 a který se týká dozoru nad
trhem s výrobky[12],
jehož účelem je zavést jediný právní nástroj pro činnosti
v oblasti dozoru nad trhem s jiným zbožím než s potravinami,
spotřebními nebo jinými výrobky a výrobky, na které se vztahují nebo
nevztahují harmonizační právní předpisy Unie. Tento návrh spojuje
pravidla pro dozor nad trhem obsažená ve směrnici 2001/95/ES o obecné
bezpečnosti výrobků[13],
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008, kterým
se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění
výrobků na trh[14]
a konkrétních odvětvových harmonizačních právních
předpisech za účelem zvýšení účinnosti činností
v oblasti dozoru nad trhem v Unii. Navrhované nařízení o dozoru
nad trhem s výrobky obsahuje rovněž příslušná ustanovení
týkající se dozoru nad trhem a ochranné doložky. Ustanovení ve stávajících
konkrétních odvětvových harmonizačních předpisech, která se
týkají dozoru nad trhem a ochranných doložek, by proto měla být
z daných harmonizačních právních předpisů odstraněna.
Hlavním cílem navrhovaného nařízení je zásadně zjednodušit rámec pro
dozor nad trhem v Unii, aby lépe sloužil svým hlavním uživatelům:
orgánům dozoru nad trhem a hospodářským subjektům. Směrnice
2009/142/ES stanoví postup využití ochranné doložky pro plynové
spotřebiče. V souladu s rámcem, který má být zaveden
navrhovaným opatřením o dozoru nad trhem s výrobky, tento návrh nezahrnuje
ustanovení o dozoru nad trhem a postupy využití ochranné doložky, jež jsou
stanoveny v rozhodnutí o novém právním rámci. Ve snaze zajistit právní
jistotu však odkazuje na navrhované nařízení o dozoru nad trhem
s výrobky.
Soulad s ostatními politikami a cíli
Unie
Tato iniciativa je v souladu s Aktem
o jednotném trhu[15],
který poukázal na potřebu zajištění důvěry
spotřebitelů v kvalitu výrobků na trhu a na důležitost
posílení dozoru nad trhem. Je v souladu s energetickou politikou
Unie, jelikož nemá vliv na používání a provádění právních
předpisů Unie v oblasti energetické účinnosti a obnovitelné
energie.
Doplňuje politiku Unie týkající se zásobování
energií a energetické účinnosti a je s ní v souladu, jelikož se
nepoužije v oblastech, kde platí zvláštní akty Unie.
Podporuje rovněž politiku Komise
v oblasti zlepšování právní úpravy a zjednodušování regulačního
prostředí.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými
stranami
Revize směrnice 2009/142/ES byla
projednávána s vnitrostátními experty odpovědnými za provádění
směrnice, fórem subjektů posuzování shod, skupinou pro správní
spolupráci při dohledu nad trhem, jakož i v rámci dvoustranných
setkání se sdruženími průmyslového odvětví.
V rámci konzultací se uskutečnila
setkání s členskými státy, pracovní skupinou pro plynové
spotřebiče (WG-GA), pracovní skupinou pro revizi směrnice o
plynových spotřebičích (WG GAD REV) a poradním výborem pro
směrnici o plynových spotřebičích (GAD-AC).
V letech 2010–2011 byla provedena
následná hodnotící studie, jejímž cílem bylo zhodnotit výsledky provádění
směrnice 2009/142/ES[16].
Studie posoudila účinnost směrnice 2009/142/ES, její dopad na
společnosti a uživatele, možné obchodní překážky omezující volný
pohyb spotřebičů, inovace a také posoudila, zda jsou ustanovení
směrnice dostačující k tomu, aby spotřebiče plynných
paliv a vybavení, které jsou v souladu s ní uváděny na trh a/nebo do
provozu, byly navrhovány a vyráběny tak, aby byl jejich provoz
bezpečný a nepředstavovaly žádná rizika související s využíváním
plynných paliv.
Následná hodnotící studie dospěla
k závěru, že směrnice 2009/142/ES funguje dobře
a přispívá ke zlepšování bezpečnosti spotřebičů
plynných paliv, ale poukázala i na některé oblasti, které by bylo možno
zlepšit.
V období od prosince 2011 do března
2012 byla uspořádána veřejná konzultace, jejímž hlavním cílem bylo
získat názory a stanoviska orgánů, výrobců, sdružení,
normalizačních subjektů, oznámených subjektů, organizací
spotřebitelů a občanů v souvislosti různými
otázkami, které bylo zapotřebí řešit v rámci přípravy
variant pro revizi směrnice 2009/142/ES.
Účast ve veřejné konzultaci byla
značná a útvary Komise obdržely 90 odpovědí
s příspěvky od veřejných orgánů, sdružení
působících v tomto odvětví, oznámených subjektů,
normalizačních subjektů, organizací spotřebitelů a od velkých
i od malých a středních podniků a spotřebitelů.
Výsledky veřejné konzultace jsou
zveřejněny na adrese:
http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/pressure-and-gas/files/gad/publ-cons-summary_en.pdf
Z konzultací na všech souvisejících
fórech vyplynulo, že revize se těší široké podpoře.
Panuje jednotný názor, že stávající obecný
regulační rámec je zapotřebí uvést do souladu s novým právním
rámcem, a tím jej vylepšit. Orgány projekt plně podporují, protože posílí
stávající systém a zlepší spolupráci na úrovni EU. Podniky očekávají, že
budou v důsledku přijetí účinnějších opatření
namířených proti výrobkům, jež nejsou v souladu s právními
předpisy, vytvořeny rovné podmínky a že sjednocení právních
předpisů přinese ve výsledku zjednodušení situace. Určité
obavy byly vyjádřeny ohledně některých povinností, které však
jsou nezbytné pro zefektivnění dozoru nad trhem. Opatření
nezpůsobí průmyslovému odvětví žádné významné náklady a přínosy
plynoucí z lepšího dozoru nad trhem by přitom měly tyto náklady
výrazně převážit.
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací – posouzení dopadů
Bylo provedeno posouzení dopadů revize
směrnice 2009/142/ES. Posouzení dopadů obsáhle rozebírá různé
možnosti revize jednotlivých aspektů směrnice 2009/142/ES
souvisejících s daným odvětvím.
Pokud jde o aspekty uvedení do souladu
s novým právním rámcem, zpráva o posouzení dopadů týkající se revize
ustanovení směrnice 2009/142/ES odkazuje na obecné posouzení dopadů
provedené v rámci balíčku prováděcích opatření
v souvislosti s novým právním rámcem, který byl přijat dne
21. listopadu 2011[17].
Předpokládá se zejména, že změny
provedené v souvislosti s uvedením do souladu s rozhodnutím o
novém právním rámci a jejich dopady budou stejné jako v případě
devíti harmonizačních směrnic týkajících se výrobků, které byly
zahrnuty do balíčku návrhů pro dosažení souladu.
Zpráva o posouzení dopadu týkající se
balíčku návrhů pro dosažení souladu již důkladně zkoumala
různé možnosti, které jsou stejné jako v případě směrnice
2009/142/ES. Zpráva rovněž obsahovala analýzu dopadů vyplývajících ze
souladu právních předpisů s ustanoveními rozhodnutí o novém
správním rámci.
Zpráva o posouzení dopadů týkající se
revize směrnice 2009/142/ES proto tyto aspekty nezkoumala a
zaměřila se na specifické otázky související se směrnicí
2009/142/ES, jakož i na způsoby jejich řešení.
Na základě shromážděných informací
byly v posouzení dopadů provedeném Komisí v souvislosti
s problémy a otázkami týkajícími se směrnice 2009/142/ES zkoumány
a porovnány tři varianty:
Varianta 1 – „Nedělat nic“ – beze
změny stávající situace
V rámci této varianty by se směrnice
2009/142/ES neměnila.
Varianta 2 – Zásah prostřednictvím
nelegislativních opatření
Varianta 2 uvažuje o možnosti podporovat
dobrovolné zásahy směřující k řešení vymezených otázek,
např. metodické dokumenty obsahující výklad směrnice 2009/142/ES
vzešlý ze společné dohody.
Varianta 3 – Zásah prostřednictvím
legislativních opatření
Cílem této varianty je změna
směrnice 2009/142/ES.
Varianta 3 je
upřednostňována, neboť:
–
se má za to, že je efektivnější než varianta
2: vzhledem k tomu, že varianta 2 není vymahatelná, je otázkou, zda by se
v rámci dané varianty konkrétní pozitivní dopad projevil,
–
nepředstavuje pro hospodářské subjekty a
oznámené subjekty velké náklady; u subjektů, které již své povinnosti
odpovědně plní, nejsou očekávány žádné náklady nebo pouze
zanedbatelné náklady, jelikož oblast působnosti a ustanovení
zůstávají v podstatě beze změny a vkládají se pouze právní
objasnění,
–
nebyly zjištěny žádné významné ekonomické nebo
sociální dopady,
–
varianty 1 a 2 neřeší problém nejednotnosti
nebo nejednoznačnosti právního systému, a nepovedou tedy k lepšímu
provádění směrnice 2009/142/ES.
Návrh zahrnuje:
·
odstranění zastaralé teplotní hranice 105 °C
z vymezení oblasti působnosti,
·
zavedení dosud chybějících definic
specifických odvětvových termínů používaných ve směrnici
200/142/ES,
·
zavedení harmonizovaného obsahu a formy oznámení
podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/142/ES, ve kterém mají
členské státy oznámit druhy plynných paliv a odpovídajících vstupních
tlaků používaných na jejich území,
·
objasnění souvislosti mezi směrnicí
2009/142/ES a dalšími harmonizačními právními předpisy EU,
včetně prováděcích opatření týkajících se ekodesignu podle
směrnice 2009/125/ES a ostatních nástrojů Unie týkajících se
energetické politiky,
·
zlepšení srozumitelnosti některých ustanovení
směrnice 2009/142/ES.
Tato opatření povedou k posílení
konkurenceschopnosti evropských podniků, neboť zaručí
hospodářským subjektům rovné podmínky, a ke zvýšení ochrany
bezpečnosti spotřebitelů a ostatních koncových
uživatelů.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
3.1. Oblast působnosti a definice
Oblast působnosti navrhovaného
nařízení odpovídá oblasti působnosti směrnice 2009/142/ES a
vztahuje se na „spotřebiče“ a „vybavení“.
Návrh zavádí některé definice týkající se
specifických odvětvových otázek s cílem zlepšit jeho srozumitelnost.
Začleněny byly rovněž obecné
definice vyplývající z uvedení do souladu s rozhodnutím o novém
právním rámci.
3.2. Oznámení členských států
ohledně se podmínek pro dodávky plynných paliv na jejich území
Navrhované nařízení zahrnuje stávající
čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/142/ES, podle něhož
členské státy musí ostatním členským státům a Komisi oznamovat
druhy plynných paliv a odpovídající vstupní tlaky používané na jejich
území a veškeré změny v jejich podmínkách pro dodávky plynných paliv.
Tyto informace jsou poté uveřejňovány v Úředním
věstníku Evropské unie[18].
Tyto informace mají pro výrobce velký význam,
neboť podmínky pro dodávky plynných paliv na místě, kde je
spotřebič plynných paliv uváděn do provozu, jsou velmi
důležité z hlediska jeho bezpečného a správného fungování. Tento
aspekt proto musí být výrobcem zohledněn již ve fázi návrhu.
Dostupnost odpovídajících informací je také
nezbytnou podmínkou pro určení označení „kategorie
spotřebiče“, jež musí být na spotřebiči uvedena a která
stanoví Evropský výbor pro normalizaci (CEN). V současnosti jsou tyto
informace poskytovány v harmonizované normě hEN 437:2003+A1:2009
a v evropských harmonizovaných normách pro jednotlivé výrobky.
Dosud zveřejňované informace však
nepostačují, a je tedy zapotřebí lépe určit parametry, které by
měly být členskými státy oznamovány, aby byly tyto informace
odpovídající a srovnatelné.
Podmínky pro dodávky plynných paliv
v Unii se navíc v současnosti rychle vyvíjejí. Dochází
k tomu mimo jiné pod vlivem obecného cíle Unie zvyšovat podíl energie
z obnovitelných zdrojů. V důsledku toho bude dodáváno stále
více plynných paliv z nekonvenčních zdrojů[19] prostřednictvím
izolovaných místních sítí a prostřednictvím jejich vstřikování do
distribučních soustav zemního plynu.
Nehledě na snahy o větší míru
harmonizace kvality plynných paliv v Evropě[20], postupné
vyčerpávání zdrojů plynných paliv v některých ložiscích
a jejich nahrazování bioplynem povede ke stále větší rozmanitosti
kvality plynných paliv.
Vzhledem k tomu, že druhy plynných paliv
a jejich vstupní tlaky nepodléhají harmonizaci v rámci směrnice
2009/142/ES a nemohou být harmonizovány ani v rámci tohoto návrhu, musí
být v tomto návrhu zohledněna otázka kvality plynných paliv, aby byla
zajištěna spojitost s bezpečností a výkonností
spotřebičů.
Proto je důležité, aby tento návrh
zajistil, že výrobci budou mít k dispozici odpovídající informace o
druzích plynných paliv a vstupních tlacích, neboť plynové
spotřebiče jsou velmi citlivé na složení paliva. Kdyby údaje dostupné
během fáze návrhu byly nedostatečné nebo chyběly, vedlo by to
k tomu, že by na trh byly uváděny spotřebiče
nebezpečné a/nebo s nevyhovujícími parametry
(např. výrazně nižší energetickou účinností).
Návrh proto stanoví parametry, které by
měla oznámení obsahovat, aby bylo možné lépe zajistit kompatibilitu
spotřebičů s podmínkami pro dodávky plynných paliv, a
stanoví harmonizovanou formu těchto oznámení.
3.3. Dodávání plynových
spotřebičů a vybavení na trh, povinnosti hospodářských
subjektů, označení CE, volný pohyb
Návrh zahrnuje ustanovení typická pro
harmonizační právní předpisy Unie týkající se výrobků,
a stanoví povinnosti příslušných hospodářských subjektů
(výrobců, zplnomocněných zástupců, dovozců a
distributorů), v souladu s rozhodnutím o novém právním rámci.
Podle směrnice 2009/142/ES se vybavení
neopatřuje označením CE (a nevztahuje se na ně ani postup
využití ochranné doložky). V případě vybavení se nejedná o
spotřebiče plynných paliv, ale o meziprodukty samostatně
dodávané pouze mezi odborníky a určené pro zabudování do
spotřebiče předtím, než je tento spotřebič uveden na
trh. Podle směrnice 2009/142/ES musí však být vybavení opatřeno certifikátem
vyjadřujícím shodu vybavení s ustanoveními této směrnice a
uvádějícím jeho charakteristiky a způsob, jak musí být zabudováno
nebo namontováno do spotřebiče, aby byly splněny základní
požadavky, které platí pro dokončené spotřebiče. Jelikož vhodná
konstrukce vybavení přispívá ke správnému a bezpečnému fungování
kompletního spotřebiče a protože rizika spotřebiče
související s plynným palivem lze posoudit až po zabudování vybavení, je
v navrhovaném nařízení zachováno stávající ustanovení, podle něhož
se vybavení označením CE neopatřuje. Kvůli větší jasnosti
však osvědčení, které se podle směrnice 2009/142/ES
přikládá k vybavení, bylo označeno jako „osvědčení o
shodě vybavení“, aby byl lépe vymezen jeho obsah a objasněna jeho
souvislost s požadavkem na EU prohlášení o shodě podle jiných
harmonizačních právních předpisů Unie, které by
případně mohly být uplatněny.
3.4. Harmonizované normy
Soulad s harmonizovanými normami
předpokládá shodu se základními požadavky. Nařízení (EU)
č. 1025/2012 stanoví horizontální právní rámec pro evropskou
normalizaci. V nařízení jsou mimo jiné obsažena ustanovení o
žádostech Komise adresovaných Evropské organizaci pro normalizaci,
o postupech námitek proti harmonizovaným normám a o účasti hospodářských
subjektů na procesu normalizace. Ustanovení směrnice 2009/142/ES,
která se týkají týchž aspektů, proto z důvodu právní jistoty
nebyla do tohoto návrhu již znovu začleněna.
3.5. Oznámené subjekty
Řádné fungování oznámených subjektů
má klíčový význam z hlediska zajištění vysoké úrovně
ochrany zdraví a bezpečnosti a z hlediska důvěry všech
zúčastněných stran v systém vycházející z nového
přístupu.
Návrh proto v souladu s rozhodnutím
o novém právním rámci posiluje kritéria týkající se oznámení pro oznámené
subjekty a zavádí zvláštní požadavky pro oznamující orgány.
3.6. Posuzování shody
Návrh zachovává postupy posuzování shody
stanovené podle směrnice 2009/142/ES. Aktualizuje však příslušné
moduly, v souladu s rozhodnutím o novém právním rámci.
Zachovává zejména požadavek, aby oznámený
subjekt zasahoval již ve fázi návrhu a výroby veškerých
spotřebičů a vybavení.
Zachovává rovněž stávající přístup
k fázi návrhu, podle něhož přezkoušení typu výrobku oznámeným
subjektem probíhá ve formě přezkoušení kompletního výrobku nebo
vybavení.
V souladu s čl. 4
odst. 6 rozhodnutí o novém právním rámci proto stanoví pouze EU
přezkoušení výrobního typu, protože se stejně jako ve směrnici
2009/142/ES má za to, že přezkoumání technické dokumentace ve spojení
s přezkoušením kompletního typu lépe odpovídá vysokým
bezpečnostním rizikům při používání plynných paliv.
3.7. Prováděcí akty a akty
v přenesené pravomoci
Návrh zmocňuje Komisi
k případnému přijetí prováděcích aktů v zájmu
zajištění jednotného uplatňování tohoto nařízení ve vztahu
k oznámeným subjektům, které nesplňují nebo již nesplňují
požadavky pro své oznámení. Tyto prováděcí akty budou přijímány
v souladu s ustanoveními o prováděcích aktech zakotvenými
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze
dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí.
Návrh zmocňuje Komisi
k případnému přijetí aktů v přenesené pravomoci
v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o obsah a formu
oznámení členských států týkajících se podmínek pro dodávky plynných
paliv na jejich území, aby tak byl zohledněn technický vývoj.
3.8. Závěrečná ustanovení
Navrhované nařízení bude použitelné dva
roky od jeho vstupu v platnost, aby byl výrobcům, oznámeným
subjektům, členským státům a evropským normalizačním
subjektům poskytnut čas přizpůsobit se novým
požadavkům.
Jmenování oznámených subjektů
v souladu s novými požadavky a novým postupem musí začít krátce
po vstupu tohoto nařízení v platnost. Zajistí se tak, že ke dni použitelnosti
navrhovaného nařízení bude v souladu s novými pravidly jmenován
dostatečný počet oznámených subjektů, a nevzniknou tak problémy
z hlediska kontinuity výroby a dodávek na trh.
U certifikátů vydaných oznámenými
subjekty podle směrnice 2009/142/ES se předpokládá přechodné
období, což umožní vyčerpat zásoby a zajistí bezproblémový přechod na
nové požadavky.
Směrnice 2009/142/ES bude zrušena a
nahrazena navrhovaným nařízením.
3.9. Pravomoc Unie, právní základ, zásada
subsidiarity a právní forma
Právní základ
Základem návrhu je článek 114 Smlouvy.
Zásada subsidiarity
Otázka zásady subsidiarity vyvstává zejména u
nově přidaných ustanovení, jejichž cílem je zlepšit efektivní
prosazování směrnice 2009/142/ES, konkrétně v případě
ustanovení o povinnostech hospodářských subjektů,
o sledovatelnosti, o posuzování a oznamování subjektů posuzování
shody.
