               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 29.5.2018
            COM(2018) 351 final
            2018/0182(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru zřízeném podle Smlouvy o založení Dopravního společenství

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.PŘEDMĚT NÁVRHU

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru zřízeném podle Smlouvy o založení Dopravního společenství, pokud jde o zamýšlené rozhodnutí o přijetí jeho jednacího řádu regionálním řídícím výborem.

               2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               2.1Smlouva o založení Dopravního společenství

               Od podpisu se Smlouva o založení Dopravního společenství provádí prozatímně v souladu s jejím čl. 41 odst. 3. Pokud jde o Unii, prozatímní provádění stanoví rozhodnutí Rady o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Smlouvy o založení Dopravního společenství
                  1
               .

               Evropská unie je smluvní stranou Smlouvy o založení Dopravního společenství.

               2.2Regionální řídící výbor

                  Regionální řídící výbor se zřizuje článkem 24 Smlouvy o založení Dopravního společenství a odpovídá za její správu a zajišťuje její řádné provádění. Za tímto účelem vydává doporučení a přijímá rozhodnutí v případech stanovených v dotčené smlouvě. Regionální řídící výbor zejména:

               a)připravuje práci Rady ministrů;

               b)rozhoduje o zřízení technických výborů;

               c)vydává doporučení a přijímá rozhodnutí v souladu se Smlouvou o založení Dopravního společenství;

               d)s ohledem na nově přijaté akty EU přijímá příslušná opatření, zejména prostřednictvím revize přílohy I Smlouvy o založení Dopravního společenství;

               e)po konzultaci s Radou ministrů jmenuje ředitele stálého sekretariátu;

               f)může jmenovat jednoho či více zástupců ředitele stálého sekretariátu;

               g)stanoví pravidla stálého sekretariátu;

               h)může rozhodnutím nově stanovit výši příspěvků do rozpočtu;

               i)přijímá roční rozpočet Dopravního společenství;

               j)přijímá rozhodnutí, ve kterém je stanoven postup plnění rozpočtu, předkládání a revize účtů a inspekce;

               k)přijímá rozhodnutí ohledně sporů předložených smluvními stranami;

               l)přijímá obecné zásady v oblasti přístupu k dokumentům, pokud jde o dokumenty v držení subjektů zřízených Smlouvou o založení Dopravního společenství nebo na jejím základě;

               m)přijímá výroční zprávy, které předává Radě ministrů, o provádění globální sítě;

               n)pokud jde o některé akty Unie, stanoví lhůty a způsoby jejich provedení jihovýchodoevropskými smluvními stranami.

                  Regionální řídící výbor se skládá z jednoho zástupce a jednoho jeho náhradníka za každou smluvní stranu. Všechny členské státy EU mají možnost účastnit se v roli pozorovatele. Regionální řídící výbor rozhoduje jednomyslně.

               2.3Zamýšlený akt regionálního řídícího výboru

                  Předloha rozhodnutí se týká přijetí jednacího řádu regionálního řídícího výboru v souladu s čl. 24 odst. 5 Smlouvy o založení Dopravního společenství. Předloha jednacího řádu se zabývá tématy, jako je účast na zasedáních regionálního řídícího výboru, předsednictví regionálního řídícího výboru, příprava zasedání regionálního řídícího výboru a procesní pravidla použitelná na tato zasedání, postupy v souvislosti s opatřeními přijatými regionálním řídícím výborem, zveřejňování informací, jakož i řada závěrečných ustanovení. Podle navrhovaných podmínek vstoupí jednací řád v platnost dnem jeho přijetí. Rozhodnutí o přijetí jednacího řádu regionálního řídícího výboru bude mít zásadní význam pro včasné provedení Smlouvy o založení Dopravního společenství.

                  Zamýšlené rozhodnutí se stává pro smluvní strany právně závazným podle čl. 24 odst. 5 Smlouvy o založení Dopravního společenství.

               3.POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE

               Je nezbytné, aby regionální řídící výbor přijal v souladu s čl. 24 odst. 5 Smlouvy o založení Dopravního společenství svůj jednací řád s cílem zajistit řádné plnění a provádění svých úkolů podle dotčené smlouvy. Jelikož je Unie smluvní stranou Smlouvy o založení Dopravního společenství, je její postoj nutný.

               V tomto ohledu je nutno připomenout, že Smlouva o založení Dopravního společenství je jedním z prvků pro posílení regionální spolupráce v oblasti západního Balkánu, jak je dále vysvětleno v návrhu Komise na rozhodnutí Rady o podpisu Smlouvy o založení Dopravního společenství (COM(2017) 324 final, „Obecné souvislosti“).

               4.PRÁVNÍ ZÁKLAD

               4.1Procesněprávní základ

               4.1.1 Zásady

                  Podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) mají být „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“, stanoveny rozhodnutími Rady.

                  Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                     2
                  .

               4.1.2 Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Regionální řídící výbor je orgán zřízený dohodou, konkrétně Smlouvou o založení Dopravního společenství.

               Akt, který má regionální řídící výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Regionální řídící výbor je oprávněn přijmout svůj jednací řád v souladu s čl. 24 odst. 5 Smlouvy o založení Dopravního společenství. Tento jednací řád vzhledem ke své povaze, a jakožto součást mezinárodního práva, kterým se regionální řídící výbor řídí, obsahuje prvky, jež jsou právně závazné pro členy regionálního řídícího výboru, a tudíž i pro zástupce Unie. V důsledku toho musí být považován za akt s právními účinky.

               Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec Smlouvy o založení Dopravního společenství.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               Pokud jde o zamýšlený akt, který sleduje najednou několik cílů nebo který má několik složek, jež jsou nerozlučně spjaty, aniž je jedna vůči druhé vedlejší, musí se hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU výjimečně zakládat na různých odpovídajících právních základech.

