               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.9.2018
            COM(2018) 657 final
            2018/0337(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na druhém zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí pokynů pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, uvedených v jejím čl. 10 odst. 2 a 3

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na druhém zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti v souvislosti s plánovaným přijetím pokynů pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, uvedených v čl. 10 odst. 2 a 3 uvedené úmluvy.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Minamatská úmluva o rtuti

               Minamatská úmluva o rtuti (dále jen „úmluva“) je hlavním mezinárodním právním rámcem, jehož cílem je chránit lidské zdraví a životní prostředí před antropogenními emisemi a uvolňováním rtuti a jejích sloučenin do ovzduší, vody a půdy.

               Úmluva pokrývá celý životní cyklus rtuti od primární těžby rtuti po odstraňování odpadů z ní, včetně prozatímního ukládání rtuti, směsí rtuti s jinými látkami, včetně slitin rtuti s obsahem rtuti nejméně 95 % hmotnostních (dále jen „směsi rtuti“) a šesti sloučenin rtuti, chloridu rtuťného, oxidu rtuťnatého, síranu rtuťnatého, dusičnanu rtuťnatého, cinabaritu (rumělka) a sulfidu rtuťnatého, vyjma odpadní rtuti.

               Úmluva vstoupila v platnost dne 16. srpna 2017.

               Evropská unie je smluvní stranou úmluvy
                  1
                stejně jako většina členských států
                  2
               .

               2.2.Konference smluvních stran

               Konference smluvních stran úmluvy vykonává funkce, které jsou jí úmluvou uloženy, a za tím účelem mimo jiné zvažuje a provádí jakákoli další opatření, která mohou být požadována pro dosažení cílů úmluvy, včetně přijetí příslušných pokynů.

               Podle článku 28 úmluvy a podle rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu přijatého konferencí smluvních stran na jejím prvním zasedání (24.–29. září 2017) má každá smluvní strana jeden hlas. Unie však jakožto organizace regionální hospodářské integrace uplatňuje své právo hlasovat ve věcech spadajících do její působnosti počtem hlasů, který se rovná počtu jejích členských států, jež jsou smluvními stranami této dohody. Unie neuplatňuje své hlasovací právo, jestliže některý z jejích členských států uplatní své hlasovací právo, a naopak.

               2.3.Zamýšlený akt konference smluvních stran

               Dne 19. listopadu 2018 má konference smluvních stran během svého druhého zasedání přijmout pokyny týkající se environmentálně šetrného prozatímního ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 úmluvy (dále jen „zamýšlený akt“).

               Účelem zamýšleného aktu je stanovit pokyny, jejichž cílem je zajistit environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, směsí rtuti a  šesti sloučenin rtuti (chloridu rtuťného, oxidu rtuťnatého, síranu rtuťnatého, dusičnanu rtuťnatého, sulfidu rtuťnatého a cinabaritu), vyjma odpadní rtuti. V praxi je zamýšlený akt relevantní především pro ukládání kapalné kovové rtuti.

               Podle čl. 10 odst. 2 a 3 úmluvy musí opatření, která smluvní strany podniknou k zajištění environmentálně šetrného prozatímního ukládání, zohlednit pokyny přijaté konferencí smluvních stran.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Cílem navrhovaného postoje, který má být zaujat jménem Unie, je podpořit na druhém zasedání konference smluvních stran přijetí zamýšleného aktu.

               Obsah zamýšleného aktu je výsledkem procesu v období mezi zasedáními, který konference smluvních stran zahájila na svém prvním zasedání rozhodnutím MC-1/18
                  3
               , podle něhož má „sekretariát provést další revizi návrhu pokynů“ a „revidované pokyny předložit na svém druhém zasedání k projednání a případnému přijetí“. K tomuto procesu značně přispěli odborníci z Unie, kteří sekretariátu předkládali podání v souladu s harmonogramem stanoveným v rozhodnutí MC-1/18. Výsledný návrh pokynů ve znění revidovaném sekretariátem zohlednil připomínky získané od odborníků EU a nevyvolal žádné další připomínky ze strany EU, neboť pokyny jsou v souladu s acquis, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU ze dne 4. července 2012 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek
                  4
               , pokud jde o větší zásoby rtuti. Dále pokyny obsahují ustanovení uznávající, že je lze zejména v případě malých zásob uplatňovat flexibilně.

               Návrh je v souladu s politikou a právními předpisy EU o rtuti, neboť provedení zamýšleného aktu smluvními stranami úmluvy by přispělo ke snížení emisí a uvolňování rtuti ze zařízení pro prozatímní ukládání, a přispělo tak k ochraně lidského zdraví a životního prostředí, a to i v rámci Unie.

               Postoj Unie je zapotřebí, protože smluvní strany úmluvy musí pokyny poté, co budou přijaty, zohlednit při přijímání opatření pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, směsí rtuti a šesti dotčených sloučenin rtuti, vyjma odpadní rtuti.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Konference smluvních stran je orgánem zřízeným úmluvou, konkrétně Minamatskou úmluvou o rtuti.

               Zamýšlený akt, který má konference smluvních stran přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt má právní účinky, protože smluvní strany úmluvy jej musí zohlednit při provádění opatření k zajištění environmentálně šetrného prozatímního ukládání rtuti, směsí rtuti a šesti sloučenin rtuti (chloridu rtuťného, oxidu rtuťnatého, síranu rtuťnatého, dusičnanu rtuťnatého, sulfidu rtuťnatého a cinabaritu), vyjma odpadní rtuti.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Máli plánovaný akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2018/0337 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na druhém zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí pokynů pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, uvedených v jejím čl. 10 odst. 2 a 3

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím Rady (EU) 2017/939
                  6
                uzavřela Unie Minamatskou úmluvu o rtuti
                  7
                (dále jen „úmluva“), která vstoupila v platnost dne 16. srpna 2017.

               (2)Podle rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu, který konference smluvních stran této úmluvy přijala na svém prvním zasedání, vynaloží smluvní strany veškeré úsilí, aby se na základě konsensu dohodly na všech podstatných záležitostech.

               (3)Konference smluvních stran má na svém druhém zasedání ve dnech 19. až 23. listopadu 2018 přijmout pokyny pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na konferenci smluvních stran úmluvy, neboť tyto pokyny pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, mají právní účinky. Smluvní strany úmluvy je musí při provádění opatření pro prozatímní ukládání zohlednit.

               (5)Unie přispěla k revizi návrhu pokynů pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti v rámci odborné činnosti mezi zasedáními, která byla zahájena na základě rozhodnutí MC-1/18
                  8
                přijatého konferencí smluvních stran úmluvy na jejím prvním zasedání. Unie nepovažovala za nutné navrhnout další změny revidovaného návrhu pokynů, který je výsledkem této činnosti v období mezi zasedáními.