Zkušenosti s prosazováním právních
předpisů ukázaly, že opatření přijatá na vnitrostátní
úrovni dala vzniknout různým přístupům a vedla
k různému zacházení s hospodářskými subjekty uvnitř
Unie, což je v rozporu s cíli směrnice 2009/142/ES.
Opatření přijatá na vnitrostátní úrovni za účelem řešení
problémů mohou působit překážky bránící volnému pohybu zboží.
Kromě toho je jejich působnost omezena na území členského státu.
Opatření koordinované na úrovni Unie může lépe přispět ke
stanoveným cílům a napomůže zejména ke zefektivnění dozoru nad
trhem. Z toho důvodu je vhodnější přijmout opatření na
úrovni Unie.
Proporcionalita
V souladu se zásadou proporcionality nepřekračují
navrhované změny rámec toho, co je nezbytné k dosažení stanovených
cílů.
Nové nebo pozměněné povinnosti
nepředstavují zbytečnou zátěž nebo náklady ani pro
průmyslové odvětví, zejména malé a střední podniky, ani pro
správní orgány. U změn s negativním dopadem byla provedena analýza
dopadů dotyčné varianty, která umožňuje nalézt
nejpřiměřenější řešení problémů. Některé
změny se týkají zlepšení srozumitelnosti stávající směrnice, přičemž
nezavádějí žádné nové požadavky, které by měly dopad na náklady.
Použitá legislativní metoda
Návrh má podobu nařízení.
Navrhovaná změna ze směrnice na
nařízení zohledňuje obecný záměr Komise zjednodušit
regulační prostředí, jakož i potřebu zajistit jednotné
provádění navrhovaného právního předpisu v celé Unii.
Navrhované nařízení je založeno na
článku 114 Smlouvy a jeho cílem je zajistit řádné fungování
vnitřního trhu s plynovými spotřebiči. Stanoví jasná a
podrobná pravidla, která budou jednotně použitelná současně
v celé Unii.
V souladu s celkovými zásadami
harmonizace členské státy ve svých vnitrostátních právních předpisech
nesmí stanovovat přísnější nebo další požadavky týkající se
uvádění plynových spotřebičů na trh. Zejména povinné
základní požadavky a postupy posuzování shody, jimiž se musí řídit
výrobci, musí být ve všech členských státech stejné.
Totéž platí o ustanoveních, jež byla zavedena
v důsledku uvedení návrhu do souladu s rozhodnutím o novém
právním rámci. Tato ustanovení jsou jasná a dostatečně přesná
tak, aby mohla být dotčenými subjekty přímo použita.
Povinnosti uložené členským státům,
jako např. povinnost posuzovat, jmenovat a oznamovat subjekty
posuzování shody, se v každém případě neprovádějí do
vnitrostátního práva jako takové, ale jsou členskými státy prováděny
prostřednictvím nezbytné právní a správní úpravy. To se nezmění, až
budou tyto příslušné povinnosti stanoveny nařízením.
Při provádění směrnic do svého
vnitrostátního práva tedy nemají členské státy téměř žádnou
flexibilitu. Díky tomu, že bylo zvoleno nařízení, však uspoří náklady
spojené s prováděním směrnice do vnitrostátního práva.
Kromě toho v případě
nařízení nehrozí možnost různého provedení směrnice
v jednotlivých členských státech, což by mohlo vést k rozdílné
úrovni ochrany bezpečnosti a vytvořit překážky na jejich
vnitřním trhu, a tedy narušit její účinné provádění.
Změna ze směrnice na nařízení
neznamená změnu v regulačním přístupu.
Charakteristické rysy nového přístupu
zůstanou v plném rozsahu zachovány, zejména poskytnutí flexibility
výrobcům při volbě způsobu, jak vyhoví základním
požadavkům, a při volbě, v rámci používaných postupů
posuzování shody, toho postupu, kterým prokáží, že plynové
spotřebiče vyhovují požadavkům právních předpisů.
Stávající mechanismy podporující provádění právních předpisů
(proces normalizace, pracovní skupiny, spolupráce ve správní oblasti,
vypracování metodických dokumentů atd.) nebudou povahou právního nástroje
nijak dotčeny.
Kromě toho volba nařízení neznamená,
že proces rozhodování je centralizovaný. Členské státy si ponechávají svou
pravomoc, např. pokud jde o jmenování a akreditaci oznámených
subjektů, dozor nad trhem a donucovací opatření a stanovování svých
podmínek dodávky plynných paliv, neboť kvalita plynných paliv není na
úrovni Unie harmonizována.
Použití nařízení v oblasti právních
předpisů týkajících se vnitřního trhu dále umožňuje,
rovněž v souladu s preferencemi vyjádřenými
zúčastněnými stranami, vyhnout se riziku ukládání dodatečných
povinností nad rámec ustanovení evropského práva (tzv. gold-plating).
Umožňuje též výrobcům pracovat přímo se zněním
nařízení, místo aby museli vyhledávat a zkoumat 28 prováděcích
předpisů.
Z těchto důvodů se má za
to, že volba nařízení je pro všechny dotčené strany
nejvhodnějším řešením, neboť umožní rychlejší a jednotné
uplatňování navrhovaného právního předpisu a pro
hospodářské subjekty vytvoří jasnější regulační
prostředí.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet Unie.
5.           DALŠÍ INFORMACE
Zrušení platných právních
předpisů
Přijetí návrhu povede ke zrušení
směrnice 2009/142/ES.
Evropský hospodářský prostor
Návrh se týká EHP, a proto by oblast jeho
působnosti měla být rozšířena i na Evropský hospodářský
prostor.
2014/0136 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o spotřebičích plynných paliv
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[21],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2009/142/ES o spotřebičích plynných paliv
stanoví[22]
pravidla pro uvádění na trh a do provozu
spotřebičů plynných paliv.
(2)       Směrnice 2009/142/ES je
založena na zásadách nového přístupu, které byly stanoveny v usnesení
Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci
a normám[23].
Stanoví proto pouze základní požadavky týkající se spotřebičů
plynných paliv, zatímco technické podrobnosti přijímá Evropský výbor pro
normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice
(Cenelec) v souladu s nařízením Evropského parlamentu
a Rady (EU) č. 1025/2012 o evropské normalizaci[24]. Shoda s takto stanovenými
harmonizovanými normami, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním
věstníku Evropské unie, vede k předpokladu shody s požadavky
směrnice 2009/142/ES. Zkušenosti ukazují, že tyto základní zásady fungují
v tomto odvětví dobře a měly by být zachovány a dále
prosazovány.
(3)       Zkušenosti
s prováděním směrnice 2009/142/ES ukazují, že je třeba
změnit některá její ustanovení s cílem vyjasnit
a aktualizovat je a zajistit tak právní jistotu, pokud jde
o definice týkající se její oblasti působnosti, obsah sdělení
členských států ohledně jejich druhů plynů
a vstupních tlaků a některé základní požadavky.
(4)       Vzhledem k tomu,
že některé aspekty směrnice 2009/142/ES je třeba revidovat
a posílit, měla by být uvedená směrnice v zájmu jasnosti
zrušena. Vzhledem k tomu, že oblast působnosti, základní
požadavky a postupy posuzování shody musí být ve všech členských
státech stejné, neexistuje při provádění směrnice založené na
zásadách nového přístupu ve vnitrostátním právu téměř žádná
flexibilita. Za účelem zjednodušení právního rámce by směrnice
2009/142/ES měla být nahrazena nařízením, které je vhodným právním
nástrojem, neboť stanoví jasná a podrobná pravidla, jež nenechávají
prostor pro rozdílné provedení jednotlivými členskými státy a zajišťuje
tak jednotné uplatňování v celé Unii.
(5)       Rozhodnutí Evropského
parlamentu a Rady č. 768/2008/ES o společném rámci pro
uvádění výrobků na trh[25]
stanoví společný rámec obecných zásad a referenčních ustanovení,
jež se mají použít v právních předpisech, které harmonizují podmínky
uvádění výrobků na trh, s cílem poskytnout souvislý základ pro
revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Aby byl
zajištěn soulad s ostatními odvětvovými právními předpisy,
směrnice 2009/142/ES by měla být přizpůsobena uvedenému
rozhodnutí.
(6)       Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008, kterým se stanoví požadavky na
akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh[26], obsahuje horizontální
ustanovení týkající se akreditace subjektů posuzování shody, [dozoru nad
trhem s výrobky a kontroly výrobků ze třetích zemí] a označení
CE.
(7)       Nařízení (EU)
č. [.../...] Evropského parlamentu a Rady[27] [o dozoru nad
trhem s výrobky] stanoví podrobná pravidla pro dozor nad trhem a pro
kontrolu výrobků vstupujících do Unie ze třetích zemí,
včetně spotřebičů plynných paliv. Stanoví rovněž
postup využití ochranné doložky. Členské státy by měly organizovat
a provádět dozor nad trhem, jmenovat orgány dozoru nad trhem
a určit jejich pravomoci a povinnosti. Měly by rovněž
vypracovat obecné a odvětvové programy pro dozor nad trhem.
(8)       Oblast působnosti
směrnice 2009/142/ES by měla být zachována. Toto nařízení by se
mělo vztahovat na spotřebiče plynných paliv a vybavení
zabudovaná do spotřebiče plynných paliv. Spotřebiče
plynných paliv jsou spotřebiče používané v domácnosti i mimo
domácnost, které jsou určeny k řadě stanovených použití.
(9)       Cílem tohoto nařízení je
zajistit fungování vnitřního trhu se spotřebiči plynných paliv
a vybavením, pokud jde o bezpečnostní rizika související s
plynem a energetickou účinnost.
(10)     Toto nařízení by se
nemělo použít v případě, že jiné harmonizační právní
předpisy Unie konkrétněji pojednávají o hlediscích, na která se
vztahuje toto nařízení. To zahrnuje opatření vydaná podle
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES[28] o stanovení rámce pro
určení požadavků na ekodesign.
(11)     Článek 6 tohoto
nařízení brání členským státům, aby ukládaly přísnější
požadavky na ochranu zdraví, bezpečnost a úspory energie, které by zakazovaly,
omezovaly nebo bránily dodávání na trh a uvádění do provozu
spotřebičů, které jsou v souladu s tímto nařízením. Tímto
ustanovením však není dotčena možnost, aby členské státy při provádění
jiných směrnic EU ukládaly požadavky, které mají vliv na energetickou
účinnost výrobků, včetně plynových
spotřebičů, pokud jsou tato opatření v souladu se
Smlouvou.
(12)     Směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2009/28/ES o podpoře užívání energie
z obnovitelných zdrojů[29]
vyžaduje, aby členské státy zavedly ve svých stavebních předpisech
vhodná opatření za účelem zvýšení podílu všech druhů energie z
obnovitelných zdrojů ve stavebnictví. Směrnice Evropského parlamentu
a Rady 2010/31/EU o energetické náročnosti budov[30] vyžaduje, členské
státy stanovily minimální požadavky na energetickou náročnost budov a
prvků budov a systémové požadavky na celkovou energetickou náročnost technických
systémů budov, které jsou instalovány ve stávajících budovách. Směrnice
Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU o energetické účinnosti[31] vyžaduje, aby
členské státy přijaly účinná opatření k postupnému
snížení spotřeby energie v různých oblastech, včetně
budov.
(13)     Toto nařízení nemá vliv
na povinnost členských států přijímat vnitrostátní opatření
na podporu využívání energie z obnovitelných zdrojů a na podporu
energetické účinnosti budov v souladu se směrnicemi 2009/28/ES,
2010/31/EU a 2012/27/EU. Je v souladu s cíli uvedených směrnic,
podle nichž mohou vnitrostátní opatření za určitých okolností
omezovat instalaci plynových spotřebičů splňujících
požadavek na racionální využití energie podle tohoto nařízení, za
předpokladu, že uvedené požadavky nepředstavují
neodůvodněnou překážku trhu.
(14)     Členské státy by
měly přijmout nezbytná opatření, aby zajistily, že se
spotřebiče plynných paliv uvádějí na trh
a do provozu pouze tehdy, neohrozí-li při běžném používání
bezpečnost osob, domácích zvířat a majetku.
(15)     Ustanoveními tohoto
nařízení není dotčeno oprávnění členských států
stanovovat pravidla týkající se uvádění do provozu nebo periodických
inspekcí spotřebičů plynných paliv, aby byla zajištěna
jejich správná instalace, používání a údržba.
(16)     Ustanoveními tohoto
nařízení není dotčeno oprávnění členských států
stanovovat požadavky, které budou považovat za nezbytné, pokud jde o hlediska
instalace, podmínky větrání prostor a hlediska týkající se
bezpečnosti samotné budovy a její energetické náročnosti, za
předpokladu, že tato ustanovení neukládají požadavky na návrh
týkající se spotřebičů plynných paliv.
(17)     Vzhledem k tomu,
že toto nařízení nezahrnuje rizika způsobená
spotřebiči plynných paliv v případě nesprávné
instalace, údržby nebo používání, členské státy se vyzývají, aby
přijaly opatření, která zajistí, aby byla veřejnost informována
o rizicích spojených s produkty spalování a zejména s oxidem
uhelnatým.
(18)     Třebaže toto nařízení
neupravuje podmínky dodávky plynu v členských státech, měla by
se zohlednit skutečnost, že v členských státech platí
rozdílné podmínky, pokud jde o druhy plynu a vstupní tlaky, jelikož
technické vlastnosti plynného paliva nejsou harmonizovány. Složení a specifikace
druhů plynných paliv a vstupní tlaky v místě, kde se
spotřebič plynných paliv uvádí do provozu, jsou velmi
důležité pro jeho bezpečné a správné fungování, a proto by
toto hledisko mělo být zohledněno již ve fázi návrhu
spotřebiče, aby byla zajištěna jeho slučitelnost s
druhem/druhy plynu a vstupním tlakem / vstupními tlaky, pro které je
určen.
(19)     Aby nevznikaly překážky
obchodu, pokud jde o spotřebiče plynných paliv, z důvodů,
jež souvisí se skutečností, že podmínky dodávky plynu dosud nejsou
harmonizovány, a aby tak byla zajištěna dostatečná informovanost
hospodářských subjektů, měly by členské státy ostatním
členských státům a Komisi včas sdělit druhy plynu a vstupní
tlaky, které se na jejich území používají, a jejich veškeré změny.
(20)     Sdělení členských
států ohledně druhů plynu a vstupních tlaků by
měla obsahovat příslušné nezbytné informace pro hospodářské
subjekty. V tomto rámci není primární zdroj vstupního plynného paliva
relevantní pro vlastnosti a výkonnost spotřebičů plynných paliv a jejich
slučitelnost se sdělenými podmínkami dodávky zemního plynu.
(21)     Členské státy se
vyzývají, aby při určování kategorií plynů a skupin plynů
používaných na svém území zohlednily probíhající normalizační činnost
týkající se kvality plynu a zajistily tak v celé Unii soudržný
a koordinovaný přístup k harmonizaci plynných paliv
prostřednictvím normalizace.
(22)     Pokud v souladu se
směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES
o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem[32] a probíhající
normalizační činností CEN týkající se specifikací kvality plynu
členské státy přijmou konkrétní opatření pro širší využívání
bioplynu prostřednictvím vtlačování tohoto plynu do distribuční
sítě nebo distribucí tohoto plynu prostřednictvím izolovaných
systémů, měly by zajistit včasnou aktualizaci svých sdělení
týkajících se druhů plynu, pokud kvalita dodávaného plynu nezůstane v
již sděleném rozsahu kvality.
(23)     Pokud členské státy
vypracují v souladu se směrnicí 2009/28/ES své vnitrostátní
akční plány, aby splnily svou povinnost zvýšit procentní podíl
obnovitelných zdrojů energie a zejména bioplynu na celkové
spotřebě energie, měly by zvážit možnosti vtlačování
těchto plynů do plynové distribuční sítě.
(24)     Členské státy by
měly přijmout nezbytná opatření, aby zajistily, že podmínky
dodávky plynu nevytvářejí překážky obchodu a neomezují uvádění
do provozu spotřebičů plynných paliv, které jsou
slučitelné s místními podmínkami dodávky plynu.
(25)     Spotřebiče plynných
paliv, na které se vztahuje toto nařízení a které jsou
v souladu s jeho ustanoveními, by měly těžit ze zásady
volného pohybu zboží. Mělo by být možno uvádět tyto
spotřebiče do provozu, pokud jsou slučitelné s místními
podmínkami dodávky plynu.
(26)     Kategorie spotřebiče
uvedená na výrobním štítku spotřebiče má přímou souvislost s
kategoriemi plynů a/nebo skupinami plynů, pro které byl
spotřebič plynných paliv navržen, aby bezpečně spaloval s
požadovanou úrovní výkonu, a zajišťuje tak slučitelnost spotřebiče
s místními podmínkami dodávky plynu.
(27)     Základní požadavky týkající se
bezpečnosti, zdraví a racionálního využití energie by měly být
dodržovány, aby bylo zajištěno, že jsou spotřebiče plynných
paliv při běžném používání na požadované úrovni výkonnosti
bezpečné.
(28)     Základní požadavky je
třeba vykládat a uplatňovat s ohledem na stav techniky v době
návrhu a výroby a také technická a ekonomická hlediska, která jsou v souladu s
vysokým stupněm ochrany zdraví a bezpečnosti a racionálního využití
energie.
(29)     Odpovědnost za soulad
spotřebičů plynných paliv a vybavení s požadavky tohoto
nařízení by měly nést hospodářské subjekty podle role, kterou
hrají v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká
úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je zdraví a bezpečnost,
racionální využití energie a ochrana spotřebitelů a ostatních
uživatelů, domácích zvířat a majetku, jakož i spravedlivá
hospodářská soutěž na trhu Unie.
(30)     Všechny hospodářské
subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce
by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh dodávaly
pouze spotřebiče spalující plynná paliva, které jsou v souladu
s tímto nařízením. Je nezbytné stanovit jasné a
přiměřené rozdělení povinností odpovídající roli
jednotlivých hospodářských subjektů, kterou mají v dodavatelském a
distribučním řetězci.
(31)     Vzhledem k tomu, že
výrobce zná podrobně postup návrhu a výroby, má nejlepší možnosti provést
celkový postup posouzení shody. Posuzování shody by tedy mělo zůstat
pouze povinností pro výrobce.
(32)     Výrobce by měl poskytnout
dostatečné a podrobné informace o zamýšleném použití
spotřebiče plynných paliv, a umožnit tak jeho správnou
a bezpečnou instalaci, uvedení do provozu, používání
a údržbu. Tyto informace mohou zahrnovat technické specifikace rozhraní
mezi spotřebičem a jeho instalačním prostředím.
(33)     Pro usnadnění komunikace
mezi hospodářskými subjekty, orgány dozoru nad trhem a spotřebiteli
by měly členské státy rovněž vybízet hospodářské subjekty k
tomu, aby kromě poštovní adresy uváděly také adresu webových stránek.
(34)     Je nezbytné zajistit, aby
spotřebiče plynných paliv a vybavení ze třetích zemí vstupující
na trh Unie splňovaly požadavky tohoto nařízení, a zejména aby je
jejich výrobci podrobili příslušným postupům posouzení shody. Na
dovozce by se proto mělo vztahovat ustanovení, podle nějž mají
zajistit, aby spotřebiče plynných paliv a vybavení, které
uvádějí na trh, byly v souladu s požadavky tohoto nařízení, a aby na
trh neuváděli spotřebiče plynných paliv a vybavení, které s
těmito požadavky v souladu nejsou nebo které představují určité
riziko. Na dovozce by se rovněž mělo vztahovat ustanovení, podle
nějž mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby
označení spotřebičů a dokumentace vypracovaná výrobci
byly k dispozici ke kontrole ze strany orgánů dozoru.