               4.2.2.Použití na stávající případ

               Zamýšlený akt je pro řádné fungování Smlouvy o založení Dopravního společenství nezbytný. Smlouva o založení Dopravního společenství sleduje cíle a má složky v oblasti silniční, železniční a vnitrozemské vodní dopravy, což jsou druhy dopravy, na něž se vztahuje článek 91 SFEU, jakož i v oblasti námořní dopravy, na niž se vztahuje čl. 100 odst. 2 SFEU. Vzhledem ke svému horizontálnímu charakteru se zamýšlený akt vztahuje na všechny tyto prvky. Všechny tyto prvky jsou neoddělitelně spjaty, aniž by jeden z nich byl vůči druhému vedlejší.

                  Hmotněprávní základ navrhovaného rozhodnutí proto tvoří následující ustanovení: článek 91 a čl. 100 odst. 2 SFEU.

                  4.3
                        Závěr

                  Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 91 a čl. 100 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               2018/0182 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru zřízeném podle Smlouvy o založení Dopravního společenství

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 a čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie podepsala Smlouvu o založení Dopravního společenství v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/1937
                  3
               .

               (2)V souladu se svým ustanovením čl. 41 odst. 3 je Smlouva o založení Dopravního společenství prováděna prozatímně ode dne 9. října 2017 mezi Unií, Albánií, Bosnou a Hercegovinou a Kosovem
                  4
               * a ode dne 29. listopadu 2017 mezi uvedenými smluvními stranami a Srbskem.

               (3)Podle čl. 24 odst. 5 Smlouvy o založení Dopravního společenství má regionální řídící výbor přijmout svůj jednací řád.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v regionálním řídícím výboru, protože rozhodnutí o jednacím řádu regionálního řídícího výboru bude pro Unii závazné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie v regionálním řídícím výboru, vychází z předlohy rozhodnutí regionálního řídícího výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Zástupci Unie v regionálním řídícím výboru mohou odsouhlasit drobné změny předlohy rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 278, 27.10.2017, s. 1.

                     (2)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (3)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1937 ze dne 11. července 2017 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Smlouvy o založení Dopravního společenství (Úř. věst. L 278, 27.10.2017, s. 1).

                     (4)
                  *
                        Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244/1999 a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne29.5.2018
            COM(2018) 351 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v regionálním řídícím výboru zřízeném podle Smlouvy o založení Dopravního společenství

               [Tento dokument je připojen k rozhodnutí Rady]
                  ROZHODNUTÍ REGIONÁLNÍHO ŘÍDÍCÍHO VÝBORU DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ č. 2018/1

               D/2018/1/SC-TC ze dne … 2018: Jednací řád regionálního řídícího výboru

               REGIONÁLNÍ ŘÍDÍCÍ VÝBOR DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ,

               s ohledem na Smlouvu o založení Dopravního společenství, a zejména na čl. 24 odst. 5 uvedené smlouvy,

               ROZHODL TAKTO:

               Jediný článek

               Přijímá se jednací řád regionálního řídícího výboru, připojený k tomuto rozhodnutí.

               V ... dne ... 2018.

               Za regionální řídící výbor

               ……………………………

               JEDNACÍ ŘÁD REGIONÁLNÍHO ŘÍDÍCÍHO VÝBORU DOPRAVNÍHO SPOLEČENSTVÍ

               I.
                     OBECNÁ USTANOVENÍ

               1.
                     Tento jednací řád stanoví vnitřní postupy pro činnost regionálního řídícího výboru jakožto orgánu podle Smlouvy o založení dopravního společenství (dále jen „smlouva“) mezi Evropskou unií a jihovýchodoevropskými smluvními stranami (Albánskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, Kosovem
                  1
               , Černou Horou a Republikou Srbsko).

               2.
                     V případě jakéhokoli rozporu mezi tímto jednacím řádem a smlouvou se použijí ustanovení smlouvy.

               II.
                     ČLENOVÉ, POZOROVATELÉ A JINÍ ÚČASTNÍCI

               1.
                     Členové řídícího výboru by měli být v zásadě vyšší úředníci příslušných ministerstev odpovědných za dopravu.

               2.
                     Akt jmenování člena dokládá, že je člen pověřen k vyjadřování postoje příslušné smluvní strany způsobem pro tuto stranu závazným.

               3.
                     Aniž je tím dotčen postoj pozorovatelů v souladu s čl. 24 odst. 2 druhou větou smlouvy, předsednictví a místopředsednictví podle oddílu III odst. 2 může případně souhlasit s přizváním zástupců jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů, včetně zástupců občanské společnosti, aby se ad hoc zúčastnili konkrétních zasedání řídícího výboru nebo jedné nebo několika jejich částí.

               4.
                     Pokud předsednictví a místopředsednictví souhlasí s přizváním zástupců jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů, předsednictví o tom informuje smluvní strany a stálý sekretariát Dopravního společenství (dále jen „sekretariát“), a to nejméně tři týdny před zasedáním. Smluvní strany a sekretariát mohou předsednictví předložit svá stanoviska ve lhůtě pěti pracovních dnů po obdržení této informace.

               III.
                     PŘEDSEDNICTVÍ

               1.
                     Každá jihovýchodoevropská smluvní strana předsedá řídícímu výboru jeden kalendářní rok a střídání probíhá podle abecedního pořadí, v jakém jsou uvedeny v čl. 2 odst. 1 písm. b) smlouvy. Jako první z jihovýchodoevropských smluvních stran se předsednictví ujme Albánská republika.

               2.
                     Předsednictví řídí zasedání řídícího výboru. Předsednictví je nápomocen jeden zástupce Evropské unie, který zajišťuje místopředsednictví.

               3.
                     V případě, že předsednictví není schopno plnit své povinnosti v souvislosti s konkrétním zasedáním, předsedá tomuto zasedání zástupce Evropské unie, který zajišťuje místopředsednictví.