               (6)Návrh pokynů pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, by proto mělo být podpořen,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na druhém zasedání konference smluvních stran úmluvy, je následující:

               Evropská unie na druhém zasedání konference smluvních stran úmluvy podporuje přijetí pokynů pro environmentálně šetrné prozatímní ukládání rtuti, vyjma odpadní rtuti, uvedených v čl. 10 odst. 2 a 3 úmluvy.

               Drobné změny dokumentů uvedených v prvním pododstavci mohou odsouhlasit zástupci Unie bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).

                     (2)

                        Dne 7. září 2018 ratifikovalo Minamatskou úmluvu o rtuti dvacet dva členských států, a to Rakousko, Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Chorvatsko, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko, Švédsko a Spojené království.

                     (3)

                        Rozhodnutí MC-1/18 Návrh pokynů pro prozatímní ukládání rtuti a sloučenin rtuti uvedených v čl. 10 odst. 3, Zpráva konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti o činnosti svého prvního zasedání, UNEP/MC/COP1/29 ze dne 22. listopadu 2017.

                     (4)

                        Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 1.

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).

                     (7)

                        Ověřená kopie Minamatské úmluvy o rtuti je k dispozici na adrese:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (8)

                        Rozhodnutí MC-1/18 Návrh pokynů pro prozatímní ukládání rtuti a sloučenin rtuti uvedených v čl. 10 odst. 3, Zpráva konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti o činnosti svého prvního zasedání, UNEP/MC/COP1/29 ze dne 22. listopadu 2017.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.11.2018
            COM(2018) 792 final
            2018/0407(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů Energetického společenství k prodloužení funkčního období ředitele sekretariátu Energetického společenství

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie v Radě ministrů Energetického společenství k prodloužení funkčního období ředitele sekretariátu Energetického společenství.

               Současný ředitel sekretariátu Energetického společenství – pan Janez Kopač – byl poprvé jmenován v roce 2012. Jeho mandát byl v roce 2015 obnoven a má vypršet dne 30. listopadu 2018.

               V souladu s články 69 a 88 Smlouvy o Energetickém společenství je ředitel sekretariátu Energetického společenství jmenován prostou většinou Rady ministrů Energetického společenství. Komise má výlučné právo ředitele navrhnout.

               2.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Pro třetí funkční období Janeze Kopače coby ředitele sekretariátu Energetického společenství existuje mnoho důvodů:

               Zaprvé, je důležité zajistit kontinuitu činnosti Energetického společenství. Janez Kopač má velmi dobré výsledky, pokud jde o řízení hlavních aspektů rámce Energetického společenství. Připomenout v této souvislosti je třeba zejména reformu Smlouvy o Energetickém společenství, zajišťování provádění acquis a klíčovou úlohu v rámci procesu reforem trhu s energií ve smluvních stranách Energetického společenství.

               Zadruhé, Janez Kopač řídí své portfolio konstruktivně a proaktivně. Je oddaný plnění svých povinností v duchu cílů Smlouvy o Energetickém společenství. V rámci své činnosti se mimo jiné odborně zapojuje do slaďování příslušných právních předpisů smluvních stran Energetického společenství s hlavními zásadami práva EU. Kromě toho zajišťuje a udržuje institucionální integritu sekretariátu Energetického společenství, neboť dbá na profesionalitu svých zaměstnanců a kvalitu jejich služeb.

               Zatřetí, Janez Kopač při mnoha příležitostech prokázal nezávislost při plnění svých úkolů. Jako státní příslušník členského státu EU by nadále zajišťoval vyváženost při rozhodování a nestrannost v rámci Energetického společenství.

               Postoj, který by měl být zaujat jménem Unie v Radě ministrů, je schválit návrh rozhodnutí.

               3.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               3.1Procesněprávní základ

               3.1.1Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody. Procesněprávním základem pro navrhované rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               3.2Hmotněprávní základ

               3.2.1Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti se zaujímá postoj jménem Unie. Máli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               3.2.2Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká energetiky. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 194 SFEU.

               3.3Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 194 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2018/0407 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů Energetického společenství k prodloužení funkčního období ředitele sekretariátu Energetického společenství

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/500/ES ze dne 29. května 2006 o uzavření Smlouvy o Energetickém společenství Evropským společenstvím,

               s ohledem na Smlouvu o Energetickém společenství, a zejména na články 69 a 88 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Smlouva o Energetickém společenství byla Unií uzavřena rozhodnutím Rady 2006/500/ES ze dne 29. května 2006
                  1
                a vstoupila v platnost dne 1. července 2006.

               (2)V souladu s články 69 a 88 Smlouvy o Energetickém společenství je ředitel sekretariátu Energetického společenství jmenován procesním předpisem Rady ministrů na návrh Evropské komise.

               (3)Energetické společenství je zapojeno do procesu reforem, včetně řady nových legislativních návrhů, jež si žádají aktivní úlohu sekretariátu.

               (4)Janez Kopač prokázal schopnost účinně, efektivně a nezávisle řídit sekretariát, což mu umožňuje plnit tuto funkci,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Jediný článek

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie, je schválit návrh procesního předpisu Rady ministrů uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 198, 20.7.2006, s. 15.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.11.2018
            COM(2018) 792 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě ministrů Energetického společenství k prodloužení funkčního období ředitele sekretariátu Energetického společenství

               PŘÍLOHA

               Návrh

               procesního předpisu Rady ministrů o prodloužení funkčního období ředitele sekretariátu Energetického společenství

               Rada ministrů Energetického společenství,

               s ohledem na Smlouvu o Energetickém společenství, a zejména na články 69 a 88 této smlouvy,

               s ohledem na návrh, který předložila Evropská komise Radě ministrů za účelem prodloužení funkčního období Janeze Kopače jako ředitele Energetického společenství,

               s ohledem na body II.1 a II.5 pravidel pro přijímání pracovníků, pracovní podmínky a vyváženost složení sekretariátu s ohledem na zeměpisný původ zaměstnanců, přijatých rozhodnutím Rady ministrů Energetického společenství 2006/02/MC-EnC ze dne 17. listopadu 2006,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Rada ministrů prodlužuje funkční období Janeze Kopače jako ředitele sekretariátu Energetického společenství od 1. prosince 2018.

               Článek 2

               Pracovní podmínky ředitele jsou stanoveny služebním řádem v jeho nejnovějším znění. Roční hrubá odměna ředitele je stanovena na 168 042,96 EUR, což odpovídá odměně z funkčního období prodlouženého v roce 2015 přizpůsobené s ohledem na inflaci.

               Článek 3

               Sekretariát zpřístupní tento procesní předpis všem stranám a orgánům v rámci Smlouvy o Energetickém společenství do sedmi dnů po jeho přijetí.