(35)     Distributor dodává
spotřebič plynných paliv nebo vybavení na trh poté, co jej na trh
uvedl výrobce nebo dovozce a měl by jednat s náležitou péčí, aby jeho
nakládání s daným spotřebičem nebo vybavením neovlivnilo
nepříznivě jejich soulad s právními předpisy.
(36)     Při uvedení
spotřebiče plynných paliv nebo vybavení na trh vhodnou by
měl každý dovozce uvést na spotřebiči nebo vybavení své
jméno, svou zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku
a poštovní adresu, na níž jej lze kontaktovat. Pokud to rozměr
nebo povaha spotřebiče plynných paliv nebo vybavení neumožňuje,
jsou možné výjimky. Ty zahrnují i případ, kdy by dovozce musel za
účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal daného výrobku.
(37)     Každý hospodářský
subjekt, který buď uvede spotřebič plynných paliv nebo vybavení
na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo jej změní
tak, že to může ovlivnit soulad s požadavky tohoto nařízení, by
měl být považován za výrobce, a měl by vzít na sebe povinnosti
výrobce.
(38)     Vzhledem k tomu, že jsou
distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do
úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní
orgány, a měli by být připraveni na aktivní účast
a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající
se dotčených spotřebičů plynných paliv nebo vybavení.
(39)     Zajištění zpětné
dohledatelnosti spotřebičů plynných paliv nebo vybavení
v celém dodavatelském řetězci přispívá ke zjednodušení
a větší účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém
zpětné dohledatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem
dohledat hospodářský subjekt, který dodal na trh spotřebiče
plynných paliv nebo vybavení, jež nejsou v souladu s právními
předpisy.
(40)     Toto nařízení by se
mělo omezit na stanovení základních požadavků. Aby se usnadnilo
posuzování shody s uvedenými požadavky, je pro účely vyjádření
podrobných technických specifikací uvedených požadavků, zejména pokud jde
o návrh, výrobu, fungování, zkoušení racionálního využití energie a instalaci
spotřebičů plynných paliv, nezbytné stanovit předpoklad
shody pro spotřebiče plynných paliv nebo vybavení, které jsou ve
shodě s harmonizovanými normami přijatými v souladu s nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012[33].
(41)     Nařízení (EU)
č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám,
pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky tohoto
nařízení.
(42)     Aby mohly hospodářské
subjekty prokázat a příslušné orgány zajistit, že spotřebiče
plynných paliv nebo vybavení dodávané na trh splňují základní požadavky,
je nezbytné stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES
stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po
nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně
bezpečnosti. Pro účely zajištění souladu mezi jednotlivými
odvětvími, jakož i s cílem vyhnout se variantám ad hoc by postupy
posuzování shody měly být zvoleny z těchto modulů.
(43)     Výrobci
spotřebičů plynných paliv by měli vypracovat EU prohlášení
o shodě, ve kterém poskytnou informace o shodě spotřebiče s
požadavky tohoto nařízení a ostatních příslušných harmonizačních
právních předpisů Unie.
(44)     Pro zajištění
účinného přístupu k informacím pro účely dozoru nad trhem by
měly být informace, které jsou nutné ke zjištění všech aktů Unie
použitelných pro spotřebiče plynných paliv, dostupné v jednotném EU
prohlášení o shodě.
(45)     Výrobci vybavení by měli
vydat osvědčení o shodě vybavení, aby poskytli informace
požadované podle tohoto nařízení o shodě vybavení s požadavky tohoto
nařízení. V případě, že vybavení podléhá také jiným harmonizačním
právním předpisům Unie, měli by výrobci vybavení
v případě potřeby vydat EU prohlášení o shodě
v souladu s uvedenými právními předpisy.
(46)     Označení CE, které
vyjadřuje shodu spotřebiče plynných paliv, je viditelným
výsledkem celého postupu, jehož součástí je posouzení shody v širším
smyslu. Obecné zásady použití označení CE a jeho souvislost
s ostatními označeními jsou stanoveny v nařízení (ES)
č. 765/2008. V tomto nařízení by měla být stanovena
pravidla týkající se připojování označení CE.
(47)     Vybavení nejsou
spotřebiče plynných paliv, nýbrž meziprodukty, které si dodávají
odborníci a které jsou určeny k zabudování do spotřebiče.
Jelikož vhodný návrh vybavení přispívá k správnému
a bezpečnému fungování dokončeného spotřebiče a
jelikož rizika spotřebiče související s plynem lze posoudit až po
zabudování vybavení, je vhodné, aby vybavení nebyla opatřena
označením CE.
(48)     Kontrola shody
spotřebičů plynných paliv a vybavení s hlavními
požadavky tohoto nařízení je nutná pro zajištění účinné ochrany
uživatelů a třetích stran.
(49)     Aby byla zajištěna shoda
spotřebičů plynných paliv se základními požadavky, je nutné
stanovit vhodné postupy posuzování shody, které výrobce musí dodržovat. Tyto
postupy by měly být sestaveny z modulů posuzování shody uvedených
v rozhodnutí č. 768/2008/ES.
(50)     Postupy posuzování shody
stanovené v tomto nařízení vyžadují aktivní zapojení subjektů
posuzování shody, které členské státy oznámily Komisi.
(51)     Zkušenosti ukázaly, že
kritéria stanovená ve směrnici 2009/142/ES, jež musí subjekty posuzování
shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují
k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na
stejně vysoké úrovni výkonnosti v celé Unii. Je však nezbytné, aby
všechny subjekty posuzování shody vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni
a za podmínek rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba
stanovit povinné požadavky pro subjekty posuzování shody, které si přejí
být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody.
(52)     V zájmu zajištění
jednotné úrovně kvality posuzování shody je rovněž nutné stanovit
požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do
posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(53)     Pokud subjekt posuzování shody
prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami,
předpokládá se, že splňuje příslušné požadavky stanovené
v tomto nařízení.
(54)     Systém stanovený v tomto
nařízení by měl být doplněn akreditačním systémem
stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že
akreditace je základním prostředkem ověřování odborné
způsobilosti subjektů posuzování shody, měla by být rovněž
používána pro účely oznamování.
(55)     Transparentní akreditace
stanovená v nařízení (ES) č. 765/2008 zajišťující nezbytnou
míru důvěry v osvědčení o shodě by měla být ze
strany vnitrostátních veřejných orgánů v Unii považována za
nejvhodnější způsob pro prokázání odborné způsobilosti
subjektů posuzování shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že
mají vhodné prostředky, aby toto hodnocení prováděly samy.
V takovém případě, aby zajistily odpovídající úroveň
důvěryhodnosti hodnocení provedeného jinými vnitrostátními orgány, by
měly Komisi a ostatním členským států předložit
potřebné doklady, které prokazují, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují
všechny příslušné regulační požadavky.
(56)     Subjekty posuzování shody
často zadávají část svých činností souvisejících
s posuzováním shody subdodavatelům nebo pobočce. V zájmu
zachování úrovně ochrany požadované pro spotřebiče plynných
paliv, které mají být uvedeny na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé
a pobočky provádějící posuzování shody splňovaly stejné
požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité, aby se posuzování
způsobilosti a výkonnosti subjektů, jež mají být oznámeny,
a kontrola již oznámených subjektů týkalo rovněž činností,
které provádí subdodavatelé a pobočky.
(57)     Je nezbytné zvýšit
účinnost a transparentnost oznamovacího postupu a zejména ho
přizpůsobit novým technologiím, a umožnit tak oznamování on-line.
(58)     Vzhledem k tomu, že
subjekty posuzování shody mohou své služby nabízet na území celé Unie, je
vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést
námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu,
během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se
způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou
pracovat jako oznámené subjekty.
(59)     Z důvodu
konkurenceschopnosti je důležité, aby subjekty posuzování shody používaly
postupy posuzování shody, které zbytečně nezatěžují
hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu a v zájmu zajištění
rovného zacházení s hospodářskými subjekty je třeba zajistit jednotné
technické používání postupů posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout
vhodnou koordinací a spoluprací mezi subjekty posuzování shody.
(60)     V zájmu zajištění
jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být
Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly
být vykonávány v souladu nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla týkající se vykonávání
prováděcích pravomocí Komise[34].
(61)     Při přijímání
prováděcích aktů požadujících, aby oznamující členský stát
přijal nezbytná nápravná opatření ve vztahu k oznámeným
subjektům, které nesplňují nebo již nesplňují požadavky pro své
oznámení, by měl být použit poradní postup.
(62)     Aby mohlo být přihlédnuto
k technickému vývoji, měla by v souladu s článkem 290 Smlouvy
být na Komisi přenesena pravomoc, pokud jde o změny v obsahu
a formě sdělení členských států o podmínkách dodávky
plynu na jejich území.
(63)     Při přípravě a
vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla
zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně,
včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(64)     Je třeba stanovit
přechodná opatření, jež umožní, aby byly na trh dodávány nebo do
provozu uváděny spotřebiče plynných paliv a vybavení, které již
byly uvedeny na trh v souladu se směrnicí 2009/142/ES.
(65)     Členské státy by
měly stanovit pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a zajistit
jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné,
přiměřené a odrazující.
(66)     Jelikož cíle tohoto
nařízení, totiž zajistit, aby spotřebiče plynných paliv na trhu
splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a
bezpečnosti uživatelů, ochranu domácích zvířat nebo majetku a racionální
využití energie, a zároveň zaručit fungování vnitřního trhu,
nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a
proto jej z důvodu jeho rozsahu a účinků může být lépe
dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu
se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V
souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení
tohoto cíle.
(67)     Směrnice 2009/142/ES by
proto měla být zrušena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ
USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast
působnosti
1)           Toto nařízení se vztahuje na
spotřebiče a vybavení.
2)           Pro účely tohoto nařízení
se spotřebič považuje za „běžně používaný“, pokud jsou
splněny tyto podmínky:
a)      je správně instalován a
pravidelně udržován v souladu s pokyny výrobce;
b)      je používán s běžnými odchylkami v
jakosti paliva a při běžném kolísání vstupního tlaku paliva;
c)      je používán v souladu se svým účelem
nebo způsobem, který lze rozumně předvídat.
3)           Toto nařízení se nevztahuje na:
a)      spotřebiče zvláště
navržené pro použití k průmyslovým procesům probíhajícím v
průmyslových objektech;
b)      spotřebiče zvláště
navržené pro použití v letadlech a na železnicích;
c)      spotřebiče zvláště
navržené pro výzkumné účely pro dočasné použití
v laboratořích.
4)           Pokud hlediska týkající se
spotřebičů nebo vybavení, která upravuje toto nařízení,
podrobněji upravují jiné harmonizační právní předpisy Unie, toto
nařízení se pro uvedené spotřebiče nebo vybavení, pokud jde o
uvedená hlediska, nepoužije nebo se přestane používat.
5)           Požadavek na racionální využití
energie uvedený v bodě 3.5 přílohy I tohoto nařízení se
nepoužije pro spotřebiče, na které se vztahuje opatření
vydané podle článku 15 směrnice 2009/125/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely
tohoto nařízení se rozumí:
1)           „spotřebiči“
spotřebiče plynných paliv používané k vaření, chlazení,
klimatizaci, vytápění prostor, ohřevu užitkové vody, osvětlení
a praní, jakož i hořáky s nuceným průtokem vzduchu
a topná tělesa vybavená těmito hořáky;
2)           „vybavením“ bezpečnostní,
kontrolní nebo regulační zařízení a podskupiny, samostatně
uváděné na trh pro profesionální použití a navržené pro zabudování do
spotřebiče plynných paliv nebo tvořící součást takového
spotřebiče;
3)           „spalováním“ proces, při kterém
plynné palivo reaguje s kyslíkem, přičemž vzniká teplo nebo
světlo;
4)           „praním“ celý postup praní,
včetně sušení a žehlení;
5)           „plynným palivem“ jakékoli palivo v
plynném stavu při teplotě 15 °C a tlaku 1 bar;
6)           „průmyslovým procesem“
těžba, pěstování, rafinace, zpracování, produkce, výroba nebo
příprava materiálů, rostlin, hospodářských zvířat,
živočišných produktů, potravin nebo jiných výrobků za
účelem jejich obchodního využití;
7)           „zvláštním návrhem“ návrh
spotřebiče, který je určen pouze k řešení zvláštní
potřeby nebo pro zvláštní postup;
8)           „průmyslovým objektem“ jakékoli
místo, kde je hlavní prováděnou činností průmyslový proces,
na který se vztahují zvláštní vnitrostátní předpisy týkající se zdraví
a bezpečnosti;
9)           „kategorií plynu“ skupina plynných
paliv s podobnou hořlavostí, které vzájemně spojuje rozsah Wobbeho
čísel;
10)         „skupinou plynů“ určený
rozsah Wobbeho čísla v rámci dané kategorie;
11)         „Wobbeho číslem“ ukazatel
záměnnosti plynných paliv používaný k porovnání spalovacího výkonu
plynných paliv různých složení u daného spotřebiče;
12)         „kategorií spotřebiče“
identifikace kategorií plynů a/nebo skupin plynů, k jejichž
bezpečnému spalování a při požadované úrovni výkonnosti je
spotřebič navržen, jak uvádí označení kategorie
spotřebiče stanovené prostřednictvím CEN;
13)         „dodáním spotřebičů na
trh“ dodání spotřebičů k distribuci nebo použití na trhu Unie v
rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
14)         „dodáním vybavení na trh“ dodání
vybavení pro obchodní použití k distribuci na trhu Unie za účelem
zabudování do spotřebiče nebo tvořícího součást takového
spotřebiče, ať už za úplatu nebo bezplatně;
15)         „energetickou účinností“
poměr výstupního výkonu spotřebiče k vstupní energii;
16)         „uvedením na trh“ první dodání
spotřebiče nebo vybavení na trh Unie;
17)         „uvedením do provozu“ první
použití spotřebiče nebo jeho první použití pro vlastní účely
výrobce;
18)         „výrobcem“ fyzická nebo právnická
osoba, která vyrábí spotřebič nebo vybavení nebo která si takový
spotřebič nebo vybavení nechává navrhnout nebo vyrobit a která
uvedený výrobek uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou;
19)         „zplnomocněným zástupcem“
fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně zplnomocněna
výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
20)         „dovozcem“ fyzická nebo právnická
osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie spotřebič nebo vybavení
ze třetí země;
21)         „distributorem“ fyzická nebo
právnická osoba v dodavatelském řetězci, kromě výrobce či
dovozce, která spotřebič nebo vybavení dodává na trh;
22)         „hospodářskými subjekty“
výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
23)         „technickou specifikací“ dokument,
který předepisuje technické požadavky, které mají spotřebič nebo
vybavení splňovat;
24)         „harmonizovanou normou“ harmonizovaná
norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
25)         „akreditací“ akreditace stanovená v
čl. 2 odst. 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
26)         „vnitrostátním akreditačním orgánem“
vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 odst. 11 nařízení
(ES) č. 765/2008;
27)         „posouzením shody“ postup, kterým se
prokazuje, zda byly splněny základní bezpečnostní požadavky týkající
se spotřebiče nebo vybavení stanovené tímto nařízením;
28)         „subjektem posuzování shody“ subjekt,
který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace,
zkoušení, certifikace a kontroly;
29)         „stažením z oběhu“
opatření, jehož cílem je navrácení spotřebiče, který byl již
dodán koncovému uživateli;
30)         „stažením z trhu“ opatření,
jehož cílem je zabránit, aby byly spotřebič nebo vybavení, které se
nachází v dodavatelském řetězci, dodávány na trh;
31)         „označením CE“ označení,
kterým výrobce vyjadřuje, že spotřebič je v souladu
s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních
předpisech Unie, které upravují jeho připojování;
32)         „harmonizačními právními
předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky
pro uvádění výrobků na trh.
Článek 3
Dodávání na
trh a uvádění do provozu
1)           Členské státy přijmou
veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby
spotřebiče mohly být dodávány na trh a uváděny do provozu pouze
tehdy, pokud splňují požadavky tohoto nařízení.
2)           Členské státy přijmou
veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby vybavení mohlo být
dodáváno na trh pouze tehdy, pokud splňuje požadavky tohoto nařízení.
3)           Tímto nařízením není
dotčeno oprávnění členských států klást takové požadavky,
jež mohou považovat za nezbytné k zajištění ochrany osob, domácích
zvířat a majetku při běžném používání spotřebičů,
za předpokladu, že to neznamená změnu těchto
spotřebičů.
Článek 4
Podmínky
dodávky plynu
1)           Členské státy sdělí Komisi
a ostatním členským státům druhy plynů a odpovídající
vstupní tlaky plynných paliv používaných na svém území a včas
jim sdělí jakékoli jejich změny v souladu s požadavky
stanovenými v příloze II.
2)           Komise zajistí, aby tyto informace
byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Základní
požadavky
Spotřebiče a vybavení musí
splňovat základní požadavky stanovené v příloze I, které se na
ně vztahují.
Článek 6
Volný pohyb
1)           Členské státy nesmí, z
důvodů týkajících se hledisek, na která se toto nařízení
vztahuje, zakazovat, omezovat nebo bránit dodávání na trh a uvádění do
provozu spotřebičů, které jsou v souladu s tímto nařízením.
2)           Členské státy nesmí, z
důvodů týkajících se rizik, na která se toto nařízení vztahuje,
zakazovat, omezovat nebo bránit dodávání na trh vybavení, které je v souladu s
tímto nařízením.
3)           Tímto nařízením není
dotčena povinnost členských států stanovit v souladu se
směrnicemi 2009/28/ES, 2010/31/EU a 2012/27/EU opatření týkající
se podpory využívání energie z obnovitelných zdrojů
a energetické účinnosti budov. Tato opatření musí být slučitelná
se Smlouvou.
KAPITOLA II
POVINNOSTI
HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 7 [Článek R2 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
výrobců
1)           Při uvádění
spotřebičů nebo vybavení na trh musí výrobci zajistit, aby tyto
výrobky byly navrhovány a vyrobeny v souladu se základními požadavky
stanovenými v příloze I.
2)           Výrobci spotřebičů
nebo vybavení vyhotoví technickou dokumentaci uvedenou v příloze III a
provedou nebo si nechají provést postup posouzení shody uvedený v článku
14.
Byl-li soulad spotřebiče s
příslušnými požadavky prokázán postupem uvedeným v prvním pododstavci,
vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a připojí označení CE.
Byl-li soulad vybavení s příslušnými
požadavky prokázán postupem uvedeným v prvním pododstavci, vypracují
výrobci osvědčení o shodě vybavení.
3)           Výrobci uchovávají technickou dokumentaci
a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let po uvedení spotřebiče
na trh.
Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a
osvědčení o shodě vybavení po dobu deseti let po uvedení
vybavení na trh.
4)           Výrobci zajistí, aby se používaly
postupy, díky kterým sériová výroba zůstane v souladu s požadavky. Je
třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo
parametrů spotřebiče nebo vybavení a změnám harmonizovaných
norem nebo ostatních technických specifikací, na jejichž základě se
prohlašuje shoda spotřebiče nebo vybavení.