               IV.
                     PŘÍPRAVA ZASEDÁNÍ

               1.
                     Zasedání řídícího výboru se konají v sídle sekretariátu. Předsednictví však může rozhodnout o jiném místě zasedání řídícího výboru, a to po konzultacích s místopředsednictvím a sekretariátem a po zvážení příslušných finančních, správních a organizačních aspektů. S výjimkou řádně odůvodněných případů se toto rozhodnutí přijme nejméně dva měsíce před daným zasedáním.

               2.
                     Příspěvek sekretariátu na náklady spojené s organizací zasedání mimo sídlo sekretariátu je upraven ve vnitřních rozpočtových předpisech.

               3.
                     Termíny zasedání se dohodnou mezi předsednictvím, místopředsednictvím a sekretariátem. Tato data by v zásadě měla být dohodnuta nejméně dva měsíce před daným zasedáním.

               4.
                     Návrh pořadu zasedání se dohodne mezi předsednictvím a místopředsednictvím. Návrh pořadu zasedání a veškeré související dokumenty se rozešlou členům a pozorovatelům nejméně šest týdnů před daným zasedáním. Členové mohou předložit připomínky a navrhnout zařazení doplňujících bodů pořadu zasedání. Materiál, o který mají zájem jiné státy, mezinárodní organizace nebo jiné orgány pozvané v souladu s oddílem II odst. 3, se rozešlou rovněž jim.

               5.
                     Za přípravu zasedání odpovídá sekretariát. Pravidelně a na vyžádání informuje předsednictví a místopředsednictví o průběhu příprav a řídí se v této souvislosti jejich požadavky a pokyny.

               V.
                     ZASEDÁNÍ ŘÍDÍCÍHO VÝBORU – PROCESNÍ PRAVIDLA

               1.
                     Pokud řídící výbor nerozhodne jinak, nejsou zasedání řídícího výboru veřejná.

               2.
                     Jakéhokoli člena řídícího výboru, pozorovatele nebo jiného účastníka zasedání mohou doprovázet úředníci, kteří jsou jim nápomocni. Jména a funkce těchto úředníků se oznamují sekretariátu předem. V zásadě platí, že každý člen si může přizvat nejvýše tři úředníky a pozorovatelé zasedání mohou být doprovázeni nejvýše dvěma úředníky. Předsednictví však může dále stanovit maximální počet zástupců v každé delegaci.

               3.
                     Řídící výbor se považuje za usnášeníschopný, pouze pokud jsou zastoupeny čtyři jihovýchodoevropské smluvní strany a Evropská unie.

               4.
                     I pokud se člen zdrží hlasování, může řídící výbor přijmout opatření za předpokladu, že bylo dosaženo požadované usnášeníschopnosti podle odstavce 3 tohoto oddílu.

               5.
                     Pořad zasedání musí být schválen na jeho začátku. V naléhavých případech mohou být nové položky zahrnuty do pořadu zasedání v průběhu zasedání se souhlasem předsednictví a místopředsednictví.

               6.
                     Pozorovatelé se mohou zapojit do diskuse a mohou se vyjádřit na základě povolení nebo výzvy předsednictví. 7.
                     Zástupci jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů pozvaní v souladu s oddílem II odst. 3 se mohou zapojit do diskuse na základě povolení nebo výzvy předsednictví, avšak neúčastní se přijímání opatření řídícím výborem.

               8.
                     Závěry z každého zasedání se vypracují za pomoci sekretariátu.

               9.
                     V závěrech jsou uvedena všechna opatření přijatá na zasedání a také stanoviska členů a vyjádření pozorovatelů ohledně navrhovaných opatření, jež má řídící výbor přijmout.

               10.
                     Tyto závěry musí být podepsány předsednictvím a zaslány členům a pozorovatelům. Pokud není možné připravit návrh závěrů do konce příslušného zasedání, předsednictví zajistí jejich přípravu a rozeslání do sedmi kalendářních dnů po zasedání. Kterýkoli člen může do sedmi kalendářních dnů po obdržení návrhu závěrů požádat o opravu. Předsednictví zajistí zaslání konečné verze do sedmi dnů po uplynutí lhůty pro předložení připomínek.

               11.
                     Závěry ze zasedání nesmí žádným způsobem omezovat oblast působnosti ani účinky právních aktů nebo smlouvy. Nebudou přijata žádná prohlášení či závěry, které jsou v rozporu s právně závaznými ustanoveními. Závěry zasedání nejsou součástí právních aktů a nemají ani žádný normativní účinek.

               VI.
                     ZPŮSOBY ČINNOSTI A POSTUPY, KTERÉ ŘÍDÍCÍ VÝBOR DODRŽUJE

               Obecná ustanovení

               1.
                     Řídící výbor přijímá v závislosti na daném případu doporučení a rozhodnutí (společně dále jen „opatření“).

               Přijetí pravidel k zajištění fungování řídícího výboru se považuje za přijetí rozhodnutí.

               2.
                     Po přijetí či změně opatření je předsednictví co nejrychleji podepíše a sekretariát je rozešle všem smluvním stranám.

               3.
                     Není-li stanoveno jinak, vstupují opatření v platnost dnem jejich přijetí.

               4.
                     Není-li v tomto jednacím řádu uvedeno jinak, podléhá přijetí nebo změna opatření stejnému postupu.

               5.
                     Každá žádost člena nebo sekretariátu o přijetí nebo změnu opatření se podává písemně nejpozději 30 kalendářních dnů před zasedáním řídícího výboru, na němž se bude projednávat.

               6.
                     Žádost musí být zaslána předsednictví s kopií pro všechny členy a sekretariát. K žádosti musí být přiloženy příslušné vysvětlivky.