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V ... dne

               Za Radu ministrů:

               ------------------------------

               předsedající


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 23.1.2019
            COM(2019) 11 final
            2019/0008(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 14. konferenci smluvních stran Basilejské úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování, pokud jde o některé změny příloh II, VIII a IX této úmluvy

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.PŘEDMĚT NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí, kterým se stanoví postoj Unie na 14. zasedání konference smluvních stran Basilejské úmluvy v souvislosti s plánovaným přijetím změn příloh této úmluvy.

               2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1.Basilejská úmluva o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování

               Basilejská úmluva o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování (dále jen „úmluva“) byla přijata dne 22. března 1989 a v platnost vstoupila v roce 1992. Evropská unie i její členské státy jsou smluvními stranami úmluvy
                  1
               . Úmluva v současné době zavazuje 186 smluvních stran.

               Základním stavebním kamenem úmluvy je kontrolní systém pro účely vývozu, dovozu a tranzitu některých odpadů. Vývozy odpadů, na něž se úmluva vztahuje, se oznamují předem příslušným orgánům států dovozu a tranzitu. Oznámení podává vyvážející stát, který může rovněž požadovat, aby tato oznámení podávali producenti nebo vývozci prostřednictvím svého příslušného orgánu. Oznámení se podávají písemně a obsahují prohlášení a informace uvedené v příloze V A úmluvy. Vývoz odpadů může proběhnout, pouze pokud k tomu všechny zúčastněné státy udělí svůj písemný souhlas (článek 6 úmluvy).

               Kontrolní systém úmluvy se vztahuje na nebezpečné odpady definované v článku 1 a uvedené v příloze VIII úmluvy a na jiné odpady uvedené v příloze II, které obsahují odpady shromažďované z domácností a zbytky vznikající při spalování odpadů z domácností. V příloze IX úmluvy jsou dále uvedeny položky odpadů, které nespadají do její oblasti působnosti a nejsou zahrnuty do jejího kontrolního systému, pokud neobsahují materiál náležející do kategorie uvedené v příloze I v takové míře, že by projevovaly nebezpečné vlastnosti uvedené v příloze III.

               2.2.Konference smluvních stran

               Konference smluvních stran Basilejské úmluvy je hlavním rozhodovacím orgánem úmluvy. Má pravomoc měnit přílohy úmluvy a schází se jednou za dva roky.

               14. zasedání konference smluvních stran (CoP14) se uskuteční v období od dubna do května 2019 v Ženevě.

               2.3.Zamýšlený akt

               Jeden z bodů na předběžném programu 14. zasedání konference smluvních stran se týká návrhu na změnu některých příloh úmluvy, který předložilo Norsko (dále jen „zamýšlený akt“)
                  2
               .

               Zamýšlený akt se nesnaží vztáhnout kontrolní mechanismy Basilejské úmluvy na všechny plastové odpady, ale zahrnout do těchto mechanismů jen některé z nich a jiné z těchto kontrol vynechat (aby s nimi bylo možné i nadále obchodovat, aniž by to vyvážející/dovážející země musela oznamovat).

               Účelem zamýšleného aktu je pozměnit nebo doplnit položky plastových odpadů v:

               –příloze II, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se měl vztahovat kontrolní systém úmluvy,

               –příloze VIII, pokud jde o nebezpečné plastové odpady, na které by se měl kontrolní systém vztahovat také, a

               –příloze IX, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se kontrolní systém vztahovat neměl, pokud neobsahují materiál náležející do kategorie uvedené v příloze I v takové míře, že by projevovaly nebezpečné vlastnosti uvedené v příloze III.

               Návrh na změnu příloh II, VIII a IX úmluvy, předložený Norskem, byl smluvním stranám zaslán dne 26. října 2018. Podle návrhu mohou jednotlivé země s plastovými odpady neklasifikovanými jako nebezpečné, které spadají do některé z revidovaných položek uvedených v příloze IX, nadále obchodovat podle úmluvy za stejných podmínek jako v současné době, zatímco plastové odpady vyžadující zvláštní pozornost a nebezpečné plastové odpady uvedené v nových položkách příloh II a VIII jsou zahrnuty do kontrolního systému úmluvy.

               Změny příloh II, VIII a IX úmluvy vstoupí v EU v platnost poté, co budou provedeny prostřednictvím změn nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů
                  3
               . Změny pro hospodářské subjekty a orgány, jež se týkají vývozů z EU, budou záviset na druzích odpadů a zemích určení.

               Vývozy řady nových kategorií nebezpečných plastových odpadů (uvedených v příloze VIII) z EU do zemí, které nejsou členy OECD, budou zakázány. Na vývozy těchto odpadů v rámci OECD bude povinně uplatňován postup oznamování. Vývozy některých plastových odpadů neklasifikovaných jako nebezpečné, které jsou zahrnuty do přílohy II, z EU do zemí, které nejsou členy OECD, budou rovněž zakázány, ledaže se EU rozhodne použít postup oznamování prostřednictvím změn nařízení (ES) č. 1013/2006 (které je do konce roku 2020 předmětem přezkumu). Na vývozy těchto odpadů v rámci OECD se bude rovněž vztahovat postup oznamování. Druhy plastových odpadů neklasifikovaných jako nebezpečné, které jsou zahrnuty do přílohy IX úmluvy, by bylo možno vyvážet bez jakýchkoli kontrol za předpokladu, že budou splněny určité podmínky, které zajistí, že tyto odpady lze v dovážející zemi snadno recyklovat.

               Automatické provedení norského návrhu do nařízení (ES) č. 1013/2006 by vedlo k tomu, že by se postup oznamování vztahoval i na přepravu odpadů nově zahrnutých do příloh II nebo VIII Basilejské úmluvy uvnitř EU.

               Postup pro změnu příloh Basilejské úmluvy je upraven články 17 a 18 úmluvy. Konkrétně musí být každá změna navržena smluvní stranou a sdělena sekretariátem všem smluvním stranám nejpozději šest měsíců před zasedáním, na kterém se má tato změna podle návrhu přijmout, což v případě CoP14 bylo do 28. října 2018. Každá tato změna musí být navíc schválena na zasedání konference smluvních stran a účinnosti může nabýt šest měsíců ode dne, kdy depozitář vydal oznámení. Zamýšlený akt se stane pro smluvní strany závazným v souladu s čl. 18 odst. 2 písm. c) dohody, který stanoví: „[P]o uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy depozitář rozeslal sdělení, vstupuje příloha v platnost pro všechny smluvní strany této úmluvy nebo jakéhokoli daného protokolu, které nepředložily oznámení v souladu s ustanovením bodu b)“.