Výrobci ve všech případech, kdy to je
považováno za vhodné vzhledem k rizikům, které spotřebič nebo
vybavení představuje, provádějí za účelem ochrany zdraví a
bezpečnosti spotřebitelů a ostatních koncových uživatelů
zkoušky vzorků spotřebiče uváděného na trh, provádějí
šetření a případně vedou knihy stížností, nevyhovujících
spotřebičů a vybavení a stažení těchto
spotřebičů z oběhu a průběžně o všech
těchto kontrolách informují distributory.
5)           Výrobci zajistí, aby byl na jejich
spotřebičích uveden typ, série nebo sériové číslo nebo jakýkoli
jiný prvek umožňující jejich identifikaci.
V případech, kdy to velikost nebo povaha
spotřebiče nebo vybavení neumožňuje, výrobci zajistí, aby byly
požadované informace uvedeny na obalu.
6)           Výrobci uvádějí své jméno, svou
zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na
níž je lze kontaktovat, na spotřebiči, nebo není-li to možné, na jeho
obalu a v instrukcích přiložených ke spotřebiči. Adresa musí
uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Kontaktní údaje se
uvádějí v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní uživatelé a orgány
dozoru nad trhem určené dotčeným členským státem snadno
rozumějí.
Výrobci uvádějí své jméno, svou zapsanou
obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze
kontaktovat, na vybavení, nebo není-li to možné, na jeho obalu a v návodech
přiložených k vybavení. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém
lze výrobce kontaktovat.
7)           Výrobci zajistí, aby byly ke
spotřebiči přiloženy v souladu s rozhodnutím příslušného
členského státu instrukce podle bodu 1.5 přílohy I a
bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní
koncoví uživatelé snadno rozumějí. Tyto instrukce a bezpečnostní
informace musí být jasné, srozumitelné a pochopitelné.
Výrobci zajistí, aby bylo k vybavení
přiloženo osvědčení o shodě vybavení obsahující mimo jiné
návody k zabudování nebo montáži, seřízení, provozu
a údržbě podle přílohy I bodu 1.7, v jazyce, kterému výrobci
spotřebičů snadno rozumí. Tyto instrukce musí být jasné,
srozumitelné a pochopitelné.
8)           Výrobci, kteří se domnívají
nebo mají důvod se domnívat, že spotřebič nebo vybavení, které
uvedli na trh, není v souladu s tímto nařízením, přijmou
okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení spotřebiče
nebo vybavení do souladu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo z
oběhu. Dále pokud spotřebič nebo vybavení představuje
riziko, výrobci neprodleně informují o této skutečnosti
příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž
spotřebič nebo vybavení dodali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o
nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
9)           Výrobci předloží
příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho
odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k
prokázání shody spotřebiče nebo vybavení s tímto nařízením v
jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Tyto informace a dokumentace mohou
být poskytnuty v papírové nebo elektronické podobě. Spolupracují s
tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je
vyloučit rizika vyvolaná spotřebiči nebo vybavením, které uvedli
na trh.
Článek 8 [Článek R3 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Zplnomocnění
zástupci
1)           Výrobce může písemně
jmenovat svého zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 7 odst. 1 a
vypracování technické dokumentace nesmí být součástí povinností
zplnomocněného zástupce.
2)           Zplnomocněný zástupce vykonává
úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Plná moc musí
zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)      uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou
dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po dobu deseti
let po uvedení spotřebiče na trh;
b)      uchovávat osvědčení o
shodě vybavení a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních
orgánů dozoru po dobu deseti let po uvedení vybavení na trh;
c)      podávat příslušným vnitrostátním
orgánům na základě jejich odůvodněné žádosti všechny
informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody spotřebiče nebo
vybavení;
d)      spolupracovat s příslušnými
vnitrostátními orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem
je vyloučit rizika vyvolaná spotřebiči nebo vybavením, na které
se vztahuje plná moc zplnomocněného zástupce.
Článek 9 [Článek R4 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
dovozců
1)           Dovozci uvádí na trh pouze
spotřebiče a vybavení, které jsou v souladu s právními předpisy.
2)           Před uvedením
spotřebiče na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný
postup posouzení shody podle článku 14. Zajistí, aby výrobce vypracoval
technickou dokumentaci, aby spotřebič nesl označení CE, aby k němu
byly přiloženy instrukce a bezpečnostní informace podle bodu 1.5
přílohy I a aby výrobce dodržel požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a
6.
Před uvedením vybavení na trh dovozci
zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posouzení shody podle
článku 14. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby
bylo k vybavení přiloženo osvědčení o shodě vybavení
obsahující mimo jiné návody k zabudování nebo montáži, seřízení,
provozu a údržbě podle bodu 1.7 přílohy I a aby výrobce dodržel
požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a 6.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se
domnívat, že spotřebič nebo vybavení nejsou v souladu se základními
požadavky uvedenými v příloze I, nesmí uvést spotřebič nebo
vybavení na trh, dokud nebudou uvedeny do souladu. Pokud spotřebič
nebo vybavení představuje riziko, informuje o tom dovozce výrobce, jakož i
orgány dozoru nad trhem.
3)           Dovozci uvádějí své jméno, svou
zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na
níž je lze kontaktovat, na spotřebiči, nebo není-li to možné, na jeho
obalu a v návodech přiložených ke spotřebiči. Kontaktní údaje se
uvádějí v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé a
orgány dozoru nad trhem určené dotčeným členským státem snadno
rozumějí.
Dovozci uvádějí své jméno, svou zapsanou
obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze
kontaktovat, na vybavení, nebo není-li to možné, na jeho obalu. Kontaktní údaje
se uvádějí v jazyce, kterému výrobci spotřebiče a orgány dozoru
nad trhem určené dotčeným členským státem snadno rozumějí.
4)           Dovozci zajistí, aby byly ke
spotřebiči přiloženy v souladu s rozhodnutím příslušného
členského státu instrukce podle bodu 1.5 přílohy I a
bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koncoví
uživatelé snadno rozumějí.
Dovozci zajistí, aby bylo k vybavení
přiloženo v souladu s rozhodnutím příslušného členského státu
osvědčení o shodě vybavení obsahující mimo jiné instrukce
k zabudování nebo montáži, seřízení, provozu a údržbě podle
přílohy I bodu 1.7, v jazyce, kterému výrobci spotřebičů
snadno rozumí.
5)           Dovozci zajistí, aby v době,
kdy nesou za spotřebič nebo vybavení odpovědnost, skladovací a
přepravní podmínky neohrožovaly jejich soulad s požadavky stanovenými
v příloze I.
6)           Dovozci ve všech případech, kdy
to je považováno za vhodné vzhledem k rizikům, které spotřebič
nebo vybavení představuje, provádějí za účelem ochrany zdraví a
bezpečnosti uživatelů, na odůvodněnou žádost příslušných
orgánů, zkoušky vzorků spotřebičů nebo vybavení uváděných
na trh, provádějí šetření a případně vedou knihy stížností,
nevyhovujících spotřebičů nebo vybavení a stažení těchto
spotřebičů z oběhu a průběžně o všech
těchto kontrolách informují distributory.
7)           Dovozci, kteří se domnívají
nebo mají důvod se domnívat, že spotřebič nebo vybavení, které
uvedli na trh, není v souladu s tímto nařízením, přijmou
okamžitě nápravná opatření k uvedení spotřebiče nebo
vybavení do souladu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo z
oběhu. Pokud navíc spotřebič nebo vybavení představuje
riziko, dovozci o tom neprodleně informují příslušné vnitrostátní
orgány členských států, v nichž spotřebič nebo vybavení
dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých
nápravných opatřeních.
8)           Dovozci po dobu deseti let po
uvedení spotřebiče na trh uchovávají kopii EU prohlášení o shodě
pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zaručují, že technická
dokumentace může být těmto orgánům na požádání předložena.
Dovozci po dobu deseti let po uvedení vybavení na
trh uchovávají kopii osvědčení o shodě vybavení pro potřeby
orgánů dozoru nad trhem a zaručují, že technická dokumentace
může být těmto orgánům na požádání předložena.
9)           Dovozci předloží
příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho
odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k
prokázání shody spotřebiče nebo vybavení v jazyce, kterému tento
orgán snadno rozumí. Tyto informace a dokumentace mohou být poskytnuty
v papírové nebo elektronické podobě. Spolupracují s tímto orgánem na
jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika
vyvolaná spotřebiči nebo vybavením, které uvedli na trh.
Článek 10 [Článek R5 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
distributorů
1)           Při dodávání
spotřebiče nebo vybavení na trh distributoři jednají s náležitou
péčí, pokud jde o požadavky tohoto nařízení.
2)           Distributoři před dodáním
spotřebiče na trh ověří, zda je označen požadovaným
označením CE a zda jsou k němu přiloženy v souladu s rozhodnutím
příslušného členského státu instrukce a bezpečnostní informace
podle bodu 1.5 přílohy I v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní
koncoví uživatelé v členském státě, v němž má být
spotřebič dodán na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce a dovozce
splnili požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a 6 a
čl. 9 odst. 3.
Distributoři před dodáním vybavení na
trh ověří, zda je k němu přiloženo osvědčení o
shodě vybavení obsahující mimo jiné instrukce k zabudování nebo
montáži, seřízení, provozu a údržbě podle bodu 1.7 přílohy
I v jazyce, kterému výrobci spotřebičů snadno rozumějí, a
zda výrobce a dovozce splnili požadavky stanovené v čl. 7
odst. 5 a 6 a čl. 9 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se
domnívat, že spotřebič nebo vybavení nejsou v souladu se základními
požadavky uvedenými v příloze I, nesmí dodat spotřebič nebo
vybavení na trh, dokud nebudou uvedeny do souladu. Dále, pokud
spotřebič nebo vybavení představuje riziko, informuje o tom
distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3)           Distributoři zajistí, aby v
době, kdy nesou za spotřebič nebo vybavení odpovědnost,
skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jejich soulad se základními
požadavky stanovenými v příloze I.
4)           Distributoři, kteří se
domnívají nebo mají důvod se domnívat, že spotřebič nebo
vybavení, které dodali na trh, nejsou v souladu s tímto nařízením,
zajistí, aby byla přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení
spotřebiče do souladu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo
z oběhu. Pokud navíc spotřebič představuje riziko,
distributoři o tom neprodleně informují příslušné vnitrostátní
orgány členských států, v nichž spotřebič dodávali na trh,
a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných
opatřeních.
5)           Distributoři předloží
příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho
odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k
prokázání shody spotřebiče nebo vybavení. Tyto informace a
dokumentace mohou být poskytnuty v papírové nebo elektronické podobě.
Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž
cílem je vyloučit rizika vyvolaná spotřebičem nebo vybavením,
které dodali na trh.
Článek 11 [Článek R6 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Případy,
kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely
tohoto nařízení považován za výrobce, na kterého se vztahují povinnosti
výrobce podle článku 7, pokud uvede spotřebič nebo vybavení na
trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví
spotřebič nebo vybavení, jež byly na trh již uvedeny, takovým
způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s požadavky tohoto
nařízení.
Článek 12 [Článek R7 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Identifikace
hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí na žádost
orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)      všechny hospodářské subjekty, které
jim dodaly spotřebič nebo vybavení;
b)      všechny hospodářské subjekty, kterým
dodaly spotřebič nebo vybavení.
Hospodářské subjekty musí být schopny
poskytnout informace uvedené v prvním odstavci po dobu deseti let poté, co jim
byly spotřebič nebo vybavení dodány, a po dobu deseti let poté, co
spotřebič nebo vybavení dodaly.
KAPITOLA III
SHODA
SPOTŘEBIČŮ A VYBAVENÍ
Článek 13 [Článek R8 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Předpoklad
shody spotřebičů a vybavení
Předpokládá se,
že spotřebiče a vybavení, které jsou ve shodě s harmonizovanými
normami nebo jejich částmi, na něž byly odkazy zveřejněny v
Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se
základními požadavky, jichž se týkají tyto normy nebo jejich části,
uvedenými v příloze I.
Článek 14
Postup
posouzení shody pro spotřebiče a vybavení
1)           Výrobce podrobí spotřebič
nebo vybavení před jejich uvedením na trh postupu posouzení shody podle
odstavce 2 nebo 3.
2)           Shoda sériově vyráběných
spotřebičů a vybavení s požadavky tohoto nařízení
se osvědčuje prostřednictvím EU přezkoušení typu (modul B –
výrobní typ) uvedeného v bodě 1 přílohy III, ve spojení
s některým s těchto postupů posuzování shody, podle
volby výrobce:
a)      shoda s typem založená na interním
řízení výroby a kontrolním zkoušení spotřebiče nebo vybavení v
náhodně zvolených intervalech (modul C2), podle bodu 2 přílohy III;
b)      shoda s typem založená na
zabezpečení kvality výroby (modul D), podle bodu 3 přílohy III;
c)      shoda s typem založená na
zabezpečení jakosti spotřebiče nebo vybavení (modul E), podle
bodu 4 přílohy III;
d)      shoda s typem založená na ověřování
spotřebiče nebo vybavení (modul F), podle bodu 5 přílohy III.
3)           V případě kusové výroby
spotřebiče nebo výroby v malých množstvích si může výrobce
zvolit shodu na základě ověřování každého jednotlivého výrobku
(Module G), podle bodu 6 přílohy III.
4)           Po dokončení postupů
uvedených v odst. 2 písm. a) až d) nebo v odstavci 3 výrobce
připojí podle článku 18 na vyhovující spotřebiče
označení CE a vypracuje EU prohlášení o shodě.
Po dokončení postupů uvedených
v odst. 2 písm. a) až d) vydá výrobce vybavení
osvědčení o shodě vybavení.
5)           Záznamy a korespondence týkající se
posuzování shody spotřebiče nebo vybavení se vypracují v úředním
jazyce nebo úředních jazycích členského státu, ve kterém je oznámený
subjekt provádějící tyto postupy uvedené v odstavcích 2 a 3 usazen, nebo v
jazyce přijatém uvedeným subjektem.
Článek 15
EU
prohlášení o shodě [Článek R10 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
1)           EU prohlášení o shodě
potvrzuje, že bylo prokázáno splnění základních požadavků uvedených v
příloze I.
2)           EU prohlášení o shodě je
vypracováno podle vzoru uvedeného v příloze V a obsahuje prvky stanovené v
příslušných postupech posuzování shody uvedených v příloze III a je
stále aktualizováno. Je přeloženo do jazyka nebo jazyků požadovaných členským
státem, v němž je spotřebič uváděn nebo dodáván na trh.
3)           Pokud se na spotřebič
vztahuje více než jeden akt Unie požadující EU prohlášení o shodě,
vypracuje se pro všechny tyto akty Unie jediné EU prohlášení o shodě.
Uvedené prohlášení obsahuje identifikaci dotčených aktů, včetně
odkazů na zveřejnění.
4)           Vypracováním EU prohlášení o
shodě přebírá výrobce odpovědnost za soulad spotřebiče
s požadavky tohoto nařízení.
Článek 16
Osvědčení
o shodě vybavení
1)           Osvědčení o shodě
vybavení potvrzuje, že bylo prokázáno splnění příslušných základních
požadavků uvedených v příloze I.
2)           Osvědčení o shodě
vybavení je vypracováno podle vzoru uvedeného v příloze VI. Aby se
napomohlo splnění základních požadavků pro dokončené
spotřebiče uvedených v příloze I, musí osvědčení
o shodě vybavení uvádět charakteristiky vybavení a obsahovat pokyny
ohledně jeho zabudování do spotřebiče nebo montáži, kterou se
takový spotřebič vytvoří. Rovněž obsahuje prvky uvedené
v příslušných postupech posuzování shody uvedených
v příloze III a je průběžně aktualizováno. Musí
být vypracováno v jazyce, kterému výrobci spotřebičů snadno
rozumí.
3)           Osvědčení o shodě
vybavení se připojí k vybavení.
4)           Pokud se na vybavení vztahují jiné
právní předpisy Unie, které se týkají jiných hledisek, která vyžadují
označení CE, pak toto označení vyjadřuje, že se u dotyčného
vybavení předpokládá shoda s ustanoveními uvedených jiných aktů. V
tomto případě musí být v dokumentech, upozorněních nebo
instrukcích požadovaných uvedenými akty a přiložených k vybavení uveden
odkaz na zveřejnění uvedených aktů v Úředním
věstníku Evropské unie.
5)           Vypracováním osvědčení o
vybavení shodě přebírá výrobce odpovědnost za soulad vybavení s
požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 17 [Článek R11 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Obecné
zásady označení CE
Označení CE podléhá obecným zásadám
uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 18 [Článek R12 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Pravidla
a podmínky pro připojování označení CE a nápisů
1)           Označení CE a nápisy uvedené v
příloze IV se viditelně, čitelně a nesmazatelně
připojí ke spotřebiči nebo k jeho výrobnímu štítku.
2)           Nápisy uvedené v bodě 2
přílohy IV se viditelně, čitelně a nesmazatelně
připojí k vybavení nebo k jeho výrobnímu štítku, pokud jsou relevantní.
3)           Označení CE a/nebo nápisy
uvedené v příloze IV se připojí před uvedením
spotřebiče nebo vybavení na trh.
4)           Označení CE je doplněno
identifikačním číslem oznámeného subjektu, který je zapojen do
kontrolní fáze výroby spotřebiče.
5)           Identifikační číslo
oznámeného subjektu zapojeného do kontrolní fáze výroby se připojí na
vybavení.
6)           K označení CE a/nebo k
identifikačnímu číslu uvedenému v odstavcích 4 a 5 může být
připojena jakákoli jiná značka označující zvláštní riziko nebo
použití.
KAPITOLA IV
OZNAMOVÁNÍ
SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 19 [Článek R13 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním
členským státům subjekty oprávněné provádět úkoly spojené s
posouzením shody třetích stran podle článku 14.
Článek 20 [Článek R14 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Oznamující
orgány
1)           Členské státy určí
oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných
postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a za
kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 24.
2)           Členské státy mohou rozhodnout
o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní
akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v
souladu s ním.
3)           Pokud oznamující orgán přenese
na subjekt, který není ústředním orgánem veřejné správy,
provádění posouzení, oznámení nebo kontrolu uvedené v odstavci 1, nebo jej
tímto úkolem jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a
musí obdobně splňovat požadavky stanovené v čl. 21 odst. 1 až 6.
Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta
odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4)           Oznamující orgán nese za úkoly
provedené subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 21 [Článek R15 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Požadavky
týkající se oznamujících orgánů
1)           Oznamující orgán je zřízen
takovým způsobem, aby nedocházelo k žádným střetům zájmů se
subjekty posuzování shody.
2)           Oznamující orgán je organizován a
provozován tak, aby chránil objektivitu a nestrannost svých činností.
3)           Oznamující orgán je organizován
takovým způsobem, aby každé rozhodnutí o oznámení subjektu posuzování
shody prováděly příslušné osoby, jiné než osoby provádějící
posouzení.
4)           Oznamující orgán nenabízí ani
neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování
shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či
konkurenčním základě.
5)           Oznamující orgán zachovává
důvěrnost získaných informací.
6)           Oznamující orgán má k dispozici
dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků, aby mohl
řádně vykonávat své povinnosti.
Článek 22 [Článek R16 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Informační
povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých
vnitrostátních postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování
shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících
se těchto informací.
Komise tyto
informace zveřejní.
Článek 23 [Článek R17 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Požadavky
týkající se oznámených subjektů
1)           Pro účely oznamování musí
oznámený subjekt splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2)           Subjekt posuzování shody je
zřízen podle vnitrostátních právních předpisů členského
státu a má právní subjektivitu.
3)           Subjekt posuzování shody je
třetí stranou nezávislou na organizaci nebo spotřebiči nebo
vybavení, které posuzuje.