               7.
                     V řádně odůvodněných případech mohou být opatření přijata nebo pozměněna bez ohledu na způsoby a postupy stanovené v odstavcích 4 až 6 tohoto oddílu.

               Korespondenční přijetí opatření

               8.
                     Řídící výbor může v obdobích mezi zasedáními korespondenčně přijmout nebo změnit opatření. Předsednictví na žádost člena nebo sekretariátu o korespondenční přijetí opatření nebo z vlastního podnětu po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím rozhodne, zda daná záležitost vyžaduje korespondenční postup.

               9.
                     Pokud předsednictví rozhodne, že se má použít korespondenční postup, pověří sekretariát rozesláním žádosti členům spolu s takovými informacemi, které předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím považuje za nezbytné. Předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím také upřesní, zda, a pokud ano, za jakých podmínek mohou členové provádět změny žádosti.

               10.
                     Předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím stanoví datum a čas, do kdy musí být doručeny odpovědi, což však v žádném případě nesmí být dříve než 10 kalendářních dnů ode dne odeslání informací uvedených v odstavci 9 tohoto oddílu. Za výjimečných okolností, na žádost nebo na základě vlastního uvážení, může předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím lhůtu pro doručení odpovědí prodloužit. Má se za to, že člen, který ve stanovené lhůtě neodpoví písemně, včetně e-mailu, se zdržuje hlasování.

               11.
                     Řídící výbor rozhoduje jednomyslně. Rozhodnutí se považuje za jednomyslné, pokud s ním souhlasí alespoň čtyři jihovýchodoevropské smluvní strany a Evropská unie a žádná ze stran není proti.

               VII.
                     ZVEŘEJNĚNÍ INFORMACÍ

               1.
                     Není-li rozhodnuto jinak, finalizované dokumenty ze zasedání (pořad zasedání, závěry atd.) se zveřejní na internetových stránkách sekretariátu.

               2.
                     Právo na přístup k dokumentům řídícího výboru se stanoví v souladu s čl. 38 odst. 2 a 3 smlouvy.

               VIII.
                     ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

               1.
                     Pozorovatelé a zástupci jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů pozvaní v souladu s oddílem II odst. 3 musí splňovat veškeré požadavky na zachování důvěrnosti, které se vztahují na členy řídícího výboru. Tyto požadavky musí být vyjádřeny v závěrech příslušného zasedání.

               2.
                     Zástupci jiných států, mezinárodních organizací nebo jiných orgánů pozvaní v souladu s oddílem II odst. 3 musí být před účastí na příslušných jednáních vyzvání, aby podepsali prohlášení o zachování důvěrnosti. Takové prohlášení o zachování důvěrnosti obsahuje závazek dodržovat pravidla důvěrnosti podle odstavce 1 tohoto oddílu. V případě, že toto prohlášení odmítnou podepsat, nebudou se moci jednání účastnit.

               3.
                     Všechny akty řídícího výboru musí být podepsány předsednictvím.

               4.
                     Veškeré případné změny jednacího řádu se přijímají rozhodnutím řídícího výboru.

               5.
                     Pokud by použití tohoto jednacího řádu v dané situaci mělo za následek obtíže s výkladem, předsednictví po konzultaci a dohodě s místopředsednictvím poskytne poradenství k vyřešení situace.

               6.
                     Po jednom roce od vstupu v platnost tohoto jednacího řádu může sekretariát na základě praktických zkušeností s jeho uplatňováním navrhnout změny jednacího řádu, které považuje za užitečné nebo nezbytné. Pokud si takovou změnu přeje navrhnout člen řídícího výboru, konzultuje nejdříve sekretariát.

               Tento jednací řád vstupuje v platnost dnem přijetí řídícím výborem.

                     (1)

                        Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 6.7.2018
            COM(2018) 528 final
            2018/0278(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se Rakousko a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 98 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

                  Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

                  Honduras uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 20. prosince 1993. Úmluva vstoupila v Hondurasu v platnost dne 1. března 1994.

                  Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Hondurasem a 25 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Hondurasu k úmluvě dosud nepřijaly.

                  Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

                  Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

                  Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

                  Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

                  Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Hondurasu, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Rakousko a Rumunsko by tudíž měly učinit prohlášení, že přistoupení Hondurasu v zájmu Evropské unie přijímají.

                  Přijetím ze strany Rakouska a Rumunska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Hondurasem a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je Haagská úmluva z roku 1980 mezinárodním protějškem nařízení Rady č. 2201/2003 (známého jako „nařízení Brusel IIa“), které je základním kamenem soudní spolupráce EU ve věcech manželských a věcech rodičovské zodpovědnosti.

                  Jedním z hlavních cílů nařízení je zabránit únosům dětí mezi členskými státy zavedením postupů, které zajistí bezodkladný návrat dítěte do členského státu jeho obvyklého bydliště. Za tímto účelem nařízení Brusel IIa obsahuje ve svém článku 11 postup podle Haagské úmluvy z roku 1980 a doplňuje ho vyjasněním některých jeho aspektů, zejména výslechu dítěte, lhůty pro vydání rozhodnutí od podání žádosti o navrácení a důvodů nenavrácení dítěte. Zavádí rovněž ustanovení upravující protichůdná rozhodnutí o navrácení či nenavrácení vydaná v různých členských státech.

                  Na mezinárodní úrovni Evropská unie podporuje přistoupení třetích států k úmluvě z roku 1980, aby se její členské státy mohly opírat o společný právní rámec pro řešení případů mezinárodních únosů dětí.