               3.POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE

               Unie by měla podpořit změny příloh úmluvy, jež mají pozměnit nebo doplnit položky plastových odpadů v:

               –příloze II, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se měl vztahovat kontrolní systém úmluvy,

               –příloze VIII, pokud jde o nebezpečné plastové odpady, na které by se měl kontrolní systém vztahovat také, a

               –příloze IX, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se kontrolní systém vztahovat neměl, pokud neobsahují materiál náležející do kategorie uvedené v příloze I v takové míře, že by projevovaly nebezpečné vlastnosti uvedené v příloze III.

               Bez výše uvedených změn příloh úmluvy existuje značné riziko, že plastové odpady budou vyváženy do zemí, které postrádají odpovídající infrastrukturu pro účinné shromažďování odpadů a nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí. Zamýšlený akt přispěje:

               –ke zlepšení kontrol vývozů plastových odpadů,

               –k podpoře nakládání s plastovými odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí,

               –ke snížení rizika, že se plastové odpady dostanou do životního prostředí, a

               –k odstranění globálního ekologického problému s odpadky v moři.

               V evropské strategii pro plasty přijaté dne 16. ledna 2018
                  4
                je uvedeno, že klíčový význam pro vypořádání se s nejvýznamnějšími zdroji plastového odpadu v oceánech, tj. s nedostatečnou infrastrukturou pro nakládání s odpady v rozvojových zemích a rozvíjejících se ekonomikách, mají opatření na mezinárodní úrovni. Strategie pro plasty výslovně zmiňuje podpůrná opatření podle Basilejské úmluvy, která zajišťují, aby s veškerými plasty odesílanými do zahraničí za účelem recyklace bylo nakládáno a aby tyto plasty byly zpracovávány za obdobných podmínek, jaké platí v EU. EU vyváží podstatnou část svých plastových odpadů do třetích zemí (v roce 2016 to byly 3 miliony tun), ve kterých přetrvává nejistota ohledně jejich zpracování a narůstají přeshraniční problémy s ohledem na mezinárodní vývoj, včetně nedávného rozhodnutí Číny dovozy některých druhů plastových odpadů omezit.

               Ustanovení úmluvy jsou v Unii provedena prostřednictvím nařízení (ES) č. 1013/2006. Toto nařízení se vztahuje na vývozy z Unie a dovozy do Unie, jakož i na přepravu mezi členskými státy (článek 1). Nařízení je platné i v rámci Evropského hospodářského prostoru (dále jen „EHP“)
                  5
               .

               Bude-li zamýšlený akt přijat a nabude-li účinnosti, bude jej třeba provést do práva Unie, konkrétně pak do nařízení (ES) č. 1013/2006. Znamenalo by to, že se na přepravu plastových odpadů v rámci EU a EHP nově zahrnutých do příloh II a VIII budou vztahovat nová kontrolní opatření (a zákaz vývozu těchto odpadů do zemí, které nejsou členy OECD). Ačkoli by byl tento stav z výše uvedených důvodů žádoucí, pokud jde o vývozy z EU, mohl by mít nežádoucí a problematický dopad na přepravu plastových odpadů určených k recyklaci uvnitř EU a uvnitř EHP, neboť by se na ně vztahovaly nové postupy oznamování. Na přepravu těchto odpadů se již vztahují požadavky na ochranu životního prostředí v právních předpisech Unie o odpadech. Zavedení nových správních postupů by mohlo recyklaci plastů v EU ještě více zkomplikovat a zdražit, a zároveň mít jen omezené environmentální výhody.

               V zájmu zachování současného stavu v rámci Unie a EHP, tj. stavu, kdy se kontrolní systém úmluvy nevztahuje na přepravu nových plastových odpadů, by bylo nutné oznámit dotčená ustanovení sekretariátu úmluvy podle článku 11 úmluvy. Tento článek umožňuje smluvním stranám uzavírat dvoustranné, mnohostranné nebo regionální dohody nebo ujednání týkající se pohybu odpadů přes hranice států za podmínky, že jsou tyto dohody nebo ujednání slučitelné s nakládáním s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí, který úmluva vyžaduje. Tyto dohody nebo ujednání uvádějí ustanovení, která nejsou z hlediska životního prostředí méně šetrná než ta, která úmluva stanoví, zejména s ohledem na zájmy rozvojových zemí. Oznámení podle článku 11 byla podána například v souvislosti s rozhodnutím Rady OECD
                  6
               .

               V důsledku toho tento návrh rozhodnutí Rady počítá s tím, že Unie oznámí v souladu s článkem 11 úmluvy sekretariátu ustanovení, která se uplatňují na přepravu dotčených plastových odpadů v rámci Unie a EHP, pokud se tato ustanovení od zamýšleného aktu liší, a ve kterých je uvedeno, že naše ustanovení jsou založena na systému nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí, který je slučitelný s úmluvou. Zároveň bude třeba o výše uvedeném stavu informovat sekretariát OECD kvůli vazbám mezi změnami příloh úmluvy a výše uvedeným rozhodnutím OECD.

               4.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) jsou stanovena rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  7
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Konference smluvních stran Basilejské úmluvy je orgán zřízený úmluvou.

               Akt, který má konference smluvních stran přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s článkem 18 úmluvy. Je schopen rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů. Toto nařízení provádí úmluvu mimo jiné tím, že stanoví postupy pro vývozy z Unie a dovozy do Unie, jakož i pro přepravu mezi členskými státy. Nařízení je uplatňováno i v rámci EHP.

               Až budou přílohy úmluvy změněny, bude třeba tyto změny provést do nařízení (ES) č. 1013/2006 (případně s výjimkou ustanovení o přepravě odpadů uvnitř EU, jak je vysvětleno výše).

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem návrhu rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se postoj jménem Unie zaujímá. Máli plánovaný akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit za hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají ochrany životního prostředí.

               Hmotněprávním základem návrhu rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem návrhu rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0008 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 14. konferenci smluvních stran Basilejské úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování, pokud jde o některé změny příloh II, VIII a IX této úmluvy

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Basilejská úmluva o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování (dále jen „úmluva“) byla Unií uzavřena rozhodnutím Rady 93/98/EHS o uzavření Basilejské úmluvy ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování jménem Společenství
                  8
                a vstoupila v platnost v roce 1992.

               (2)Podle článku 15 úmluvy konference smluvních stran podle potřeby zváží a přijme změny této úmluvy.

               (3)Konference smluvních stran má na svém 14. zasedání konaném v období od dubna do května 2019 za úkol zvážit přijetí změn příloh úmluvy za účelem změny nebo doplnění položek plastových odpadů v:

               –příloze II, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se měl vztahovat kontrolní systém úmluvy,

               –příloze VIII, pokud jde o nebezpečné plastové odpady, na které by se měl kontrolní systém vztahovat také, a

               –příloze IX, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se kontrolní systém vztahovat neměl, pokud neobsahují materiál náležející do kategorie uvedené v příloze I v takové míře, že by projevovaly nebezpečné vlastnosti uvedené v příloze III.