Za takovýto subjekt může být považován
subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu
zastupujícímu podniky, jež se podílejí na návrhu, výrobě, dodávání,
montáži, používání nebo údržbě spotřebičů nebo vybavení,
které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence
jakéhokoli střetu zájmů.
4)           Subjekt posuzování shody, jeho
nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění úkolů v
rámci posuzování shody nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí,
dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují spotřebiče
nebo vybavení, jež posuzují, a nesmí být ani zástupci jakékoli z těchto
stran. To nevylučuje používání posuzovaných spotřebičů nebo
vybavení, které jsou nezbytné pro činnost subjektu posuzování shody, ani
používání takových spotřebičů nebo vybavení k osobním
účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a
pracovníci odpovědní za provádění úkolů v rámci posuzování shody
se nesmějí přímo podílet na návrhu, výrobě nebo konstrukci,
uvádění na trh, instalaci, používání nebo údržbě těchto
spotřebičů nebo vybavení, ani zastupovat strany, které se
těmito činnostmi zabývají. Nesmějí provádět žádnou
činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek a nedotknutelnost
ve vztahu k činnostem posuzování, k jejichž vykonávání jsou tyto osoby
oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekt posuzování shody musí zaručit, že
činnosti jeho poboček nebo subdodavatelů neohrožují
důvěrnost, objektivitu a nestrannost jeho činností posuzování
shody.
5)           Subjekt posuzování shody a jeho
pracovníci provádějí posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální
důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní
oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům,
zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky
jejich posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na
výsledcích těchto činností zájem.
6)           Subjekt posuzování shody musí být
schopen provádět všechny úkoly v rámci posuzování shody, které tomuto
subjektu ukládá příloha II a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly
provádí subjekt posuzování shody sám, nebo jsou prováděny jeho jménem a na
jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít k dispozici
vždy, pro každý postup posuzování shody a pro každý druh nebo kategorii
spotřebičů nebo vybavení, pro něž je oznámen,
potřebné:
a)      pracovníky s odbornými znalostmi a
dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů
souvisejících s posuzováním shody;
b)      popisy postupů, podle nichž je
posuzování shody prováděno a jež zajišťují průhlednost
těchto postupů a možnost jejich znovuzahájení; musí uplatňovat
náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako
oznámený subjekt, a další činností;
c)      postupy pro provádění činností,
jež řádně zohledňují velikost, odvětví, strukturu
podniků, míru složitosti technologie daného spotřebiče nebo
vybavení a hromadný či sériový způsob jejich výroby.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky
nezbytné k řádnému provádění technických a administrativních
úkolů spojených s posuzováním shody a musí mít přístup k veškerému
potřebnému vybavení nebo zařízení.
7)           Pracovníci odpovědní za
provádění činností spojených s posuzováním shody musí:
a)      mít přiměřené technické a
odborné vzdělání týkající se všech činností spojených s posuzováním
shody, pro které byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)      mít uspokojivou znalost požadavků
souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto
posuzování provádět;
c)      mít vhodné znalosti základních
požadavků stanovených v příloze I, příslušných
harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních
právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a
rozumět jim;
d)      být schopni vypracovávat
osvědčení, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení
provedena.
8)           Musí být zaručena nestrannost
subjektu posuzování shody, jeho nejvyššího vedení a pracovníků
odpovědných za provádění úkolů v rámci posuzování shody.
Odměňování nejvyššího vedení a
pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za provádění
úkolů v rámci posuzování shody nezávisí na počtu provedených
posouzení nebo na jejich výsledcích.
9)           Subjekt posuzování shody uzavře
pojištění odpovědnosti, pokud tuto odpovědnost nepřevzal
stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za
posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10)         Pracovníci subjektu posuzování shody
jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s příslušnými
správními orgány členského státu, v němž vykonávají svou
činnost, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění
svých povinností podle přílohy III nebo podle jakéhokoli ustanovení
vnitrostátních právních předpisů, kterým se uvedená ustanovení
provádí. Vlastnická práva jsou chráněna.
11)         Subjekt posuzování shody se podílí na
příslušných normalizačních činnostech a na činnostech
koordinační skupiny oznámeného subjektu zřízené podle
příslušných harmonizačních právních předpisů Unie nebo
zajistí, aby byli jeho pracovníci odpovědní za provádění úkolů v
rámci posuzování shody o těchto činnostech informováni, a používá
jakožto všeobecné pokyny správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem
práce této skupiny.
Článek 24 [Článek R18 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Předpoklad
shody oznámených subjektů
Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že
splňuje kritéria stanovená příslušnými harmonizovanými normami nebo
jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním
věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky
stanovené v článku 23 v rozsahu, v němž se harmonizované normy na
tyto požadavky vztahují.
Článek 25 [Článek R20 rozhodnutí č.
768/2008/ES]
Pobočky
a subdodavatelé oznámených subjektů
1)           Pokud oznámený subjekt zadá
konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo pobočce,
zajistí, že subdodavatel nebo pobočka splňuje požadavky stanovené v
článku 23, a informuje o tom oznamující orgán.
2)           Oznámený subjekt nese plnou
odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo pobočkami bez
ohledu na to, kde jsou usazeny.
3)           Činnosti lze zadat
subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem zákazníka.
4)           Oznámený subjekt uchovává pro
potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení
kvalifikací subdodavatele nebo pobočky a práce provedené subdodavatelem
nebo pobočkou podle přílohy III.
Článek 26 [Článek R22 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Žádost
o oznámení
1)           Subjekt posuzování shody podává
žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je
usazen.
2)           Součástí žádosti o oznámení je
popis činností posuzování shody, modul nebo moduly posuzování shody a
spotřebič nebo spotřebiče / vybavení, pro něž se subjekt
prohlašuje za odborně způsobilý, jakož i osvědčení o
akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem,
které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v
článku 23.
3)           Nemůže-li dotčený subjekt
posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne
oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a
pravidelné kontrole jeho souladu s požadavky stanovenými v článku 23.
Článek 27 [Článek R23 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Postup
oznamování
1)           Oznamující orgány mohou oznámit
pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v
článku 23.
2)           K oznámení Komisi a ostatním
členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý
a spravovaný Komisí.
3)           Oznámení obsahuje veškeré
podrobnosti o činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování
shody a dotčeném spotřebiči / dotčených
spotřebičích nebo vybavení a příslušné osvědčení o
způsobilosti.
4)           Pokud se oznámení nezakládá na
osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 26 odst. 2, poskytne
oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům podklady, které
dokládají způsobilost subjektu posuzování shody, a informuje je o
opatřeních, jež zajišťují, aby byl subjekt pravidelně
kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 23.
5)           Dotčený subjekt může
provádět činnosti oznámeného subjektu, pouze pokud Komise nebo
ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po
oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou
měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely tohoto
nařízení považuje za oznámený subjekt.
6)           Komisi a ostatním členským
státům se oznámí jakékoli následné významné změny týkající se
oznámení.
Článek 28 [Článek R24 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Identifikační
čísla a seznamy oznámených subjektů
1)           Komise oznámenému subjektu
přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v
případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2)           Komise zveřejní seznam
oznámených subjektů podle tohoto nařízení, včetně
identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a
činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby tento seznam byl aktualizován.
Článek 29 [Článek R25 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Změny
v oznámeních
1)           Pokud oznamující orgán zjistí nebo
je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky
stanovené v článku 23 nebo neplní své povinnosti, případně
omezí, pozastaví nebo odvolá oznámení podle toho, jak je neplnění
těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně
Komisi a ostatní členské státy.
2)           V případě omezení,
pozastavení nebo odvolání oznámení nebo v případě, že oznámený
subjekt ukončil svou činnost, podnikne dotčený oznamující
členský stát příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se
tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo aby byly k
dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad
trhem na vyžádání.
Článek 30 [Článek R26 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Zpochybnění
způsobilosti oznámených subjektů
1)           Komise vyšetří všechny
případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o
způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále
splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2)           Oznamující členský stát
předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se
odůvodnění oznámení nebo toho, že je dotčený oznámený subjekt
nadále způsobilý.
3)           Komise zajistí, aby se se všemi
citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření
nakládalo jako s důvěrnými.
4)           Pokud Komise zjistí, že oznámený
subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své
oznámení, přijme prováděcí akt vyžadující, aby oznamující
členský stát přijal nezbytná nápravná opatření, včetně
případného odvolání oznámení.
Prováděcí akt uvedený v prvním podstavci
se přijme poradním postupem uvedeným v čl. 36 odst. 2.
Článek 31 [Článek R27 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
týkající se činnosti oznámených subjektů
1)           Oznámené subjekty provádějí
posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v
příloze III.
2)           Posuzování shody se provádí
přiměřeným způsobem, aby se zabránilo přílišnému
zatížení hospodářských subjektů.
Subjekty posuzování shody při výkonu své
činnosti řádně zohlední velikost a strukturu podniku,
odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie
spotřebiče nebo vybavení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního
procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru
přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby byly
spotřebič nebo vybavení v souladu s ustanoveními tohoto
nařízení.
3)           Pokud oznámený subjekt zjistí, že
výrobce nesplňuje základní požadavky stanovené v příloze I nebo v
odpovídajících harmonizovaných normách nebo ostatních technických
specifikacích, požádá výrobce, aby přijal vhodná nápravná opatření, a
nevydá osvědčení o shodě.
4)           Pokud v průběhu kontroly
shody po vydání osvědčení oznámený subjekt zjistí, že
spotřebič nebo vybavení již nesplňuje požadavky, požádá výrobce,
aby přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti
může platnost osvědčení pozastavit nebo osvědčení
odejmout.
5)           Pokud výrobce nepřijme nápravná
opatření nebo pokud tato opatření nemají požadovaný účinek,
oznámený subjekt omezí nebo pozastaví platnost příslušných
osvědčení nebo případně tato osvědčení odejme.
Článek 32
Odvolání
proti rozhodnutím oznámených subjektů
Členské státy zajistí, aby bylo možné se
proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 33 [Článek R28 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Informační
povinnost oznámených subjektů
1)           Oznámené subjekty informují
oznamující orgán:
a)      o veškerých zamítnutích, omezeních,
pozastaveních nebo odejmutích osvědčení;
b)      o všech okolnostech majících vliv na
rozsah nebo podmínky oznámení;
c)      o všech žádostech o informace o
provedených činnostech posuzování shody, které obdržely od orgánů
dozoru nad trhem;
d)      na vyžádání o činnostech posuzování
shody provedených v rámci působnosti jejich oznámení a o jakýchkoli jiných
provedených činnostech, včetně přeshraničních
činností a zadávání subdodávek.
2)           Oznámené subjekty poskytnou ostatním
oznámeným subjektům podle tohoto nařízení, které provádějí
obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými
spotřebiči nebo vybavením, příslušné informace o otázkách
týkajících se negativních, a na žádost pozitivních výsledků posuzování
shody.
Článek 34 [Článek R29 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Výměny
zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi
příslušnými vnitrostátními orgány členských států, které
provádějí politiku oznamování.
Článek 35 [Článek R30 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Koordinace
oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné
provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle
tohoto nařízení ve formě odvětvových skupin nebo skupin
oznámených subjektů.
Členské státy zajistí účast jimi
oznámených subjektů na práci těchto skupin, a to přímo nebo
prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA V
POSTUP
PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
Článek 36
Postup
projednávání ve výboru
1)           Komisi je nápomocen Výbor pro
spotřebiče plynných paliv. Tento výbor je výborem ve smyslu
nařízení (EU) č. 182/2011.
2)           Odkazuje-li se na tento odstavec,
použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 37
Změny
příloh
Komise je zmocněna přijímat akty v
přenesené pravomoci v souladu s článkem 38 týkající se změn
obsahu a formy sdělení členských států o podmínkách dodávky
plynu používaných na jejich území, které jsou stanoveny v příloze II, aby
mohlo být přihlédnuto k technickému vývoji, pokud jde o podmínky
dodávky plynu.
Článek 38
Výkon
přenesené pravomoci
1)           Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným
v tomto článku.
2)           Přenesení pravomocí uvedené
v článku 37 je svěřeno na dobu neurčitou.
3)           Evropský parlament nebo Rada mohou
přenesení pravomoci uvedené v článku 37 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o
zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené.
Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v
Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v
něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v
přenesené pravomoci.
4)           Přijetí aktu v přenesené
pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému
parlamentu a Radě.
5)           Akt v přenesené pravomoci
přijatý podle článku 37 vstoupí v platnost, pouze pokud proti
němu Evropský parlament a Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou
měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský
parlament a Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že
námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato
lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA VI
PŘECHODNÁ
A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce
za porušení tohoto nařízení hospodářskými subjekty a přijmou
veškerá opatření nezbytná k jejich prosazování. Tato pravidla mohou
zahrnovat trestní sankce za závažná porušení.
Stanovené sankce musí být účinné,
přiměřené a odrazující.
Členské státy o těchto ustanoveních
uvědomí Komisi nejpozději do [3 měsíců před datem
použitelnosti tohoto nařízení] a neprodleně ji uvědomí o
veškerých pozdějších změnách, které se jich dotýkají.
Článek 40
Přechodná
ustanovení
1)           Členské státy nesmí bránit
dodávání na trh nebo uvádění do provozu spotřebičů, na
které se vztahuje směrnice 2009/142/ES, jež jsou s uvedenou směrnicí
ve shodě a byly uvedeny na trh před [datum uvedené v čl.
42 odst. 2].
2)           Členské státy nesmí bránit
dodávání na trh vybavení, na která se vztahuje směrnice 2009/142/ES, jež
jsou s uvedenou směrnicí ve shodě a byla uvedena na trh před [datum
uvedené v čl. 42 odst. 2].
Článek 41
Zrušení
Směrnice 2009/142/ES se zrušuje od [datum
uvedené v čl. 42 odst. 2].
Odkazy na zrušenou směrnici se považují
za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou stanovenou v
příloze VII.
Článek 42
Vstup
v platnost a použitelnost
1)           Toto nařízení vstupuje v
platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské
unie.
2)           Použije se od [dva roky od vstupu v
platnost].
3)           Odchylně od odstavce 2 se
články 19 až 35 použijí od [šest měsíců od vstupu v platnost].
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               Úř. věst. L 330, 16.12.2009,
s. 10.
[2]               Úř. věst. L 196, 26.7.1990,
s. 15.
[3]               Úř. věst. L 285, 31.10.2009,
s. 10.
[4]               Úř. věst. L 167, 22.6.1992,
s. 17.
[5]               Úř. věst. L 239,
6.9.2013, s. 136
[6]               Úř. věst. L 239,
6.9.2013, s. 162.
[7]               Úř. věst. L 278,
12.10.2012, s. 1
[8]               Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16.
[9]               Úř. věst. L 153, 18.6.2010,
s. 13.
[10]             Úř. věst. L 315, 14.11.2012,
s. 1.
[11]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské
normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS
a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES,
95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES,
a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského
parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (Úř. věst.
L 316, 14.11.2012, s. 12).
[12]             Návrh nařízení Evropského
parlamentu a Rady o dozoru nad trhem s výrobky a o změně
směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a
Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 1999/5/ES, 2000/9/ES, 2000/14/ES,
2001/95/ES, 2004/108/ES, 2006/42/ES, 2006/95/ES, 2007/23/ES, 2008/57/ES,
2009/48/ES, 2009/105/ES, 2009/142/ES a 2011/65/EU a nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011, (ES) č. 764/2008 a (ES)
č. 765/2008 (COM(2013)075 final).
[13]             Úř. věst. L 11,
15.1.2002, s. 4.
[14]             Úř. věst. L 218, 13.8.2008,
s. 30.
[15]             Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě,
Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru
regionů, KOM(2011)0206 v konečném znění.
[16]             Následné hodnocení směrnice 2009/142/ES o
spotřebičích plynných paliv (GAD), Závěrečná zpráva
(Ex-post evaluation of Directive 2009/142/EC on appliances burning gaseous
fuels (GAD), Final Report), Risk & Policy Analysts Limited, březen 2011,
http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/03_2011_finalreport_gas_en.pdf.
[17]             Balíček návrhů pro dosažení souladu s novým
právním rámcem (balíček prováděcích opatření týkajících se
zboží), pracovní dokument útvarů Komise – průvodní dokument k posouzení
dopadů deseti návrhů na uvedení harmonizačních směrnic
týkajících se výrobků do souladu s rozhodnutím 768/2008/ES (New Legislative
Framework (NLF) Alignment Package (Implementation Goods Package), Commission
Staff Working Paper – Impact Assessment accompanying document to the 10
Proposals to Align Product Harmonisation Directives to Decision No 768/2008/EC), SEC(2011) 1376 final.
[18]             http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2004:296:0002:0007:CS:PDF
[19]             Například plynná paliva vyráběná z biomasy, kdy
„biomasou“ se rozumí biologicky rozložitelná část výrobků,
odpadů a zbytků biologického původu ze zemědělství
(včetně rostlinných a živočišných látek), lesnictví a
souvisejících odvětví, včetně rybolovu a akvakultury, jakož i
biologicky rozložitelná část průmyslového a obecního odpadu.
[20]             Mandát M400 – Fáze 1: Normalizace v oblasti kvality
plynných paliv, závěrečná zpráva, CEN/BT/WG 197 (2012), která hodnotí
dopad kolísání kvality plynu H na chování spotřebičů
vyhovujících směrnici o plynových spotřebičích.
Mandát M475:
Pověření CEN k vypracování norem pro použití biomethanu
v dopravě a jeho vstřikování do plynovodů.
[21]             Úř. věst. C […], […], s.[…].
[22]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/142/ES ze
dne 30. listopadu 2009 o spotřebičích plynných paliv (Úř.
věst. L 330, 16.12.2009, s. 10).
[23]             Úř. věst. C 136, 4.6.1985, s. 1.
[24]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské
normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS
a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES,
95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES,
a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského
parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (Úř. věst. L 316,
14.11.2012, s. 12).
[25]             Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č.
768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro
uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS
(Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82).
[26]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na
akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a
kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. L
218, 13.8.2008, s. 30).
[27]             Úř. věst. L […], […], s.[…].
[28]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady
2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro
určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se
spotřebou energie (Úř. věst. L 285, 31.10.2009, s. 10).
[29]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze
dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných
zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a
2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s 16).
[30]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze
dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov (Úř.
věst. L 153, 18.6.2010, s. 13).
[31]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze
dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně
směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a
2006/32/ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1).
[32]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze
dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se
zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211,
14.8.2009, s. 94).
[33]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské
normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS
a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES,
95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES
a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS
a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES
(Úř. věst. L 316, 14.11.2012, s. 12).
[34]             Nařízení
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011,
kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské
státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř.
věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
PŘÍLOHA I
ZÁKLADNÍ
POŽADAVKY
ÚVODNÍ POZNÁMKY:
1. Základní požadavky na bezpečnost
stanovené tímto nařízením jsou závazné.
2. Základní požadavky je třeba
interpretovat a uplatňovat způsobem, který bere v úvahu dosažený stav
techniky a obvyklou praxi v době návrhu a výroby zařízení, a
rovněž technická a ekonomická hlediska, která odpovídají vysokému stupni
energetické účinnosti, ochrany zdraví a bezpečnosti.
1.         OBECNÉ
POŽADAVKY
1.1 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby fungovaly bezpečně a neohrožovaly osoby, domácí
zvířata nebo majetek při běžném používání na požadované úrovni
výkonnosti.