                  V období od června 2015 do prosince 2017 již bylo přijato 14 rozhodnutí Rady za účelem přijetí přistoupení 20 třetích zemí k Haagské úmluvě z roku 1980 o mezinárodních únosech dětí (Maroka, Singapuru, Ruské federace, Albánie, Andorry, Seychel, Arménie, Korejské republiky, Kazachstánu, Peru, Gruzie, Jižní Afriky, Chile, Islandu, Baham, Panamy, Uruguaye, Kolumbie, Salvadoru a San Marina)
                     1
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Tento návrh zjevně souvisí s obecným cílem zakotveným v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, jímž je ochrana práv dítěte. Systém Haagské úmluvy z roku 1980 má chránit děti před škodlivými účinky únosu dítěte jeho rodičem a zajistit, aby dítě mohlo udržovat styk s oběma rodiči, například zajištěním účinného výkonu práva na osobní styk.

                  Za zmínku stojí rovněž spojení s podporou využívání mediace při řešení přeshraničních rodinných sporů. Směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech
                     2
                   se použije také na rodinné právo v rámci společného evropského soudního prostoru. Haagská úmluva z roku 1980 rovněž podporuje smírné řešení rodinných sporů. Jeden z pokynů pro správnou praxi na základě Haagské úmluvy z roku 1980 vydaný Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém je věnován využívání mediace pro řešení mezinárodních rodinných sporů týkajících se dětí v případech spadajících do oblasti působnosti úmluvy. Z podnětu Evropské komise byly tyto pokyny vypracované v angličtině a francouzštině přeloženy do všech jazyků EU, jakož i do arabštiny, s cílem podpořit dialog se státy, které úmluvu dosud neratifikovaly, a pomoci nalézt konkrétní způsoby, jak řešit problémy související s mezinárodními únosy dětí s uvedenými zeměmi
                     3
                  .

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Vzhledem k tomu, že se rozhodnutí týká mezinárodní dohody, je platným právním základem článek 218 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 81 odst. 3. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.

                  Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracován po vzoru již přijatých rozhodnutí Rady týkajících se téže věci a nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je jednotný postup EU ve věci mezinárodních únosů dětí, tím, že zajistí, aby Rakousko a Rumunsko přijaly přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě z roku 1980 ve stanovené lhůtě.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Rakousko a Rumunsko, se kterými Komise konzultovala jejich připravenost přijmout přistoupení Hondurasu k úmluvě z roku 1980, vydaly příznivé stanovisko.

                  Jednání na zasedání odborníků dne 18. dubna 2018 ukázala, že v této fázi neexistují žádné námitky ze strany členských států vůči tomu, aby Rakousko a Rumunsko přijaly přistoupení Hondurasu k úmluvě z roku 1980.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Vzhledem k tomu, že úmluva je již v platnosti mezi Hondurasem a 25 členskými státy, mají Komise a odborníci z členských států za to, že v takových případech není třeba provést konkrétní posouzení situace v dotyčné třetí zemi.

               •Posouzení dopadů

                  Jako v případě 14 rozhodnutí Rady, která již byla přijata v letech 2015 a 2017 a která se týkají přijetí přistoupení několika třetích států k Haagské úmluvě z roku 1980, nebylo vzhledem k povaze tohoto legislativního aktu provedeno konkrétní posouzení dopadů. Konkrétní posouzení situace Hondurasu bylo v každém případě považováno za nadbytečné, a to s ohledem na skutečnost, že úmluva je již v platnosti s 25 členskými státy EU, a vzhledem k připravenosti Rakouska a Rumunska přistoupení Hondurasu přijmout.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Navrhované rozhodnutí nemá žádné rozpočtové důsledky.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Jelikož se návrh týká pouze oprávnění Rakouska a Rumunska přijmout přistoupení Hondurasu k úmluvě z roku 1980, je monitorování jeho provádění omezeno na to, jak Rakousko a Rumunsko dodržují znění prohlášení a lhůtu pro jeho uložení a uvědomění Komise o jeho uložení, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady.

               2018/0278 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se Rakousko a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. b) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
                  4
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003
                  5
                (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále též „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásily, že s přistoupením souhlasí.

               (8)Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)Honduras uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 20. prosince 1993. Úmluva vstoupila pro Honduras v platnost dne 1. března 1994.

               (11)Všechny dotčené členské státy, s výjimkou Dánska, Rakouska a Rumunska, již přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly. Honduras přijal přistoupení Bulharska, Kypru, Estonska, Lotyšska, Litvy, Malty a Slovinska k Haagské úmluvě z roku 1980. Posouzení situace v Hondurasu vedlo k závěru, že Rakousko a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Panamy za podmínek stanovených v Haagské úmluvě z roku 1980.

               (12)Rakousko a Rumunsko by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě z roku 1980 za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie již přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly, a proto by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (13)Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Rakousko a Rumunsko se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).

               2.
                     Rakousko a Rumunsko uloží do dne … [dvanáct měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí] prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

               „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2018/… přijímá přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

               3.
                     Rakousko a Rumunsko uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Hondurasu k Haagské úmluvě z roku 1980 a sdělí Komisi znění těchto prohlášení do dvou měsíců od jejich uložení.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí je určeno Rakousku a Rumunsku.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Již bylo přijato 14 rozhodnutí Rady, kterými se členské státy opravňují, aby přijaly přistoupení k úmluvě z roku 1980, pokud jde o Andorru (rozhodnutí Rady (EU) 2015/1023 přijaté dne 15. června 2015), Seychely (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2354 přijaté dne 10. prosince 2015), Rusko (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2355 přijaté dne 10. prosince 2015), Albánii (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2356 přijaté dne 10. prosince 2015), Singapur (rozhodnutí Rady (EU) 2015/1024 přijaté dne 15. června 2015), Maroko (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2357 přijaté dne 10. prosince 2015), Arménii (rozhodnutí Rady (EU) 2015/2358 přijaté dne 10. prosince 2015), Korejskou republiku (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2313 přijaté dne 8. prosince 2016), Kazachstán (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2311 přijaté dne 8. prosince 2016), Peru (rozhodnutí Rady (EU) 2016/2312 přijaté dne 8. prosince 2016), Gruzii a Jižní Afriku (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2462 ze dne 18. prosince 2017), Chile, Island a Bahamy (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2424 ze dne 18. prosince 2017), Panamu, Uruguay, Kolumbii a Salvador (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2464 ze dne 18. prosince 2017), San Marino (rozhodnutí Rady (EU) 2017/2463 ze dne 18. prosince 2017).