               (4)Smluvním stranám byl dne 26. října 2018 zaslán návrh na změnu příloh II, VIII a IX úmluvy, předložený Norskem. Podle návrhu budou moci jednotlivé země s plastovými odpady neklasifikovanými jako nebezpečné, které spadají do některé z revidovaných položek uvedených v příloze IX, nadále obchodovat podle úmluvy za stejných podmínek jako v současné době, zatímco plastové odpady vyžadující zvláštní pozornost a nebezpečné plastové odpady uvedené v nových položkách příloh II a VIII by byly zahrnuty do kontrolního systému úmluvy.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie na konferenci smluvních stran zaujat, neboť zamýšlený akt bude pro Unii závazný a může rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně pak nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů
                  9
               .

               (6)Unie by měla výše uvedené změny příloh úmluvy podpořit, neboť přispějí ke zlepšení kontrol vývozů plastových odpadů, k zamezení vývozům plastových odpadů do zemí postrádajících odpovídající infrastrukturu pro účinné shromažďování odpadů a nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí, k podpoře nakládání s plastovými odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí, ke snížení rizika, že se plastové odpady dostanou do životního prostředí, a k odstranění globálního ekologického problému s odpadky v moři.

               (7)Je vhodné zachovat současný stav přepravy plastových odpadů v rámci Unie a EHP, a tudíž nepoužívat kontrolní systém Basilejské úmluvy v případě odpadů, které by mohly být na 14. konferenci smluvních stran Basilejské úmluvy zahrnuty do přílohy II a přílohy VIII. Unie by proto měla oznámit ustanovení právních předpisů Unie, která se uplatňují na přepravu dotčených plastových odpadů v rámci Unie a EHP, pokud se tato ustanovení liší od zamýšleného aktu, a ve kterých je uvedeno, že naše ustanovení jsou založena na systému nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí, který je slučitelný s úmluvou. Toto oznámení se podá sekretariátu úmluvy v souladu s článkem 11 úmluvy,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Na 14. zasedání konference smluvních stran Basilejské úmluvy má být s výhradou odstavce 2 zaujat jménem Unie tento postoj:

               Unie podporuje změny příloh úmluvy, jež mají pozměnit nebo doplnit položky plastových odpadů v:

               –příloze II, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se měl vztahovat kontrolní systém úmluvy,

               –příloze VIII, pokud jde o nebezpečné plastové odpady, na které by se měl kontrolní systém vztahovat také, a

               –příloze IX, pokud jde o plastové odpady neklasifikované jako nebezpečné, na které by se kontrolní systém vztahovat neměl, pokud neobsahují materiál náležející do kategorie uvedené v příloze I v takové míře, že by projevovaly nebezpečné vlastnosti uvedené v příloze III.

               2.Pokud konference smluvních stran Basilejské úmluvy přijme zamýšlený akt, oznámí Unie sekretariátu úmluvy v souladu s článkem 11 úmluvy ustanovení právních předpisů Unie uplatňovaná na přepravu plastových odpadů, na něž se zamýšlený akt vztahuje, v rámci Unie a EHP, pokud se tato ustanovení od zamýšleného aktu liší.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 93/98/EHS o uzavření Basilejské úmluvy ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování jménem Společenství, Úř. věst. L 39, 16.2.1993, s. 1.

                     (2)

                        Návrh je k dispozici na internetových stránkách Basilejské úmluvy, viz http://www.basel.int/TheConvention/Communications/tabid/1596/Default.aspx

                     (3)

                        Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.

                     (4)

                        Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství“, COM(2018) 28 final.

                     (5)

                        Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 73/2008 ze dne 6. června 2008.

                     (6)

                        K(2001) 107 v konečném znění o kontrole přeshraničního pohybu odpadů určených k využití,
                  http://www.basel.int/Countries/Agreements/tabid/1482/Default.aspx

                     (7)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (8)

                        Úř. věst. L 39, 16.2.1993, s. 1.

                     (9)

                        Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.1.2019
            COM(2019) 26 final
            2019/0013(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
                  1
                (dále jen „prümské rozhodnutí“), bylo přijato s cílem začlenit do právního rámce Evropské unie podstatná ustanovení předchozí Prümské smlouvy o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu, přeshraniční trestné činnosti a nedovolené migraci, kterou dne 27. května 2005 schválilo sedm evropských zemí. Společně s uvedeným rozhodnutím přijala Rada i rozhodnutí 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
                  2
                (dále jen „prováděcí prümské rozhodnutí“), které stanoví nezbytné technické předpisy pro provádění rozhodnutí 2008/615/SVV.

               Cílem prümského rozhodnutí a prováděcího prümského rozhodnutí je zlepšit výměnu informací mezi orgány odpovědnými za předcházení trestným činům a jejich vyšetřování a posílit přeshraniční policejní a soudní spolupráci mezi členskými státy Unie. Prümské rozhodnutí obsahuje mimo jiné ustanovení, jimiž si členské státy vzájemně poskytnou právo přístupu do svých automatizovaných souborů analýzy DNA, automatizovaných systémů pro daktyloskopickou identifikaci a registrů vozidel. Informace získané srovnáváním údajů povedou k novým vyšetřovacím postupům, a tím zásadním způsobem napomohou činnosti donucovacích a justičních orgánů členských států.

               Dne 30. listopadu 2009 přijala Rada rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti
                  3
                (dále jen „rozhodnutí o forenzních službách“). Uvedené rámcové rozhodnutí Rady stanoví požadavky na výměnu údajů o DNA a daktyloskopických údajů a jeho cílem je zajistit, aby výsledky laboratorních činností prováděných akreditovanými poskytovateli forenzních služeb v jednom členském státě byly uznávány orgány odpovědnými za předcházení trestným činům, jejich odhalování a vyšetřování za stejně spolehlivé jako výsledky laboratorních činností prováděných poskytovateli forenzních služeb akreditovanými podle normy EN ISO/IEC 17025 v kterémkoli jiném členském státě.

               V říjnu 2015 předložila Komise Radě doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k jednání o uzavření dohod se Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, zahrnující rovněž přílohu (směrnice pro jednání).

                  Rada Komisi dne 10. června 2016 zmocnila zahájit jednání se Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti. Jednání s oběma zeměmi byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 24. května 2018.

                  Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že předloha dohody je pro Unii přijatelná.