Vybavení musí být navržena a konstruována
tak, aby řádně splňovala svůj určený účel,
jakmile jsou zabudována do spotřebiče nebo tvoří součást
takového spotřebiče.
1.2 Výrobce analyzuje rizika s cílem
rozpoznat ta, která se vztahují na jeho spotřebič nebo vybavení. Ty
pak navrhuje a konstruuje s ohledem na tuto analýzu.
1.3 Při výběru nejvhodnějších
řešení výrobce spotřebiče nebo vybavení uplatňuje níže
uvedené zásady v tomto pořadí:
a)       vyloučit nebo co nejvíce snížit
rizika (bezpečným návrhem a konstrukcí);
b)      učinit nezbytná ochranná
opatření v případě nebezpečí, která nelze vyloučit;
c)       uvědomit uživatele
o přetrvávajících rizicích vyplývajících z případných
nedostatků přijatých ochranných opatření a uvést, zda jsou
vyžadována jakákoli konkrétní preventivní opatření.
1.4 Při navrhování a konstruování
spotřebiče a při vypracovávání pokynů výrobce zváží nejen
zamýšlené použití spotřebiče, ale také použití, která lze
rozumně předvídat.
1.5 Při uvedení na trh musí všechny
spotřebiče:
a)       být vybaveny technickými pokyny
určenými pro pracovníka provádějícího instalaci;
b)      být vybaveny pokyny k použití a
údržbě určenými pro uživatele;
c)       být opatřeny příslušným upozorněním,
které musí být uvedeno i na obalu.
Pokyny a upozornění musí být v jazyce,
kterému spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé stanovení dotčeným
členských státem rozumějí.
1.6.1 Technické
pokyny určené pro pracovníka provádějícího instalaci musí obsahovat
veškeré pokyny k instalaci, seřízení a údržbě, které jsou
zapotřebí k zajištění, aby uvedené operace byly správně
provedeny a aby spotřebič mohl být bezpečně provozován.
Pokyny
k instalaci musí obsahovat rovněž informace o technických
specifikacích rozhraní mezi spotřebičem a jeho instalačním
prostředím, které umožní jeho správné připojení k plynárenské
dodavatelské síti, zdroji pomocné energie, přívodu spalovacího vzduchu
a systému pro odvod spalin.
1.6.2 Pokyny k použití a údržbě
určené pro uživatele musí obsahovat všechny informace požadované pro
bezpečné používání a musí zejména upozorňovat uživatele na jakákoliv
omezení při používání.
Výrobce spotřebiče musí do
pokynů přiložených ke spotřebiči případně
zahrnout veškeré příslušné nezbytné informace pro instalaci,
seřízení, provoz a údržbu vybavení jako součásti dokončeného
spotřebiče.
1.6.3 Upozornění uváděná na
spotřebiči a na jeho obalu musí jednoznačně uvádět
druh použitého plynného paliva, vstupní tlak paliva, kategorii
spotřebiče a všechna omezení při používání, zejména omezení, kdy
spotřebič musí být instalován pouze v dostatečně
větraných prostorách, aby byla zajištěna minimalizace rizik, která
představuje.
1.7 Pokyny k zabudování nebo montáži,
seřízení, provozu a údržbě musí být poskytnuty s vybavením jako
součást osvědčení o shodě vybavení.
2.         MATERIÁLY
2.1 Materiály pro spotřebiče nebo
vybavení musí odpovídat svému určení a musí být odolné proti mechanickým,
chemickým a tepelným vlivům, jimž budou podle předpokladu vystaveny.
2.2 Vlastnosti materiálů, které jsou
důležité z hlediska bezpečnosti, musí zaručit výrobce nebo
dodavatel materiálu.
3.         NÁVRH
A KONSTRUKCE
Povinnosti vyplývající ze základních
požadavků na spotřebiče stanovené v tomto bodě se
vztahují také na vybavení, pokud je to zapotřebí.
3.1. Obecně
3.1.1 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby při běžném používání nemohlo dojít ke snížení
jejich bezpečnosti vlivem nestability, deformace, poškození nebo
opotřebení.
3.1.2 Výskyt kondenzátů při
uvádění do provozu a/nebo při používání nesmí ovlivnit
bezpečnost spotřebičů.
3.1.3 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby se minimalizovalo riziko výbuchu vlivem požáru
vnějšího původu.
3.1.4 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby nemohlo dojít k proniknutí vody a nežádoucího vzduchu do
okruhů, jimiž proudí palivo.
3.1.5 V případě běžného
kolísání pomocné energie musí spotřebiče i nadále fungovat
bezpečně.
3.1.6 Mimořádné kolísání nebo výpadek
pomocné energie nebo její obnovení nesmí vyvolat nebezpečnou situaci.
3.1.7 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby se předešlo veškerým rizikům souvisejícím s
plynem způsobených nebezpečími vyplývajícími z použití
elektřiny. V případě potřeby se zohlední výsledky posouzení
shody v souvislosti s bezpečnostními požadavky směrnice
Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES[1]
o rádiových zařízeních nebo bezpečnostní zásady směrnice
Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES týkající se elektrických zařízení
určených pro používání v určitých mezích napětí[2].
3.1.8 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby se předešlo veškerým rizikům souvisejícím s
plynem způsobených nebezpečími vyplývajícími z elektromagnetických
jevů. V případě potřeby se zohlední se výsledky posouzení
shody v souvislosti s požadavky na kompatibilitu podle směrnice
1999/5/ES nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/108/ES týkající
se elektromagnetické kompatibility[3].
3.1.9 Všechny části spotřebiče,
které jsou pod tlakem, musí být odolné proti mechanickému a tepelnému namáhání,
kterému jsou vystaveny, aniž by došlo k jakékoli deformaci ovlivňující
bezpečnost.
3.1.10 Spotřebiče musí být navrženy
a konstruovány tak, aby porucha bezpečnostních, kontrolních a
regulačních zařízení nevedla k nebezpečné situaci.
3.1.11 Je-li spotřebič vybaven bezpečnostními
a regulačními zařízeními, nesmí být fungování bezpečnostních
zařízení narušeno funkcí regulačního zařízení.
3.1.12 Všechny části
spotřebičů, které jsou seřízeny nebo nastaveny při
výrobě a se kterými by uživatel ani pracovník provádějící instalaci
neměli manipulovat, musí být vhodně zajištěny.
3.1.13 Ruční ovládače a ostatní
ovládací a regulační zařízení musí být jasně označeny a
musí být opatřeny příslušnými pokyny tak, aby se zabránilo jakémukoli
chybnému použití. Jejich návrh musí vylučovat náhodné použití.
3.2 Únik nespáleného paliva
3.1.1 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby množství unikajícího paliva nebylo nebezpečné.
3.2.2 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby množství paliva, které unikne při jakémkoli provozním
stavu bylo omezeno tak, aby se zabránilo nebezpečnému hromadění
nespáleného paliva ve spotřebiči.
3.2.3 Spotřebiče určené k
použití ve vnitřních prostorách a místnostech musí být navrženy a
konstruovány tak, aby ve všech situacích zabránily unikání nespáleného paliva,
které by mohlo vést k nebezpečnému hromadění nespáleného paliva v
uvedených prostorách nebo místnostech.
3.2.4 Spotřebiče, které jsou
navrženy a konstruovány tak, aby spalovaly toxické složky, nesmí
představovat nebezpečí pro zdraví osob a domácích zvířat.
3.3 Zapalování
Spotřebiče
musí být navrženy a konstruovány tak, aby při běžném používání
probíhalo zapalování a opakované zapalování plynule a aby bylo zajištěno
šíření plamene.
3.4 Spalování
3.4.1 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby při běžném používání bylo spalování stabilní a
spaliny neobsahovaly nepřijatelné koncentrace zdraví škodlivých látek.
3.4.2 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby při běžném používání nedošlo k žádnému
náhodnému úniku spalin.
3.4.3 Spotřebiče s odvodem spalin
musí být navrženy a konstruovány tak, aby za mimořádných podmínek
odvádění spalin nedocházelo k hromadění spalin ve vnitřních
prostorách nebo místnostech v nebezpečném množství.
3.4.4 Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby při běžném používání nezpůsobily
koncentraci zdraví škodlivých látek, při níž by pravděpodobně
ohrožovaly zdraví osob a domácích zvířat.
3.5 Racionální využití energie
Spotřebiče musí být navrženy a
konstruovány tak, aby bylo zajištěno racionální využití energie s ohledem
na stav techniky a bezpečnostní hlediska.
3.6 Teplota
3.6.1 Součásti spotřebičů,
které jsou určeny k montáži nebo umístění v blízkosti povrchů,
nesmí dosahovat teplot, které představují nebezpečí.
3.6.2 Teplota povrchu součástí
spotřebičů, které jsou určeny k manipulaci při
běžném používání, nesmí pro uživatele představovat nebezpečí.
3.6.3 Teploty povrchu vnějších částí
spotřebičů, s výjimkou povrchů nebo součástí
určených ke sdílení tepla, nesmějí za běžných provozních podmínek
představovat nebezpečí pro osoby, zejména děti a seniory, u
nichž je nutno vzít v úvahu přiměřenou dobu reakce.
3.7 Styk s potravinami a vodou určenými k
lidské spotřebě
Aniž jsou dotčena nařízení
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004[4] o materiálech a
předmětech určených pro styk s potravinami a nařízení
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011[5] o stavebních výrobcích,
nesmí materiály a součásti používané pro výrobu spotřebiče,
které přicházejí do styku s potravinami nebo vodou určenými k lidské
spotřebě, jak je definováno v článku 2 směrnice Rady
98/83/ES o jakosti vody určené k lidské spotřebě[6], zhoršit jakost
potravin nebo vody.
 PŘÍLOHA II
OBSAH SDĚLENÍ ČLENSKÝCH
STÁTŮ O PODMÍNKÁCH DODÁVKY PLYNU
1)           Sdělení členských
států určená Komisi a ostatním členským státům podle
článku 4 mají tento obsah:
a)      i)          spalné teplo (GCV) v MJ/m3   minimální/maximální;
ii)      Wobbeho číslo v MJ/m3 minimální/maximální.
b)      Objemové složení plynu v % celkového
obsahu:
–
obsah C1 až C5 v % (součet)     minimální        maximální;
–
obsah N2 + CO2 v %      minimální        maximální;
–
obsah CO v %    minimální        maximální;
–
nenasycené uhlovodíky  minimální        maximální;
–
obsah vodíku v %          minimální        maximální.
c)      Informace o toxických složkách
obsažených v plynném palivu.
Uvedené sdělení musí rovněž obsahovat
některý z následujících údajů:
a)       vstupní tlak na vstupu
spotřebičů v mbar:         jmenovitý/minimální/maximální;
b)      i) vstupní tlak v bodě dodávky
v mbar: jmenovitý/minimální/maximální;
ii) přípustná tlaková ztráta v plynové
instalaci koncového uživatele v mbar: jmenovitá/minimální/maximální.
2)           Referenční podmínky pro Wobbeho
číslo a spalné teplo jsou tyto:
a)      referenční teplota spalování: 15 °C;
b)      referenční teplota měření
objemu: 15 °C;
c)      referenční tlak měření
objemu: 1013,25 mbar.
PŘÍLOHA
III
POSTUPY POSOUZENÍ SHODY PRO
SPOTŘEBIČE A VYBAVENÍ
1. MODUL B: EU
PŘEZKOUŠENÍ TYPU – VÝROBNÍ TYP
1.1 EU přezkoušení typu je součástí
postupu posouzení shody, během které oznámený subjekt přezkoumá
technický návrh spotřebiče nebo vybavení a ověří a potvrdí,
že technický návrh spotřebiče nebo vybavení splňuje požadavky
tohoto nařízení.
1.2 EU přezkoušení typu se provádí
posouzením vhodnosti technického návrhu spotřebiče nebo vybavení
prostřednictvím přezkoumání technické dokumentace a podpůrných
důkazů podle bodu 1.3 a přezkoušením vzorku úplného
spotřebiče nebo zařízení, který je reprezentativní pro
plánovanou výrobu úplného spotřebiče nebo zařízení (výrobní
typ).
1.3 Výrobce podá u jediného oznámeného
subjektu, který si zvolil, žádost o EU přezkoušení typu.
1.3.1 Žádost musí obsahovat tyto informace:
a)      jméno a adresu výrobce, a pokud žádost
podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu,
b)      písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu,
c)      technickou dokumentaci. Tato technická
dokumentace musí umožňovat posouzení shody spotřebiče nebo
vybavení s příslušnými požadavky tohoto nařízení a obsahuje
odpovídající analýzu a posouzení rizik. Technická dokumentace
upřesňuje použitelné požadavky a v míře nutné pro posouzení se
vztahuje na konstrukci, výrobu a provoz spotřebiče nebo vybavení.
Technická dokumentace obsahuje, je-li to vhodné, alespoň tyto prvky:
1)      celkový popis spotřebiče nebo
vybavení;
2)      koncepční návrh a výrobní výkresy a
schémata součástí, podsestav, obvodů atd.;
3)      popisy a vysvětlivky potřebné
pro pochopení těchto výkresů, schémat a fungování
spotřebiče nebo vybavení;
4)      seznam harmonizovaných norem nebo jiných
odpovídajících technických specifikací, na které byly odkazy
zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie a které
byly zcela nebo zčásti použity, a popis řešení zvolených ke
splnění základních bezpečnostních požadavků tohoto
nařízení, pokud tyto harmonizované normy použity nebyly. V
případě částečně použitých harmonizovaných norem se v
technické dokumentaci uvedou ty části, jež byly použity;
5)      výsledky výpočtů v rámci
návrhu, provedených kontrol atd.,
6)      protokoly o zkouškách;
7)      vzorky reprezentativní pro plánovanou
výrobu. Oznámený subjekt může požadovat další vzorky, jestliže to program
zkoušek vyžaduje;
8)      podpůrné důkazy o
přiměřenosti řešení technického návrhu. Tyto podpůrné
důkazy musejí odkazovat na všechny příslušné dokumenty, které byly
použity, zejména pokud příslušné harmonizované normy a/nebo technické
specifikace nebyly použity v celém rozsahu. Podpůrné důkazy v
případě potřeby zahrnují výsledky zkoušek provedených
příslušnou laboratoří výrobce nebo jinou zkušební laboratoří
jeho jménem a na jeho odpovědnost;
9)      pokyny k instalaci a použití
spotřebiče.
10)    osvědčení o shodě vybavení,
které obsahuje pokyny, jak má být vybavení zabudováno do spotřebiče
nebo jak má tvořit součást takového spotřebiče.
1.3.2 Dokumentace návrhu obsahuje, je-li to
vhodné, tyto prvky:
a)           certifikát EU přezkoušení typu
a osvědčení o shodě vybavení týkající se vybavení zabudovaných
do spotřebiče;
b)           atesty a certifikáty vztahující se k
metodám výroby a/nebo kontroly a/nebo sledování spotřebiče nebo
vybavení;
c)           jakýkoli jiný dokument napomáhající
oznámenému subjektu zlepšit jeho posuzování.
1.4 Oznámený subjekt:
u spotřebiče nebo vybavení:
1.4.1 přezkoumá technickou dokumentaci a
podpůrné důkazy s cílem posoudit přiměřenost
technického návrhu spotřebiče nebo vybavení;
u vzorku/vzorků:
1.4.2 ověří, zda byly vzorky
vyrobeny v souladu s technickou dokumentací, a určí prvky, které byly
navrženy v souladu s použitelnými ustanoveními příslušných harmonizovaných
norem nebo technických specifikací, jakož i části, které byly navrženy,
aniž byla použita příslušná ustanovení těchto norem;
1.4.3 provede nebo nechá provést
příslušné kontroly a zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy
výrobce zvolil řešení podle příslušných harmonizovaných norem nebo
technických specifikací, byly tyto normy a specifikace použity správně;
1.4.4 provede nebo nechá provést
příslušné kontroly a zkoušky, aby ověřil, zda v
případě, kdy nebyla použita řešení podle příslušných
harmonizovaných norem nebo technických specifikací, splňují řešení,
která výrobce použil, odpovídající podstatné požadavky tohoto nařízení;
1.4.5 dohodne se s výrobcem, na kterém
místě budou kontroly a zkoušky provedeny.
1.5 Oznámený subjekt vypracuje zprávu o
hodnocení, která zaznamená činnosti provedené podle bodu 1.4 a jejich
výstupy. Aniž jsou dotčeny povinnosti oznámeného subjektu vůči
oznamujícím orgánům, oznámený subjekt zveřejní obsah této zprávy,
jako celek nebo její část, pouze se souhlasem výrobce.
1.6 Pokud typ spotřebiče nebo
vybavení splňuje požadavky tohoto nařízení, oznámený subjekt vydá
výrobci certifikát EU přezkoušení typu. Certifikát musí obsahovat jméno a
adresu výrobce, závěry přezkoušení, podmínky (existují-li) platnosti
certifikátu a údaje nezbytné k identifikaci schváleného typu, a, pokud je to
třeba, i popisy jeho fungování. K certifikátu může být přiložena
jedna nebo více příloh.
Certifikát a jeho přílohy obsahují
všechny náležité informace umožňující vyhodnotit, zda je daný
spotřebič nebo vybavení ve shodě s typem podrobeným
přezkoušení, a provést kontrolu za provozu.
Certifikát má maximální dobu platnosti deset
let ode dne jeho vydání. Pokud daný typ nesplňuje použitelné požadavky
tohoto nařízení, oznámený subjekt odmítne vydat certifikát EU
přezkoušení typu a uvědomí o tom žadatele, přičemž
odmítnutí podrobně vysvětlí.
1.7 Oznámený subjekt dbá na to, aby byl
informován o všech změnách obecně uznávaného vědeckého poznání,
které by naznačovaly, že schválený typ již nemusí být v souladu s
příslušnými požadavky tohoto nařízení, a rozhodne, zda tyto
změny vyžadují hlubší šetření. Pokud šetření vyžadují, oznámený
subjekt o tom informuje výrobce.
Výrobce informuje oznámený subjekt, který
uchovává technickou dokumentaci týkající se certifikátu EU přezkoušení
typu, o všech úpravách schváleného typu, které mohou ovlivnit shodu
spotřebiče nebo vybavení se základními požadavky tohoto nařízení
nebo podmínky platnosti certifikátu. Tyto úpravy vyžadují další schválení
formou dodatku k původnímu certifikátu EU přezkoušení typu.
1.8 Každý oznámený subjekt informuje své
oznamující orgány a ostatní oznámené subjekty o certifikátech EU
přezkoušení typu a/nebo dodatcích k nim, které vydal.
Oznámený subjekt, který odmítne vydat nebo
odejme, pozastaví nebo jinak omezí EU přezkoušení typu, o tom uvědomí
oznamující orgány a ostatní oznámené subjekty, přičemž uvede
důvody pro své rozhodnutí.
Komise, členské státy a jiné oznámené
subjekty mohou na základě žádosti obdržet kopii certifikátu EU
přezkoušení typu nebo jeho dodatků. Komise a členské státy mohou
na základě žádosti obdržet kopii technické dokumentace a výsledků
přezkoušení provedených oznámeným subjektem. Oznámený subjekt si do
uplynutí doby platnosti certifikátu uchová kopii certifikátu EU
přezkoušení typu, jeho příloh a dodatků, jakož i souboru
technické dokumentace včetně dokumentace předložené výrobcem.
1.9 Výrobce uchovává kopii certifikátu EU
přezkoušení typu, jeho příloh a dodatků a technické dokumentace,
aby byly k dispozici pro vnitrostátní orgány po dobu deseti let poté, co byly
spotřebič nebo vybavení uvedeny na trh.