                     (2)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne 21. května 2008 o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        Úř. věst. C , , p. .

                     (5)

                        Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.10.2018
            COM(2018) 672 final
            2018/0346(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí, které stanoví seznam osob, jež mají zastávat funkci rozhodce v řízeních o řešení sporů.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Dohoda o přidružení

               Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“) má za cíl vytvořit podmínky pro lepší hospodářské a obchodní vztahy vedoucí k postupné integraci Ukrajiny do vnitřního trhu EU, včetně vytvoření prohloubené a komplexní oblasti volného obchodu, jak je stanoveno v hlavě IV (Obchod a obchodní záležitosti) dohody, a podpořit snahy Ukrajiny dokončit přechod k fungujícímu tržnímu hospodářství, mimo jiné prostřednictvím postupného sbližování jejích právních předpisů s právními předpisy Unie. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. září 2017.

               2.2.Výbor pro přidružení ve složení pro obchod

               Výbor pro přidružení scházející se ve složení pro obchod jakožto zvláštním složení, aby se zabýval řešením veškerých otázek týkajících se hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti) dohody, je stanoven v čl. 465 odst. 4 dohody. Podle čl. 465 odst. 3 dohody má Výbor pro přidružení pravomoc přijímat rozhodnutí v případech stanovených v dohodě a v oblastech, ve kterých na něj Rada přidružení pravomoci přenesla. Tato rozhodnutí jsou pro obě strany závazná a strany přijmou příslušná opatření k jejich provedení. Výbor pro přidružení přijímá svá rozhodnutí na základě dohody obou stran.

               2.3.Zamýšlený akt Výboru pro přidružení ve složení pro obchod

               Výbor pro přidružení ve složení pro obchod přijme rozhodnutí, kterým se sestaví seznam osob, jež jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce v řízeních o řešení sporů. Účelem zamýšleného aktu je stanovit mechanismus pro řešení obchodních sporů mezi stranami dohody, pokud jde o uplatňování nebo výklad obchodní části uvedené dohody. Podle ustanovení o rozhodčím řízení uvedených v kapitole 14 dohody může k urovnání dvoustranného sporu žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu.

               Článek 323 dohody vyžaduje, aby strany sestavily seznam potenciálních rozhodců, kteří jsou způsobilí a disponibilní ke složení tribunálu. Uvedený seznam musí obsahovat patnáct kvalifikovaných osob, které mohou zastávat funkci rozhodce. V důsledku toho byl s ukrajinskou vládou projednán návrh seznamu rozhodců, kteří jsou ochotni a schopni působit v rozhodčím tribunálu, přičemž bylo stanoveno pět kandidátských rozhodců z Unie, pět kandidátských rozhodců z Ukrajiny a pět státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu.

               Kandidáti navržení Unií a Ukrajinou a vybraní předsedové mají odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu, jak je požadováno v čl. 323 odst. 2 dohody. Lze rovněž očekávat, že zmíněných 14 osob uvedených na seznamu splňuje požadavek na nezávislost v souladu s čl. 323 odst. 3 dohody a bude schopno jednat v souladu s kodexem chování uvedeným v příloze XXV dohody, pokud je strany jmenují rozhodci.

               Ukrajina byla s to navrhnout pro sestavení seznamu pouze čtyři rozhodce, protože nominovaný pátý kandidát po ukončení výběrového řízení zemřel. Pro návrh pátého rozhodce bude Ukrajina muset zahájit nové výběrové řízení, které pravděpodobně nebude uzavřeno během krátké doby. Aby se zabránilo dalšímu zpoždění při sestavení tohoto seznamu potenciálních rozhodců, který je nezbytný pro fungování systému řešení sporů podle dohody, je nejlepším řešením co nejrychleji přijmout seznam obsahující čtrnáct osob a získat závazek ze strany Ukrajiny, že co nejdříve navrhne pátého kandidáta.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie, si klade za cíl sestavit seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce v řízeních o řešení sporů, jak je stanoveno v dohodě.

               Toto rozhodnutí představuje právní nástroj pro stanovení postoje Unie, který má být jejím jménem přijat na zasedání Výboru pro přidružení ve složení pro obchod.

               Toto rozhodnutí provádí společnou obchodní politiku Unie vůči východní partnerské zemi, a to na základě ustanovení výše uvedené dohody o přidružení. Sestavení seznamu rozhodců je právním požadavkem pro zřízení institucionálních struktur, které umožní Unii a Ukrajině účinně řešit dvoustranné spory ohledně uplatňování a výkladu hlavy dohody týkající se obchodu. Je v souladu s přístupem Unie pro řešení sporů sjednaným nebo prováděným v rámci dohod o volném obchodu s dalšími obchodními partnery.

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“
                  1
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Výbor pro přidružení je orgán zřízený dohodou o přidružení. Rozhodnutí, které má Výbor pro přidružení přijmout, představuje akt s právními účinky. V souladu s čl. 465 odst. 3 dohody bude zamýšlený akty závazný podle mezinárodního práva. Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávním základem je článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají zajištění provádění společné obchodní politiky Unie.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 207.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Rozhodnutí Výboru pro přidružení by mělo být po jeho přijetí zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

               2018/0346 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s čl. 323 odst. 1 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“) musí Výbor pro přidružení ve složení pro obchod (dále jen „Výbor pro obchod“) do šesti měsíců od data vstupu dohody v platnost sestavit seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce v řízeních o řešení sporů.