               Tato mezinárodní dohoda mezi EU a Švýcarskou konfederací má zlepšit a zjednodušit automatizovanou výměnu operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států a přidružených zemí s cílem stimulovat mezinárodní policejní spolupráci. Možnost, že by všechny členské státy měly přístup do vnitrostátních databází Švýcarské konfederace týkajících se údajů o DNA, daktyloskopických údajů a údajů o registraci vozidel a naopak, má bez pochyby zásadní význam pro podporu a stimulaci přeshraniční policejní spolupráce. Jelikož se mezinárodní trestná činnost neomezuje na území EU, nemůže být zlepšení výměny informací mezi donucovacími orgány za účelem zachování bezpečnosti v Evropské unii uspokojivě dosaženo členskými státy jednajícími samostatně.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Rámcové rozhodnutí Rady 2006/960/SVV ze dne 18. prosince 2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států Evropské unie
                  4
               , tzv. „švédská iniciativa“, rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                  5
               .

               Švédská iniciativa je do určité míry spojena s prümským rozhodnutím, neboť stanoví pravidla, podle kterých si mohou donucovací orgány členských států a přidružených zemí účinně vyměňovat stávající operativní a jiné informace pro účely vedení vyšetřování trestné činnosti nebo provádění operativně pátracích činností. Podle čl. 5 odst. 1 švédské iniciativy lze o operativní a jiné informace žádat za účelem odhalování, předcházení nebo vyšetřování trestné činnosti, pokud existuje odůvodněný závěr, že jsou příslušné operativní nebo jiné informace dostupné v jiném členském státě. Takovým odůvodněným závěrem může být automatizovaná výměna údajů podle prümského rozhodnutí.

               Kromě toho podle čl. 20 odst. 1 nařízení (EU) č. 603/2013
                  6
                musí členské státy před tím, než požádají o přístup do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, nejprve zkontrolovat databáze otisků prstů dostupné v rámci vnitrostátního práva a porovnat datový soubor s otisky prstů s automatizovanými databázemi otisků prstů jiných členských států podle prümského rozhodnutí. Členské státy, které podmínku provedení kontroly podle Prümské smlouvy, která je povinným předpokladem, nesplní, nebudou moci o přístup do systému Eurodac za účelem vymáhání práva požádat.

               Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodách mezi Unií na jedné straně a Dánskem, Islandem, Norskem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem na straně druhé o podmínkách účasti těchto států na postupu porovnávání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení (EU) č. 603/2013.

               Mezinárodní dohoda mezi Evropskou unií a Islandem a Norskem o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, byla uzavřena dne 26. července 2010.

               V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21
                  7
                o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie tyto členské státy oznámí své přání účastnit se přijímání a používání navrženého rozhodnutí Rady do tří měsíců po jeho přijetí Komisí.

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22
                  8
                o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Právním základem tohoto návrhu rozhodnutí Rady je čl. 82 odst. 1 písm. d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

               Podle čl. 218 odst. 6 písm. a) bodu v) SFEU je pro uzavření této dohody vyžadován souhlas Evropského parlamentu.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii lze cílů této dohody dosáhnout pouze na úrovni Unie.

               •Proporcionalita

                  Za účelem povzbuzení mezinárodní spolupráce v této oblasti je zásadní, aby všichni účastníci, kteří si vyměňují údaje podle prümského rámce, uplatňovali stejné technické a procesní normy a požadavky a normy a požadavky v oblasti ochrany údajů, aby se mohli spolehnout na rychlou, účinnou a přesnou výměnu informací. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů účinné účasti Švýcarské konfederace na prümských rozhodnutích a rozhodnutí o forenzních službách.

               •Volba nástroje

                  Tento návrh je v souladu s čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU, jenž stanoví, že rozhodnutí o mezinárodních dohodách přijme Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Rada byla informována a konzultována prostřednictvím příslušné pracovní skupiny Rady (DAPIX). Byl informován Evropský parlament (Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci).

               •Základní práva

                  Dohoda je plně v souladu se základními právy a zásadami ochrany údajů stanovenými v prümském rozhodnutí (kapitola 6).

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  V osmém bodě odůvodnění dohody se stanoví, že Švýcarská konfederace by měla nést náklady vzniklé jejím orgánům v souvislosti s uplatňováním této dohody. V čl. 1 odst. 1 dohody jsou uvedeny příslušné články prümského rozhodnutí včetně článku 34, který stanoví, že každý členský stát nese provozní náklady, které vznikly jeho orgánům v souvislosti s použitím prümského rozhodnutí. Ustanovení čl. 1 odst. 4 ukládá členským státům podobnou povinnost v souvislosti s rozhodnutím o forenzních službách. Rozhodnutí tedy nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Provádění, včetně předběžného hodnocení ze strany Rady a členských států, oznámení a prohlášení jsou popsána v článku 8 dohody.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               V dohodě jsou uvedena ustanovení prümského rozhodnutí, prümského prováděcího rozhodnutí a rozhodnutí o forenzních službách, která se po vstupu dohody v platnost stanou použitelnými pro Švýcarskou konfederaci.

               Dohoda rovněž obsahuje ustanovení týkající se jednotného uplatňování (článek 3), řešení sporů (článek 4), změn (článek 5), oznámení a prohlášení (článek 8). Smluvní strany se dohodly, že tuto dohodu společně přezkoumají nejpozději pět let po jejím vstupu v platnost (článek 6). Dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, přičemž může být kteroukoli smluvní stranou kdykoli vypovězena (článek 10).

               2019/0013 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 1 písm. d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s rozhodnutím Rady [XXX] ze dne [XXX]
                  9
                byla Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV
                  10
                o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV
                  11
                o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV
                  12
                o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (dále jen „dohoda“) podepsána dne [XXX] s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (2)Jelikož se mezinárodní trestná činnost neomezuje na území Unie, nemůže být zlepšení výměny informací mezi donucovacími orgány za účelem zachování bezpečnosti v Unii uspokojivě dosaženo členskými státy jednajícími samostatně. Možnost, že by všechny členské státy a Švýcarská konfederace měly vzájemně přístup do svých databází týkajících se souborů analýzy DNA, systémů pro daktyloskopickou identifikaci a údajů o registraci vozidel, má zásadní význam pro podporu přeshraniční spolupráce v oblasti vymáhání práva.

               (3)V souladu s článkem 8 dohody se některá její ustanovení prozatímně uplatňují ode dne podpisu.

               (4)Dohoda by měla být schválena jménem Evropské unie,

               (5)[V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.]

               (6)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.

               Článek 2

               Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Evropské unie oznámení v souladu s čl. 8 odst. 1 dohody vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou
                  13
                vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

                     (2)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.

                     (3)

                        Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 14.

                     (4)

                        Úř. věst. L 386, 29.12.2006, s. 89.

                     (5)

                        Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

                     (6)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (přepracované znění) (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

                     (7)

                        Úř. věst. C 202, 7.6.2016, s. 295.

                     (8)

                        Úř. věst. C 326, 26.10.2012, s. 299.