1.10 Zplnomocněný zástupce výrobce
může podat žádost uvedenou v bodě 1.3 a plnit povinnosti stanovené v
bodech 1.7 a 1.9, pokud jsou stanoveny v plné moci.
2. MODUL C2:
SHODA S TYPEM ZALOŽENÁ NA INTERNÍM ŘÍZENÍ VÝROBY A KONTROLNÍM
ZKOUŠENÍ SPOTŘEBIČE NEBO VYBAVENÍ V NÁHODNĚ ZVOLENÝCH
INTERVALECH
2.1 Shoda s typem
založená na interním řízení výroby a kontrolním zkoušení spotřebiče
nebo vybavení v náhodně zvolených intervalech je součástí postupu
posouzení shody, kterým výrobce plní povinnosti stanovené v bodech 2.3 a 2.4 a
v bodě 2.4 nebo 2.5 a na vlastní odpovědnost zaručuje a
prohlašuje, že dotčené spotřebiče nebo vybavení jsou ve
shodě s typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a
splňují požadavky tohoto nařízení.
2.2 Výroba
Výrobce
přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces a jeho
kontrola zajišťovaly shodu vyráběných spotřebičů
nebo vybavení s typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu
a s požadavky tohoto nařízení.
2.3 Kontroly
spotřebiče nebo vybavení
Oznámený subjekt vybraný výrobcem provede
kontroly výrobku nebo nechá takové zkoušky provést v intervalech
trvajících nejdéle jeden rok, aby se ověřila kvalita interní kontroly
spotřebiče, s přihlédnutím mimo jiné k technologické
složitosti spotřebičů a vybavení a vyráběnému
množství. Subjekt odebere před uvedením na trh odpovídající vzorek
konečných spotřebičů nebo vybavení, který musí být
zkontrolován a podroben odpovídajícím zkouškám stanoveným v příslušných
částech harmonizovaných norem nebo technických specifikací nebo
rovnocenným zkouškám s cílem ověřit shodu spotřebiče nebo
vybavení s příslušnými požadavky tohoto nařízení. Pokud vzorek
nedosahuje přijatelné úrovně kvality, přijme oznámený subjekt
vhodná opatření, aby zabránil uvedení dotčených
spotřebičů nebo vybavení na trh.
Postup odběru vzorků, který se má
použít, má určit, zda výrobní proces spotřebiče nebo vybavení
funguje v přijatelných mezích, aby byla zajištěna jeho shoda.
Výrobce během
výrobního procesu opatří výrobky na odpovědnost oznámeného subjektu
identifikačním číslem tohoto subjektu.
2.4 Označení
CE a EU prohlášení o shodě
2.4.1 Výrobce
připojí označení CE a nápisy uvedené v příloze IV na každý
jednotlivý spotřebič, který je ve shodě s typem
popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a splňuje
příslušné požadavky tohoto nařízení.
2.4.2 Výrobce
vypracuje pro daný model spotřebiče písemné EU prohlášení o
shodě a po dobu deseti let poté, co byl spotřebič uveden na trh,
je uchovává, aby bylo k dispozici vnitrostátním orgánům. V EU
prohlášení o shodě je uveden model spotřebiče, pro nějž
bylo vypracováno.
Kopie EU
prohlášení o shodě se na požádání předloží příslušným
orgánům.
2.5
Osvědčení o shodě vybavení
2.5.1 Výrobce
připojí nápisy uvedené v příloze IV bodě 3 na každé jednotlivé
vybavení, které je ve shodě s typem popsaným v certifikátu
EU přezkoušení typu a splňuje příslušné požadavky tohoto nařízení.
2.5.2 Výrobce
vypracuje pro daný model vybavení písemné prohlášení o shodě vybavení a po
dobu deseti let poté, co bylo vybavení uvedeno na trh, je uchovává, aby bylo k
dispozici vnitrostátním orgánům. Prohlášení o shodě vybavení uvádí
model vybavení, pro který bylo vypracováno, a je k vybavení přiloženo.
2.6
Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce
uvedené v bodě 2.4 nebo 2.5 mohou být jeho jménem a na jeho
odpovědnost splněny jeho zplnomocněným zástupcem, pokud jsou
stanoveny v plné moci.
3. MODUL D: SHODA
S TYPEM ZALOŽENÁ NA ZABEZPEČENÍ KVALITY VÝROBY
3.1 Shoda s typem
založená na zabezpečení kvality výroby je součástí postupu posouzení
shody, kterým výrobce plní povinnosti stanovené v bodě 3.2 a bodech 3.5
nebo 3.6 a na vlastní odpovědnost zaručuje a prohlašuje, že dané spotřebiče
nebo vybavení jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a splňují požadavky tohoto nařízení, které se
na ně vztahují.
3.2 Výroba
Výrobce používá
schválený systém jakosti pro výrobu, výstupní kontrolu a zkoušky
příslušných spotřebičů nebo vybavení podle bodu 3.3 a
podléhá dozoru podle bodu 3.4.
3.3 Systém jakosti
3.3.1 Výrobce podá
u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro
dané spotřebiče nebo vybavení.
Žádost musí
obsahovat:
a)           jméno a adresu výrobce, a pokud
žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)           písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu;
c)           všechny příslušné informace
o spotřebiči nebo vybavení schváleném v rámci modulu B;
d)           dokumentaci systému jakosti;
e)           technickou dokumentaci schváleného
typu a kopii certifikátu EU přezkoušení typu.
3.3.2 Systém jakosti musí zabezpečovat
shodu spotřebičů a vybavení s typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a s požadavky tohoto nařízení, které se na ně
vztahují.
Všechny podklady, požadavky a předpisy
používané výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány
ve formě písemných koncepcí, postupů a pokynů. Tato dokumentace
systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů,
plánů, příruček a záznamů týkajících se jakosti.
Dokumentace systému jakosti musí obsahovat
zejména přiměřený popis:
a)           cílů jakosti a organizační
struktury, odpovědností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost
spotřebičů;
b)           odpovídajících metod, postupů a
systematických opatření, které budou použity při výrobě,
kontrole a zabezpečování jakosti;
c)           kontrol a zkoušek, které budou
provedeny před výrobou, během výroby a po výrobě, s uvedením
jejich četnosti;
d)           záznamy o jakosti, např.
protokoly o kontrolách, údaje o zkouškách, údaje o kalibraci, zprávy o
kvalifikaci příslušných pracovníků atd.;
e)           prostředků
umožňujících dozor nad dosahováním požadované jakosti spotřebiče
a nad efektivním fungováním systému jakosti.
3.3.3 Oznámený subjekt posoudí systém jakosti
s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 3.2.
U prvků systému jakosti, které odpovídají
příslušným specifikacím vnitrostátních norem provádějících
příslušnou harmonizovanou normu nebo technické specifikace, shodu s
těmito požadavky předpokládá.
Vedle zkušeností se systémy řízení
jakosti musí být ve skupině auditorů alespoň jeden člen se
zkušenostmi s hodnocením v příslušné oblasti spotřebičů
nebo vybavení a technologie daného spotřebiče nebo vybavení a se
znalostmi příslušných požadavků tohoto nařízení. Audit zahrnuje
inspekci ve výrobních prostorách. Skupina auditorů přezkoumá
technickou dokumentaci uvedenou v bodě 3.3.1 písm. e), aby
ověřila, že je výrobce schopen určit příslušné požadavky
této směrnice a provést všechna nezbytná přezkoušení, aby
zaručil soulad daného spotřebiče nebo vybavení s těmito
požadavky.
Rozhodnutí se oznámí výrobci. Oznámení
musí obsahovat závěry auditu a odůvodněné rozhodnutí o
posouzení.
3.3.4 Výrobce se
zaváže, že bude plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a
bude jej udržovat, aby byl i nadále přiměřený a účinný.
3.3.5 Výrobce informuje oznámený subjekt,
který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené změně systému
jakosti.
Oznámený subjekt
navrhované změny posoudí a rozhodne, zda změněný systém jakosti
nadále splňuje požadavky podle bodu 3.3.2, nebo zda je třeba nové
posouzení.
Oznámený subjekt
oznámí své rozhodnutí výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a
odůvodněné rozhodnutí o posouzení.
3.4 Dozor, za
který odpovídá oznámený subjekt
3.4.1 Účelem
dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze
schváleného systému jakosti.
3.4.2 Za
účelem posouzení umožní výrobce oznámenému subjektu přístup do
prostor určených pro výrobu, kontrolu, zkoušky a skladování a
poskytne mu všechny potřebné informace, zejména:
a)           dokumentaci systému jakosti,
b)           záznamy o jakosti, např.
protokoly o kontrolách, údaje o zkouškách, údaje o kalibraci, zprávy o
kvalifikaci příslušných pracovníků atd.
3.4.3 Oznámený subjekt pravidelně provádí
audity alespoň jednou za dva roky, aby se ujistil, zda výrobce udržuje a
používá systém jakosti, a předkládá výrobci zprávu o auditu.
3.4.4 Kromě toho může oznámený
subjekt uskutečnit u výrobce neohlášené kontrolní návštěvy. Při
těchto návštěvách může oznámený subjekt v případě
potřeby provést nebo dát provést zkoušky spotřebiče nebo
vybavení, aby ověřil, zda systém jakosti řádně funguje.
Oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o návštěvě a při provedení
zkoušek rovněž protokol o zkoušce.
3.5 Označení CE a EU prohlášení o
shodě
3.5.1 Výrobce připojí označení CE a
nápisy uvedené v příloze IV na každý jednotlivý spotřebič,
který je ve shodě se typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu
a splňuje použitelné požadavky tohoto nařízení, a na odpovědnost
oznámeného subjektu uvedeného v bodě 3.3.1 připojí rovněž
identifikační číslo tohoto subjektu.
3.5.2 Výrobce vypracuje pro každý
spotřebič písemné EU prohlášení o shodě a po dobu deseti let
poté, co byl spotřebič uveden na trh, je uchovává, aby bylo k dispozici
vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení o shodě je uveden model
spotřebiče, pro nějž bylo vypracováno.
Kopie EU prohlášení o shodě se na
požádání předloží příslušným orgánům.
3.6 Osvědčení o shodě
vybavení
3.6.1 Výrobce
připojí nápisy uvedené v příloze IV bodě 3 na každé
jednotlivé vybavení, které je ve shodě s typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a splňuje použitelné požadavky tohoto nařízení,
a na odpovědnost oznámeného subjektu uvedeného v bodě 3.3.1 připojí
rovněž identifikační číslo tohoto subjektu.
3.6.2 Výrobce
vypracuje pro dané vybavení písemné prohlášení o shodě vybavení a po dobu
deseti let poté, co bylo vybavení uvedeno na trh, je uchovává, aby bylo k
dispozici vnitrostátním orgánům. Prohlášení o shodě uvádí model
vybavení, pro který bylo vypracováno, a je k vybavení přiloženo.
3.7 Výrobce
uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů po dobu nejméně
deseti let po uvedení spotřebiče nebo vybavení na trh:
a)           dokumentaci podle bodu 3.3.1;
b)           schválené změny podle bodu
3.3.5;
c)           rozhodnutí a zprávy oznámeného
subjektu podle bodů 3.3.5, 3.4.3 a 3.4.4.
3.8 Každý oznámený subjekt informuje své
oznamující orgány o stažených schváleních systémů jakosti a
pravidelně či na žádost zpřístupní svým oznamujícím orgánům
informace o posouzeních systému jakosti.
Každý oznámený subjekt informuje ostatní
oznámené subjekty o schváleních systému jakosti, která zamítl, pozastavil,
stáhl či jinak omezil, přičemž uvede důvody pro své
rozhodnutí.
3.9 Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce uvedené v bodech 3.3.1,
3.3.5 a bodu 3.5 nebo 3.6 a bodu 3.7 mohou být jeho jménem a na jeho
odpovědnost splněny jeho zplnomocněným zástupcem, pokud jsou
stanoveny v plné moci.
4. MODUL E: SHODA
S TYPEM ZALOŽENÁ NA ZABEZPEČENÍ KVALITY SPOTŘEBIČE NEBO
VYBAVENÍ
4.1 Shoda s typem
založená na zabezpečení kvality spotřebiče nebo vybavení je
součástí postupu posouzení shody, kterým výrobce plní povinnosti stanovené
v bodech 4.2 a 4.5 nebo 4.6 a na vlastní odpovědnost zaručuje a
prohlašuje, že dané spotřebiče nebo vybavení jsou ve shodě s
typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a splňují požadavky
tohoto nařízení, které se na ně vztahují.
4.2 Výroba
Výrobce používá
schválený systém jakosti pro výstupní kontrolu a zkoušky konečného
spotřebiče nebo vybavení podle bodu 4.3 a podléhá dozoru podle bodu
4.4.
4.3 Systém jakosti
4.3.1 Výrobce podá
u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro
dané spotřebiče nebo vybavení.
Žádost musí
obsahovat:
a)           jméno a adresu výrobce, a pokud
žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)           písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu;
c)           všechny příslušné informace o
předpokládané kategorii spotřebičů;
d)           dokumentaci systému jakosti;
e)           technickou dokumentaci schváleného
typu a kopii certifikátu EU přezkoušení typu.
4.3.2 Systém jakosti musí zabezpečovat
shodu spotřebičů nebo vybavení s typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a s příslušnými požadavky tohoto nařízení.
Všechny podklady, požadavky a předpisy používané
výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve
formě písemných koncepcí, postupů a pokynů. Tato dokumentace
systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů,
plánů, příruček a záznamů týkajících se jakosti.
Dokumentace systému jakosti musí obsahovat
zejména přiměřený popis:
a)           cílů z hlediska jakosti a
organizační struktury, odpovědností a pravomocí vedení, pokud jde o
jakost výrobku;
b)           kontrol a zkoušek, které budou
provedeny po výrobě;
c)           záznamy o jakosti, např.
protokoly o kontrolách, údaje o zkouškách, údaje o kalibraci, zprávy o
kvalifikaci příslušných pracovníků atd.;
d)           prostředků
umožňujících dozor nad efektivním fungováním systému jakosti.
4.3.3 Oznámený subjekt posoudí systém jakosti
s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 4.3.2.
U prvků systému jakosti, které odpovídají
příslušným specifikacím vnitrostátních norem provádějících
příslušnou harmonizovanou normu nebo technické specifikace, shodu s
těmito požadavky předpokládá.
Vedle zkušeností se systémy řízení
jakosti musí být ve skupině auditorů alespoň jeden člen se
zkušenostmi s hodnocením v příslušné oblasti spotřebičů
nebo vybavení a technologie daného spotřebiče nebo vybavení a se
znalostmi příslušných požadavků tohoto nařízení. Audit zahrnuje
inspekci ve výrobních prostorách. Skupina auditorů přezkoumá
technickou dokumentaci uvedenou v bodě 4.3.1 písm. e), aby
ověřila, že je výrobce schopen určit příslušné požadavky
tohoto nařízení a provést všechna nezbytná přezkoušení, aby
zaručil soulad daného spotřebiče nebo vybavení s těmito
požadavky.
Rozhodnutí se oznámí výrobci. Oznámení
musí obsahovat závěry auditu a odůvodněné rozhodnutí o
posouzení.
4.3.4 Výrobce se zaváže, že bude plnit
povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a bude jej udržovat tak,
aby byl i nadále přiměřený a účinný.
4.3.5 Výrobce informuje oznámený subjekt,
který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené změně systému
jakosti.
Oznámený subjekt navrhované změny posoudí
a rozhodne, zda změněný systém jakosti nadále splňuje požadavky
podle bodu 4.3.2, nebo zda je třeba nové posouzení.
Oznámený subjekt oznámí své rozhodnutí
výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné
rozhodnutí o posouzení.
4.4 Dozor, za
který odpovídá oznámený subjekt
4.4.1 Účelem
dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze
schváleného systému jakosti.
4.4.2 Za
účelem posouzení umožní výrobce oznámenému subjektu přístup do
prostor určených pro výrobu, kontrolu, zkoušky a skladování a poskytne mu
všechny potřebné informace, zejména
a)           dokumentaci systému jakosti;
b)           záznamy o jakosti, např.
protokoly o kontrolách, údaje o zkouškách, údaje o kalibraci, zprávy o
kvalifikaci příslušných pracovníků atd.
4.4.3 Oznámený subjekt pravidelně provádí
audity alespoň jednou za dva roky, aby se ujistil, že výrobce udržuje a
používá systém jakosti, a předkládá výrobci zprávu o auditu.
4.4.4 Kromě
toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neohlášené kontrolní
návštěvy. Při těchto návštěvách může oznámený subjekt
v případě potřeby provést nebo dát provést zkoušky
spotřebiče nebo vybavení, aby ověřil, zda systém jakosti
řádně funguje. Oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o
návštěvě a při provedení zkoušek rovněž protokol o zkoušce.
4.5 Označení
CE a EU prohlášení o shodě
4.5.1 Výrobce
připojí označení CE a nápisy uvedené v příloze IV na každý
jednotlivý spotřebič, který je ve shodě se typem popsaným v
certifikátu EU přezkoušení typu a splňuje použitelné požadavky tohoto
nařízení, a na odpovědnost oznámeného subjektu uvedeného v bodě
4.3.1 připojí rovněž identifikační číslo tohoto subjektu.
4.5.2 Výrobce
vypracuje pro každý spotřebič písemné EU prohlášení o shodě a po
dobu deseti let poté, co byl model spotřebiče uveden na trh, je
uchovává, aby bylo k dispozici vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení
o shodě je uveden model spotřebiče, pro nějž bylo
vypracováno.
Kopie EU
prohlášení o shodě se na požádání předloží příslušným
orgánům.
4.6
Osvědčení o shodě vybavení
4.6.1 Výrobce
připojí nápisy uvedené v příloze IV bodě 3 na každé jednotlivé
vybavení, které je ve shodě s typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a splňuje použitelné požadavky tohoto nařízení,
a na odpovědnost oznámeného subjektu uvedeného v bodě 4.3.1
připojí rovněž identifikační číslo tohoto subjektu.
4.6.2 Výrobce
vypracuje pro každý model vybavení písemné prohlášení o shodě vybavení a
po dobu deseti let poté, co bylo vybavení uvedeno na trh, je uchovává, aby bylo
k dispozici vnitrostátním orgánům. Prohlášení o shodě uvádí model
vybavení, pro který bylo vypracováno, a je k vybavení přiloženo.
4.7. Výrobce uchovává pro potřebu
vnitrostátních orgánů po dobu nejméně deseti let po uvedení
spotřebiče nebo vybavení na trh:
a)           dokumentaci podle bodu 4.3.1;
b)           schválené změny podle bodu
4.3.5;
c)           rozhodnutí a zprávy oznámeného
subjektu podle bodů 4.3.5, 4.4.3 a 4.4.4.
4.8 Každý oznámený subjekt informuje své
oznamující orgány o schváleních systémů jakosti, která vydal nebo odejmul,
a pravidelně či na žádost zpřístupní svým oznamujícím
orgánům seznam schválení systémů jakosti, která byla zamítnuta,
pozastavena či jinak omezena.
Každý oznámený subjekt informuje ostatní
oznámené subjekty o schváleních systému jakosti, která vydal. Každý oznámený
subjekt informuje ostatní oznámené subjekty o schváleních systému jakosti,
která zamítl, pozastavil nebo stáhl, přičemž uvede důvody pro
své rozhodnutí.
4.9 Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce uvedené v bodech 4.3.1,
4.3.5 a 4.5 nebo 4.6 a bodě 4.7 mohou být jeho jménem a na jeho
odpovědnost splněny jeho zplnomocněným zástupcem, pokud jsou
stanoveny v plné moci.