               (2)V souladu s čl. 323 odst. 1 dohody navrhly Unie a Ukrajina své kandidáty, kteří jsou ochotni a schopni zastávat funkci rozhodce, a dohodly se na pěti státních příslušnících třetích zemí, kteří mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu.

               (3)Ukrajina navrhla pouze čtyři osoby. Pátý ukrajinský kandidát by měl být navržen Ukrajinou co nejdříve.

               (4)Pro zajištění řádného fungování dohody je vhodné sestavit seznam čtrnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce při řešení sporů, bez dalšího prodlení.

               (5)Rozhodnutí Výboru pro přidružení by mělo být zveřejněno po jeho přijetí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro obchod Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o přijetí seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce, v souladu s čl. 323 odst. 1 uvedené dohody, vychází z návrhu rozhodnutí uvedeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               Rozhodnutí Výboru pro přidružení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 10.10.2018
            COM(2018) 672 final
            PŘÍLOHA

            rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení ve složení pro obchod zřízeném Dohodou o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé

               NÁVRH

               rozhodnutí Výboru pro přidružení ve složení pro obchod EU-Ukrajina č. …./2018

               ze dne

               o sestavení seznamu rozhodců podle čl. 323 odst. 1 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé

               VÝBOR PRO PŘIDRUŽENÍ VE SLOŽENÍ PRO OBCHOD,

               s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé
                  1
               , podepsanou v Bruselu dne 27. června 2014 (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 323 odst. 1 a čl. 465 odst. 3 uvedené dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s čl. 323 odst. 1 dohody musí Výbor pro přidružení ve složení pro obchod do šesti měsíců od data vstupu dohody v platnost sestavit seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce.

               (2)Unie navrhla pět kandidátských rozhodců. Ukrajina navrhla čtyři osoby, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce. Ukrajina a Unie se dohodly na pěti státních příslušnících třetích zemí, kteří mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu.

               (3)Aby se zabránilo dalšímu zpoždění při sestavení seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce, a zajistilo se tak řádné fungování dohody, a zejména kapitoly 14 hlavy IV uvedené dohody, Výbor pro přidružení ve složení pro obchod schválí uvedený seznam na základě předložených návrhů.

               (4)Ukrajina navrhne Výboru pro přidružení ve složení pro obchod pátého kandidáta co nejdříve,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce podle čl. 323 odst. 1 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, je sestaven v příloze tohoto rozhodnutí.

               2.
                     Ukrajina navrhne Výboru pro přidružení ve složení pro obchod co nejdříve pátého kandidáta, který je ochoten a schopen zastávat funkci rozhodce.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V … dne ...

                        Za Výbor pro přidružení

                        ve složení pro obchod

                        předseda/předsedkyně

               PŘÍLOHA

               SEZNAM ROZHODCŮ
                  PODLE ČL. 323 ODST. 1 DOHODY

               Rozhodci navržení Evropskou unií:

               1.Claus–Dieter EHLERMANN

               2.Giorgio SACERDOTI

               3.Jacques BOURGEOIS

               4.Pieter Jan KUIJPER

               5.Ramon TORRENT

               Rozhodci navržení Ukrajinou:

               1.Serhiy HRYSHKO

               2.Taras KACHKA

               3.Victor MURAVYOV

               4.Yuriy RUDYUK

               Předsedové vybraní stranami:

               1.William DAVEY (USA)

               2.Helge SELAND (Norsko)

               3.Maryse ROBERT (Kanada)

               4.Christian HÄBERLI (Švýcarsko)

               5.Merit JANOW (USA)

                     (1)

                        Úř. věst. L 161, 29.5.2014, s. 3.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            2018/0353(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unieve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Cílem dvou návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojených k navrhovanému rozhodnutí Rady) je změnit přílohu IX (Finanční služby) Dohody o EHP tak, aby do ní bylo začleněno nařízení o převodech peněžních prostředků
                  1
                a čtvrtá směrnice o boji proti praní peněz
                  2
                včetně nařízení Komise v přenesené pravomoci, které ji doplňuje
                  3
               .

               Úpravy uvedené v návrzích připojených rozhodnutí Smíšeného výboru EHP překračují rámec úprav, které lze považovat za úpravy pouze technické povahy ve smyslu nařízení Rady č. 2894/94. Postoj Unie proto zaujme Rada.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Připojené návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP rozšiřují stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jeho začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  4
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Evropská služba pro vnější činnost spolu s útvary Komise předkládá návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Evropská služba pro vnější činnost doufá, že je bude moci předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               Cíle tohoto návrhu, kterým je zejména zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

               Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

               •Proporcionalita

               V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Neočekávají se žádné důsledky pro rozpočet vyplývající ze začlenění výše uvedených aktů do Dohody o EHP.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2018/0353 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie
                  ve Smíšeném výboru EHP ke změně
                  přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  5
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  6
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy IX Dohody o EHP, která obsahuje ustanovení o finančních službách.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847
                  7
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (4)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849
                  8
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (5)Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675
                  9
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (6)Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (7)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojených návrhů rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP, vychází z návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojených k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006.

                     (2)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES.

                     (3)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 ze dne 14. července 2016, kterým se směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 doplňuje o identifikaci vysoce rizikových třetích zemí se strategickými nedostatky.

                     (4)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (5)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (6)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (7)

                        Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006, Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1.

                     (8)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES, Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73.

                     (9)

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 ze dne 14. července 2016, kterým se směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 doplňuje o identifikaci vysoce rizikových třetích zemí se strategickými nedostatky, Úř. věst. L 254, 20.9.2016, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP(nařízení o převodech peněžních prostředků)

               PŘÍLOHA 1

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP

                  č.

                  ze dne […],

                  kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006
                  1
               , by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (2)Nařízením (EU) 2015/847 se zrušuje nařízení (ES) č. 1781/2006, které je začleněno do Dohody o EHP, a které by proto mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.