                     (9)

                        Rozhodnutí Rady [XXX] ze dne [XXX] o podpisu jménem Evropské unie a o prozatímním uplatňování některých ustanovení Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (Úř. věst. L […], […]. s. […]).

                     (10)

                        Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1).

                     (11)

                        Rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12).

                     (12)

                        Rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 14).

                     (13)

                        Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.2.2019
            COM(2019) 52 final
            2019/0025(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na devátém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách, pokud jde o návrhy změn příloh A a B

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na konferenci smluvních stran Stockholmské úmluvy v souvislosti s plánovaným přijetím rozhodnutí o změně příloh A a B přidáním dalších chemických látek a změnou stávajících záznamů.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Stockholmská úmluva

               Stockholmská úmluva o perzistentních organických znečišťujících látkách (dále jen „úmluva“) usiluje o ochranu lidského zdraví a životního prostředí před perzistentními organickými znečišťujícími látkami (POP). Úmluva vytváří právně závazné povinnosti smluvních stran přijímat opatření za účelem odstranění nebo omezení výroby, používání, dovozu a vývozu POP. Smluvní strany jsou rovněž povinny přijímat opatření k omezení nebo odstranění úniků z nezáměrné produkce POP a úniků ze skladovacích a odpadních míst.

               Dohoda vstoupila v platnost dne 24. února 2004.

               Evropská unie a jejích 27 členských států jsou smluvními stranami úmluvy
                  1
               .

               2.2.Konference smluvních stran Stockholmské úmluvy

               Řídícím orgánem Stockholmské úmluvy je konference smluvních stran zřízená na základě článku 19 úmluvy. Tento orgán obvykle zasedá jednou za dva roky s cílem sledovat provádění úmluvy. Kromě toho přezkoumává chemické látky, které mu předkládá k posouzení Výbor pro hodnocení perzistentních organických znečišťujících látek.

               V souladu s článkem 23 úmluvy má každá strana jeden hlas. Organizace regionální hospodářské integrace, jako je například EU, však uplatňují své hlasovací právo počtem hlasů, který se rovná počtu jejich členských států, jež jsou smluvními stranami úmluvy.

               2.3.Zamýšlený akt konference smluvních stran

               Na svém devátém řádném zasedání, které se bude konat od 29. dubna do 10. května 2019, konference smluvních stran zváží přijetí rozhodnutí o zařazení dalších chemických látek do příloh A, B a/nebo C úmluvy nebo rozhodnutí o změně stávajících položek.

               Účelem zamýšlených aktů je zařadit další chemické látky do příloh A, B a/nebo C úmluvy nebo změnit stávající položky v těchto přílohách. Zařazení do příloh A, B a/nebo C má za následek, že chemické látky budou předmětem opatření zaměřených na odstranění nebo omezení jejich výroby a používání, včetně snížení nebo odstranění neúmyslných úniků. Cílem změny stávajících záznamů je snížení počtu výjimek z kontrolních opatření.

               Zamýšlené akty se stanou závaznými pro smluvní strany v souladu s ustanovením čl. 22 odst. 4 úmluvy, které stanoví: „Návrh, přijetí a vstup v platnost změn příloh A, B nebo C podléhají stejným postupům, jako jsou postupy pro návrh, přijetí a vstup v platnost dodatečných příloh této úmluvy, s výjimkou toho, kdy změna příloh A, B nebo C nevstoupí v platnost pro smluvní stranu, která učinila prohlášení týkající se změny těchto příloh v souladu s čl. 25 odst. 4. V tomto případě každá taková změna vstupuje v platnost pro tuto smluvní stranu devadesátým dnem po dni uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k této změně u depozitáře.“

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Komise navrhuje Radě podpořit na devátém zasedání konference smluvních stran jménem Unie rozhodnutí o změně příloh A a B úmluvy. Tato rozhodnutí doplní další chemické látky do přílohy A, čímž se na tyto látky budou vztahovat povinnosti podle úmluvy, zejména omezení nebo odstranění úniků z úmyslné výroby a použití. Kromě toho se očekává, že konference smluvních stran přijme rozhodnutí o odstranění nebo změně některých výjimek týkajících se použití chemických látek, které jsou již uvedeny v příloze B úmluvy.

               Rozhodnutí, která jsou předložena konferenci smluvních stran k přijetí, vycházejí z doporučení Výboru pro hodnocení perzistentních organických znečišťujících látek (dále jen „Výbor pro hodnocení POP“), pomocného orgánu pod dohledem konference smluvních stran. Bylo zjištěno, že chemické látky, které Výbor pro hodnocení POP doporučuje zařadit do přílohy A, splňují kritéria přílohy D úmluvy. Doporučení Výboru pro hodnocení POP týkající se odstranění nebo změny výjimek pro použití chemických látek uvedených v úmluvě se zakládají na posouzení dostupných alternativ.

               Pro Unii, která je vůdčí silou v oblasti tvorby politiky životního prostředí, je zásadní, aby opětovně potvrdila svůj celosvětový závazek podporovat lepší provádění mnohostranných environmentálních dohod a norem. To zahrnuje podporu a provádění doporučení přijatých pomocnými vědeckými orgány těchto dohod a dodržování kritérií stanovených v dohodách, z nichž tato doporučení vycházejí.

               Tato iniciativa je navíc v souladu s prioritou Junckerovy Komise stát se silnějším celosvětovým aktérem, s cíli udržitelného rozvoje, zejména se zajištěním zdravého života (3) a odpovědnou spotřebou a výrobou (12), jakož i se 7. akčním programem pro životní prostředí.

               Unie by proto měla podpořit navrhovaná rozhodnutí o zařazení dikofolu a kyseliny perfluoroktanové (PFOA), jejích solí a sloučenin příbuzných PFOA do přílohy A. Tyto chemické látky jsou již předmětem omezení podle práva Unie, která jsou podobná omezením stanoveným úmluvou. Používání dikofolu bylo v Unii zakázáno nařízením Komise (ES) č. 2032/2003
                  2
                a rozhodnutím Komise 2008/764/ES
                  3
               . Používání kyseliny perfluoroktanové (PFOA), jejích solí a sloučenin příbuzných PFOA bylo omezeno nařízením Komise (EU) 2017/1000
                  4
               .

               Rozhodnutí POPRC-14/2 Výboru pro hodnocení POP doporučuje rozšířit seznam o kyselinu perfluoroktanovou (PFOA), její soli a sloučeniny příbuzné PFOA s některými zvláštními výjimkami. Doporučení vychází z přezkumu informací předložených smluvními stranami a zúčastněnými subjekty, včetně informací pocházejících z Unie, a odráží potřebu dalšího využívání PFOA k určitým zvláštním účelům. Unie by potřebovala některé zvláštní výjimky, což dokládá nařízení Komise (EU) 2017/1000, které zahrnuje ustanovení umožňující další používání PFOA v Unii k určitým zvláštním účelům.