5. MODUL F: SHODA
S TYPEM ZALOŽENÁ NA OVĚŘOVÁNÍ SPOTŘEBIČE NEBO VYBAVENÍ
5.1 Shoda s typem
na základě ověřování spotřebiče nebo vybavení je
součástí postupu posouzení shody, kterým výrobce plní povinnosti stanovené
v bodech 5.2, 5.5.1 a bodě 5.6 nebo 5.7 a na vlastní odpovědnost
zaručuje a prohlašuje, že spotřebiče nebo vybavení, na něž
se vztahují ustanovení bodu 5.3, jsou ve shodě s typem popsaným v
certifikátu EU přezkoušení typu a splňují příslušné požadavky
tohoto nařízení, které se na ně vztahují.
5.2 Výroba
Výrobce
přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces a jeho kontrola
zajišťovaly shodu vyráběných spotřebičů nebo vybavení
se schváleným typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu
a s požadavky tohoto nařízení, které se na ně vztahují.
5.3
Ověřování
Oznámený subjekt,
kterého si výrobce zvolil, provádí nebo dá provést příslušné kontroly a
zkoušky, aby ověřil shodu spotřebičů nebo vybavení se
schváleným typem, jenž je popsán v certifikátu EU přezkoušení typu, a s
příslušnými požadavky tohoto nařízení.
Provedou se
příslušné kontroly a zkoušky s cílem ověřit shodu
spotřebičů nebo vybavení s příslušnými požadavky, a to
podle volby výrobce buď kontrolou a zkouškami každého spotřebiče
nebo vybavení podle bodu 5.4, nebo kontrolou a zkouškami
spotřebičů nebo vybavení na základě statistických metod
podle bodu 5.5.
5.4
Ověřování shody kontrolou a zkouškami každého spotřebiče
nebo vybavení
5.4.1 Každý
spotřebič nebo vybavení musí být jednotlivě zkontrolovány a musí
být provedeny odpovídající zkoušky uvedené v příslušné harmonizované
normě (harmonizovaných normách) nebo technických specifikacích nebo jiné
rovnocenné zkoušky s cílem ověřit shodu se schváleným typem popsaným
v certifikátu EU přezkoušení typu a s příslušnými požadavky tohoto
nařízení.
Pokud taková
harmonizovaná norma neexistuje, rozhodne daný oznámený subjekt, jaké zkoušky se
mají provést.
5.4.2 Oznámený
subjekt vydá osvědčení o shodě s ohledem na provedené kontroly a
zkoušky a každý schválený spotřebič nebo vybavení na vlastní
odpovědnost opatří nebo nechá opatřit svým identifikačním
číslem.
Výrobce uchová
osvědčení o shodě k dispozici vnitrostátním orgánům pro
kontrolní účely po dobu deseti let poté, co byly spotřebič nebo
vybavení uvedeny na trh.
5.5 Statistické
ověřování shody
5.5.1 Výrobce
učiní veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces a jeho
monitorování zajišťovaly stejnorodost každé vyrobené série a
předkládá své spotřebiče nebo vybavení ke kontrole v podobě
stejnorodých sérií.
5.5.2 Z každé
série se náhodným výběrem podle požadavků tohoto nařízení
odebere vzorek. Všechny spotřebiče a vybavení ve vzorku se
jednotlivě zkontrolují a provedou se odpovídající zkoušky stanovené v
příslušné harmonizované normě (harmonizovaných normách) nebo
technických specifikacích nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit
shodu těchto výrobků s použitelnými požadavky tohoto nařízení a
rozhodnout, zda bude série přijata nebo zamítnuta. Pokud taková
harmonizovaná norma neexistuje, rozhodne daný oznámený subjekt, jaké zkoušky se
mají provést.
5.5.3 Je-li série
přijata, jsou za schválené považovány všechny spotřebiče a
vybavení v sérii kromě těch spotřebičů a vybavení ze
vzorku, u nichž byly zaznamenány neuspokojivé výsledky zkoušek.
Oznámený subjekt
vydá osvědčení o shodě s ohledem na provedené kontroly a zkoušky
a každý schválený spotřebič nebo vybavení na vlastní odpovědnost
opatří nebo nechá opatřit svým identifikačním číslem.
Výrobce uchová
osvědčení o shodě k dispozici vnitrostátním orgánům pro
kontrolní účely po dobu deseti let poté, co byly spotřebič nebo
vybavení uvedeny na trh.
5.5.4 Je-li série
zamítnuta, oznámený subjekt nebo příslušný orgán přijmou vhodná
opatření, aby zabránily uvedení takové série na trh. V případě
častých zamítnutí sérií může oznámený subjekt statistické
ověřování pozastavit a přijmout vhodná opatření.
5.6 Označení
CE a EU prohlášení o shodě
5.6.1 Výrobce
připojí označení CE a nápisy uvedené v příloze IV na každý
jednotlivý spotřebič, který je ve shodě se schváleným typem
popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a splňuje použitelné
požadavky tohoto nařízení, a na odpovědnost oznámeného subjektu
uvedeného v bodě 5.3 připojí rovněž identifikační
číslo tohoto subjektu.
5.6.2 Výrobce
vypracuje pro každý spotřebič písemné EU prohlášení o shodě a po
dobu deseti let poté, co byl model spotřebiče uveden na trh, je
uchovává, aby bylo k dispozici vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení
o shodě je uveden model spotřebiče, pro nějž bylo
vypracováno.
Kopie EU
prohlášení o shodě se na požádání předloží příslušným
orgánům.
Pokud oznámený
subjekt uvedený v bodě 5.3 souhlasí, výrobce opatří
spotřebiče na odpovědnost oznámeného subjektu
identifikačním číslem tohoto subjektu.
5.7
Osvědčení o shodě vybavení
5.7.1 Výrobce
připojí nápisy uvedené v příloze IV bodě 3 na každé
jednotlivé vybavení, které je ve shodě se schváleným typem popsaným v
certifikátu EU přezkoušení typu a splňuje použitelné požadavky tohoto
nařízení, a na odpovědnost oznámeného subjektu uvedeného v bodě
5.3 připojí rovněž identifikační číslo tohoto subjektu.
5.7.2 Výrobce
vypracuje pro každý model vybavení písemné prohlášení o shodě vybavení a
po dobu deseti let poté, co bylo vybavení uvedeno na trh, je uchovává, aby bylo
k dispozici vnitrostátním orgánům. Prohlášení o shodě uvádí model
vybavení, pro který bylo vypracováno, a je k vybavení přiloženo.
Pokud oznámený
subjekt uvedený v bodě 5.3 souhlasí, výrobce opatří vybavení na
odpovědnost oznámeného subjektu identifikačním číslem tohoto
subjektu.
5.8 Pokud s tím
oznámený subjekt souhlasí, může výrobce na odpovědnost oznámeného
subjektu během výrobního procesu opatřit spotřebiče nebo
vybavení identifikačním číslem tohoto subjektu.
5.9
Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce
mohou být jeho jménem a na jeho odpovědnost splněny jeho
zplnomocněným zástupcem, pokud jsou stanoveny v plné moci.
Zplnomocněný zástupce nesmí plnit povinnosti výrobce uvedené v bodech 5.2
a 5.5.1.
6. MODUL G: SHODA
ZALOŽENÁ NA OVĚŘOVÁNÍ KAŽDÉHO JEDNOTLIVÉHO VÝROBKU
6.1 Shoda na základě ověřování
každého jednotlivého výrobku je postupem posouzení shody, kterým výrobce plní
povinnosti stanovené v bodech 6.2, 6.3 a 6.5 a na vlastní odpovědnost
zaručuje a prohlašuje, že příslušný spotřebič, na nějž
se vztahují ustanovení bodu 6.4, splňuje požadavky tohoto nařízení,
které se na něj vztahují.
6.2 Technická dokumentace
Výrobce vypracuje technickou dokumentaci a dá
ji k dispozici oznámenému subjektu uvedenému v bodě 6.4. Tato dokumentace
musí umožňovat posouzení shody spotřebiče s příslušnými
požadavky a obsahuje odpovídající analýzu a posouzení rizik. Technická
dokumentace upřesňuje použitelné požadavky a v míře nutné pro
posouzení se vztahuje na konstrukci, výrobu a provoz spotřebiče.
6.2.1 Technická dokumentace obsahuje, je-li to
vhodné, alespoň tyto prvky:
a)           celkový popis spotřebiče;
b)           koncepční návrh a výrobní
výkresy a schémata součástí, podsestav, obvodů atd.;
c)           popisy a vysvětlivky
potřebné pro pochopení těchto výkresů, schémat a fungování
spotřebiče;
d)           seznam harmonizovaných norem nebo
jiných odpovídajících technických specifikací, na které byly odkazy
zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie a které
byly zcela nebo zčásti použity, a popis řešení zvolených ke
splnění základních požadavků tohoto nařízení, pokud tyto
harmonizované normy použity nebyly. V případě částečně
použitých harmonizovaných norem se v technické dokumentaci uvedou ty
části, jež byly použity;
e)           výsledky konstrukčních
výpočtů, provedených kontrol atd.,
f)            protokoly o zkouškách;
g)           návody k instalaci a k použití.
6.2.2 Dokumentace návrhu obsahuje, je-li to
vhodné, tyto prvky:
a)           osvědčení
o shodě týkající se zabudování vybavení do spotřebiče;
b)           atesty a certifikáty vztahující se k
metodám výroby a kontroly a monitorování spotřebiče;
c)           jakýkoli jiný dokument
umožňující oznámenému subjektu zlepšit jeho posuzování.
Výrobce technickou dokumentaci uchovává pro
potřebu příslušných vnitrostátních orgánů po dobu deseti let po
uvedení spotřebiče na trh.
6.3 Výroba
Výrobce přijme veškerá nezbytná
opatření, aby výrobní proces a jeho monitorování zajišťovaly shodu
vyráběných spotřebičů s použitelnými požadavky tohoto
nařízení.
6.4 Ověřování
Oznámený subjekt, kterého si výrobce zvolil,
provádí nebo nechá provést příslušné kontroly a zkoušky uvedené v
příslušných harmonizovaných normách nebo technických specifikacích nebo
jiné rovnocenné zkoušky, aby ověřil, zda spotřebič
splňuje příslušné požadavky tohoto nařízení. Pokud taková
harmonizovaná norma nebo technická specifikace neexistuje, rozhodne daný
oznámený subjekt, jaké zkoušky se mají provést.
Jestliže to oznámený subjekt považuje za
nutné, mohou být příslušné kontroly a zkoušky provedeny po instalaci
spotřebiče.
Oznámený subjekt vydá osvědčení o
shodě s ohledem na provedené kontroly a zkoušky a každý schválený
spotřebič na vlastní odpovědnost opatří nebo nechá
opatřit svým identifikačním číslem.
Výrobce uchová osvědčení o
shodě k dispozici vnitrostátním orgánům pro kontrolní účely po
dobu deseti let poté, co byly spotřebič uvedeny na trh.
6.5 Označení CE a EU prohlášení o
shodě
6.5.1 Výrobce připojí označení CE a
nápisy uvedené v příloze IV na každý spotřebič, který
splňuje použitelné požadavky tohoto nařízení, a na odpovědnost
oznámeného subjektu uvedeného v bodě 6.4 připojí rovněž
identifikační číslo tohoto subjektu.
6.5.2 Výrobce vypracuje písemné EU prohlášení
o shodě a po dobu deseti let poté, co byl spotřebič uveden na
trh, je uchovává, aby bylo k dispozici vnitrostátním orgánům. V EU
prohlášení o shodě je uveden spotřebič, pro nějž bylo
vypracováno.
Kopie EU prohlášení o shodě se na
požádání předloží příslušným orgánům.
6.6 Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce uvedené v bodech 6.2 a 6.5
mohou být jeho jménem a na jeho odpovědnost splněny jeho
zplnomocněným zástupcem, pokud jsou stanoveny v plné moci.
PŘÍLOHA
IV
            OZNAČENÍ CE A NÁPISY
1)           Spotřebič nebo jeho štítek
musí být opatřen označením CE podle přílohy II nařízení
(ES) č. 765/2008, za nímž následuje identifikační číslo
oznámeného subjektu, který byl zapojen do fáze řízení výroby,
a poslední dvojčíslí roku, v němž bylo označení CE
připojeno.
2)           Na spotřebiči nebo jeho
výrobním štítku musí být uvedeny tyto informace:
a)      jméno výrobce, jeho zapsaná obchodní
firma nebo zapsaná ochranná známka nebo identifikační značka;
b)      typ, šarže nebo sériové číslo
spotřebiče, nebo jiný prvek umožňující jeho identifikaci;
c)      typ elektrické přípojky, je-li
použita;
d)      označení kategorie
spotřebiče;
e)      vstupní tlak plynného paliva.
f)       Informace nezbytné k zajištění
řádné a bezpečné instalace, podle povahy spotřebiče.
3)           Vybavení nebo jeho štítek musí být
opatřeny, je-li to vhodné, informacemi uvedenými v odstavci 2.
PŘÍLOHA V
EU
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ
EU prohlášení o shodě obsahuje tyto
prvky:
a)           Spotřebič / model
spotřebiče (výrobek, šarže, typ nebo sériové číslo).
b)           Jméno a adresa výrobce a
případně jeho zplnomocněného zástupce.
c)           Toto prohlášení o shodě
vydal na vlastní odpovědnost výrobce.
d)           Předmět prohlášení
(identifikace spotřebiče umožňující jej zpětně
vysledovat. Je-li to pro účely identifikace spotřebiče nezbytné,
může obsahovat obrázek):
1)      popis spotřebiče;
2)      použitý postup posuzování shody;
3)      název a adresa oznámeného subjektu,
který posouzení shody provedl;
4)      odkaz na certifikát EU
přezkoušení typu.
e)           Výše popsaný předmět
prohlášení je ve shodě s příslušnými harmonizačními právními
předpisy Unie: ……………. (odkaz na další použité akty Unie):
f)            Odkazy na příslušné
harmonizované normy, které byly použity, nebo na specifikace, na jejichž
základě se shoda prohlašuje:
g)           Oznámený subjekt nebo oznámené
subjekty … (název, adresa, číslo) … provedl(y) … (popis zásahu)… a
vydal(y) osvědčení: …
h)           Další informace:
Podepsáno za a jménem: …………………….
(místo a datum vydání):
(jméno, funkce) (podpis):
PŘÍLOHA
VI
OSVĚDČENÍ
O SHODĚ VYBAVENÍ
Osvědčení o
shodě vybavení musí obsahovat:
a)           Vybavení / model vybavení (výrobek,
šarže, typ nebo sériové číslo).
b)           Jméno a adresu výrobce a
případně jeho zplnomocněného zástupce.
c)           Toto prohlášení o shodě
vybavení vydal na vlastní odpovědnost výrobce vybavení.
d)           Předmět prohlášení
(identifikace vybavení umožňující je zpětně vysledovat). Je-li
to pro účely identifikace vybavení nezbytné, může obsahovat obrázek):
1)      popis a vlastnosti vybavení;
2)      použitý postup posuzování shody;
3)      název a adresa oznámeného subjektu,
který posouzení shody provedl;
4)      odkaz na certifikát EU
přezkoušení typu.
e)           Předmět výše popsaného
osvědčení o shodě vybavení je ve shodě
s nařízením ……………. o spotřebičích plynných paliv
(odkaz na toto nařízení):
f)            Odkazy na příslušné
harmonizované normy, které byly použity, nebo na specifikace, na jejichž
základě se shoda prohlašuje.
g)           Oznámený subjekt nebo oznámené
subjekty … (název, adresa, číslo) … provedl(y) … (popis zásahu)… a
vydal(y) osvědčení: …
h)           Pokyny, jak má být vybavení
zabudováno do spotřebiče nebo tvořit součást takového
spotřebiče, jež napomohou dosažení shody se základními požadavky,
které se vztahují na dokončené spotřebiče.
i)            Další informace:
Podepsáno za a jménem: …………;
(místo a datum vydání);
(jméno, funkce) a podpis.
PŘÍLOHA
VII
 SROVNÁVACÍ TABULKA
 Směrnice 2009/142/ES || Toto nařízení
   ||
 Čl. 1 odst. 1 první pododstavec || Čl. 1 odst. 1
 Čl. 1 odst. 1 druhý pododstavec || Čl. 1 odst. 3 písm. a)
 Čl. 1 odst. 2 || Čl. 2 odst. 1, 2 a 5
 Čl. 1 odst. 3 || Čl. 1 odst. 2
 ___ || Čl. 2 odst. 3, 4 a 6 až 31
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 3 odst. 1
 ___ || Čl. 3 odst. 2
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 4 odst. 1
 ___ || Čl. 4 odst. 2
 Článek 3 || Článek 5
 Článek 4 || Článek 6
 ___ || Článek 7
 ___ || Článek 8
 ___ || Článek 9
 ___ || Článek 10
 ___ || Článek 11
 ___ || Článek 12
 ___ || Článek 13
 Čl. 5 odst. 1 písm. a) || ___
 Čl. 5 odst. 1 písm. b) || ___
 Čl. 5 odst. 2 || ___
 Článek 6 || ___
 Článek 7 || ___
 Čl. 8 odst. 1 až 4 || Čl. 14 odst. 1 až 5
 Čl. 8 odst. 5 || ___
 ___ || Čl. 14 odst. 6
 Čl. 8 odst. 6 || Čl. 14 odst. 7
 ___ || Článek 15
 ___ || Článek 16
 ___ || Článek 17
 Článek 9 || ___
 Čl. 10 odst. 1 || Čl. 18 odst. 1
 Čl. 10 odst. 2 || ___
 Článek 11 || ___
 Článek 12 || ___
 ___ || Čl. 18 odst. 2 až 5
 ___ || Článek 19
 ___ || Článek 20
 ___ || Článek 21
 ___ || Článek 22
 ___ || Článek 23
 ___ || Článek 24
 ___ || Článek 25
 ___ || Článek 26
 ___ || Článek 27
 ___ || Článek 28
 ___ || Článek 29
 ___ || Článek 30
 ___ || Článek 31
 ___ || Článek 32
 ___ || Článek 33
 ___ || Článek 34
 ___ || Článek 35
 ___ || Článek 36
 ___ || Článek 37
 ___ || Článek 38
 ___ || Článek 39
 ___ || Článek 40
 Článek 13 || __
 Článek 14 || __
 Článek 15 || __
 Článek 16 || __
 ___ || Článek 41
 Příloha I || Příloha I
 ___ || Příloha II
 Příloha II || Příloha III
 Příloha III || Příloha IV
 Příloha IV || __
 Příloha V || __
 Příloha VI || __
 ___ || Příloha V
 ___ || Příloha VI
 ___ || Příloha VII
[1]               Směrnice Evropského parlamentu a Rady
1999/5/ES ze dne 9. března 1999 o rádiových zařízeních
a telekomunikačních koncových zařízeních a vzájemném
uznávání jejich shody (Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 10).
[2]               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES ze
dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských
států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání
v určitých mezích napětí (Úř. věst. L 374, 27.12.2006, s.
10)
[3]               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/108/ES
ze dne 15. prosince 2004 o sbližování právních předpisů
členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility a o
zrušení směrnice 89/336/EHS (Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 24).
[4]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a
předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení
směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS (Úř. věst. L 338,
13.11.2004, s. 4).
[5]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví
harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh
a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (Úř. věst. L
88, 4.4.2011, s. 5).
[6]               Směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o
jakosti vody určené k lidské spotřebě (Úř. věst L 330,
5.12.1998, s. 32).