               Unie by měla rovněž podpořit odstranění nebo změnu přijatelných účelů a zvláštních výjimek pro použití kyseliny perfluoroktansulfonové (PFOS), jejích solí a perfluoroktansulfonylfluoridu (PFOSF) uvedených v příloze B. Všechny přijatelné účely a zvláštní výjimky, které se doporučuje zrušit, se v Unii již nepoužívají.

               Vzhledem k tomu, že změny příloh A a B budou pro Unii právně závazné a budou muset být zohledněny v nařízení (ES) č. 850/2004, kterým byla Stockholmská úmluva provedena v Unii, je třeba stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na konferenci smluvních stran.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  5
               .

               4.1.2.Použití na stávající případ

               Konference smluvních stran je orgán zřízený dohodou, konkrétně Stockholmskou úmluvou o perzistentních organických znečišťujících látkách.

               Akt, který má konference smluvních stran přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s čl. 22 odst. 4 Stockholmské úmluvy a bude muset být zohledněn v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách a o změně směrnice 79/117/EHS
                  6
               . Je tomu tak proto, že čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení vyžaduje změnu příloh I, II, a III kdykoliv dojde k zařazení látky do seznamu v úmluvě.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se týkají oblasti „životní prostředí“.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2019/0025 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na devátém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách, pokud jde o návrhy změn příloh A a B

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Stockholmská úmluva o perzistentních organických znečišťujících látkách (dále jen „úmluva“) vstoupila v platnost dne 17. května 2004 a byla uzavřena jménem Unie rozhodnutím Rady 2006/507/ES
                  7
               .

               (2)Stockholmskou úmluvu provedlo v Unii nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004
                  8
               .

               (3)Podle článku 8 úmluvy rozhodne konference smluvních stran o zařazení chemické látky do přílohy A, B a/nebo C a stanoví související kontrolní opatření.

               (4)Očekává se, že na devátém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy budou přijata rozhodnutí o zařazení dalších chemických látek do přílohy A a o změně stávajících položek v příloze B.

               (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být na této konferenci smluvních stran zaujat jménem Unie, neboť přijatá rozhodnutí budou pro Unii závazná.

               (6)Za účelem ochrany lidského zdraví a životního prostředí před dalšími úniky dikofolu a kyseliny perfluoroktanové (PFOA), jejích solí a sloučenin příbuzných PFOA je nezbytné omezit nebo ukončit výrobu a používání těchto chemických látek na celosvětové úrovni a podpořit jejich zařazení do úmluvy. Kromě toho je nezbytné dále omezit nebo ukončit používání kyseliny perfluoroktansulfonové (PFOS), jejích solí a perfluoroktansulfonylfluoridu (PFOSF) a za tím účelem zrušit nebo změnit přijatelné účely a zvláštní výjimky v příloze B,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Postojem, který má být jménem Unie zaujat na devátém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy, je v souladu s příslušnými doporučeními Výboru pro hodnocení perzistentních organických znečišťujících látek podpořit:

               –zařazení dikofolu do přílohy A úmluvy bez zvláštních výjimek,

               –zařazení kyseliny perfluoroktanové (PFOA), jejích solí a sloučenin příbuzných PFOA do přílohy A úmluvy se zvláštními výjimkami pro výrobu polovodičů nebo souvisejících elektronických přístrojů, fotografických povlaků nanášených na filmy, textilu odolného vůči oleji a vodě pro ochranu pracovníků před nebezpečnými kapalinami představujícími riziko pro jejich zdraví a bezpečnost, invazivních a implantabilních zdravotnických prostředků, hasicí pěny pro potlačení par uvolňovaných z kapalných paliv a hašení požárů kapalných paliv,

               –zrušení těchto „přijatelných účelů“ v položce týkající se kyseliny perfluoroktansulfonové (PFOS) a jejích derivátů v příloze B úmluvy: fotografické zobrazování, hydraulické kapaliny v letectví, některé zdravotnické prostředky (například vrstvy kopolymeru ethylen-tetrafluorethylenu (ETFE) a výroba radiokontrastních ETFE, diagnostická zařízení pro vyšetření in vitro, barevné filtry pro CCD), fotorezistentní a protiodrazové povlaky pro polovodiče, leptadlo pro polovodiče ze sloučenin a keramické filtry,

               –zrušení těchto „zvláštních výjimek“ v položce týkající se kyseliny perfluoroktansulfonové (PFOS) a jejích derivátů v příloze B úmluvy: fotomasky v odvětví polovodičů a obrazovek z tekutých krystalů (LCD), pokovování (tvrdé kovy) a pokovování (dekorativní pokovování), elektrické a elektronické součástky pro některé barevné tiskárny a barevné kopírky, insekticidy proti zavlečeným ohnivým mravencům a termitům, chemická výroba ropy,

               –změnu „přijatelného účelu“ pro kyselinu perfluoroktansulfonovou (PFOS) a její deriváty pro výrobu a použití hasicí pěny na „zvláštní výjimku“ pro použití hasicí pěny pro potlačení par uvolňovaných z kapalných paliv a hašení požárů kapalných paliv,

               –změnu „přijatelného účelu“ pro kyselinu perfluoroktansulfonovou (PFOS) a její deriváty pro použití v návnadách proti hmyzu k hubení mravenců střihačů rodu Atta spp. a Acromyrmex spp. zahrnutím sulfluramidu a upřesněním „přijatelného účelu“ na výhradně k zemědělskému použití.

               2.S ohledem na vývoj jednání během deváté konference smluvních stran Stockholmské úmluvy se mohou zástupci Unie v konzultaci s členskými státy prostřednictvím koordinace na místě dohodnout na drobných úpravách tohoto postoje bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 209, 31.7.2006, s. 1.

                     (2)

                        Nařízení Komise (ES) č. 2032/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh a o změně nařízení (ES) č. 1896/2000 (Úř. věst. L 307, 24.11.2003, s. 1).

                     (3)

                        Rozhodnutí Komise 2008/764/ES ze dne 30. září 2008 o nezařazení dikofolu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto účinnou látku (Úř. věst. L 262, 1.10.2008, s. 40).

                     (4)

                        Nařízení Komise (EU) 2017/1000 ze dne 13. června 2017, kterým se mění příloha XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, pokud jde o perfluoroktanovou kyselinu (PFOA), její soli a chemické látky příbuzné PFOA (Úř. věst. L 150, 14.6.2017, s. 14).

                     (5)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 7.

                     (7)

                        Rozhodnutí Rady 2006/507/ES ze dne 14. října 2004 o uzavření Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 209, 31.7.2006, s. 1).

                     (8)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách a o změně směrnice 79/117/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 7).