               (3)Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha IX Dohody o EHP se mění takto:

               1.Znění bodu 23ba (směrnice Komise 2006/70/ES) se nahrazuje tímto:

               „32015 R 0847: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1).

               Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

               Odchylně od článků 4 a 6, pokud jde o převody peněžních prostředků ve švýcarských francích v Lichtenštejnsku a z/do Lichtenštejnska v rámci celní unie se Švýcarskem, budou informace požadované podle článků 4 a 6 shromážděny a dány k dispozici na žádost poskytovatele platebních služeb příjemce do tří pracovních dnů, avšak nemusí bezprostředně doprovázet převody peněžních prostředků, jak stanoví články 4 a 6. Tato odchylka se použije během přechodného období, které skončí dne 31. prosince 2022.“

               Článek 2

               Znění nařízení (EU) 2015/847 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP *, nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. …/… ze dne …
                  2
                [kterým se do Dohody o EHP začleňuje čtvrtá směrnice o boji proti praní peněz (celex 32015L0849)], podle toho, co nastane později.

                  3Článek 4

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

                     (1)

                        Úř. věst. L …*
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP

               PŘÍLOHA 2
               ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
                  č.
               ze dne […],
               kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES
                  1
               , by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (2)Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 ze dne 14. července 2016, kterým se směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 doplňuje o identifikaci vysoce rizikových třetích zemí se strategickými nedostatky
                  2
               , by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (3)Směrnicí (EU) 2015/849 se zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES
                  3
                a směrnice Komise 2006/70/ES
                  4
               , které jsou začleněny do Dohody o EHP, a které by proto měly být v Dohodě o EHP zrušeny.

               (4)Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha IX Dohody o EHP se mění takto:

               1.Znění bodu 23b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES) se nahrazuje tímto:

               „32015 L 0849: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).

               Pro účely této dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)
                     V čl. 3 bodě 4 se písmeno d) nahrazuje tímto:

               „podvody ohrožující finanční zájmy Unie, přinejmenším závažné podvody, jak jsou definovány níže:

               i)ve vztahu k výdajům, jakékoli úmyslné jednání nebo opomenutí v souvislosti s:

               –použitím nebo předložením nepravdivých, nesprávných nebo neúplných údajů nebo podkladů, které má za následek zpronevěru nebo neoprávněné zadržování prostředků ze souhrnného rozpočtu Evropské unie nebo rozpočtů spravovaných Evropskou unií nebo jejím jménem,

               –neposkytnutím informace v rozporu se zvláštní povinností, které má stejný důsledek,

               –nesprávným použitím takových prostředků za jiným účelem, než pro který byly původně přiděleny;

               ii)ve vztahu k příjmům, jak jsou definovány v rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství
                  5
               , jakékoli úmyslné jednání nebo opomenutí v souvislosti s:

               –použitím nebo předložením nepravdivých, nesprávných nebo neúplných údajů nebo podkladů, které má za následek protiprávní snížení zdrojů souhrnného rozpočtu Evropské unie nebo rozpočtů spravovaných Evropskou unií nebo jejím jménem,

               –neposkytnutím informace v rozporu se zvláštní povinností, které má stejný důsledek,

               –nesprávným použitím zákonně získaného prospěchu, které má stejný důsledek.

               Za závažný podvod se považuje podvod týkající se minimální částky stanovené nejvýše na 50 000 EUR.““

               2.Znění bodu 23ba (směrnice Komise 2006/70/ES) se nahrazuje tímto:

               „32016 R 1675: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 ze dne 14. července 2016, kterým se směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 doplňuje o identifikaci vysoce rizikových třetích zemí se strategickými nedostatky (Úř. věst. L 254, 20.9.2016, s. 1).“

               3.V bodě 31bc (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012) se doplňuje nová odrážka, která zní:

               „–32015 L 0849: směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).“

               Článek 2

               Znění směrnice (EU) 2015/849 a nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  6Článek 4

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

               Prohlášení států ESVO

               k rozhodnutí č. […], kterým se začleňuje směrnice (EU) 2015/849 do Dohody o EHP

               [k přijetí společně s rozhodnutím a ke zveřejnění v Úředním věstníku]

               Směrnice (EU) 2015/849 obsahuje ustanovení odkazující na akty přijaté podle hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Připomíná se, že začleněním aktů s takovými ustanoveními do Dohody o EHP není dotčena skutečnost, že právní předpisy EU přijaté podle hlavy V SFEU nespadají do oblasti působnosti Dohody o EHP.

               Společné prohlášení smluvních stran

               k rozhodnutí č. […], kterým se začleňuje směrnice (EU) 2015/849 do Dohody o EHP

               [k přijetí společně s rozhodnutím a ke zveřejnění v Úředním věstníku]

               Smluvní strany se dohodly, že na seznam predikativních trestných činů souvisejících s praním peněz zařadí závažné podvody ohrožující finanční zájmy Evropské unie. Z praktických důvodů byla čtvrtá směrnice o boji proti praní peněz (směrnice (EU) 2015/849) začleněna bez vzájemné dohody o obdobné ochraně finančních zájmů států ESVO EHP. Zásady vzájemnosti a jednotnosti stanovené v Dohodě o EHP, konkrétně ve 4. bodě odůvodnění a článku 1, se nicméně plně vztahují také na vzájemnou ochranu proti trestné činnosti ohrožující finanční zájmy smluvních stran ve smyslu [tohoto rozhodnutí].

                     (1)

                        Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73.

                     (2)

                        Úř. věst. L 254, 20.9.2016, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15.

                     (4)

                        Úř. věst. L 214, 4.8.2006, s. 29.

                     (5)

                        Úř. věst. L 253, 7.10.2000, s. 42.

                     (6)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.10.2018
            COM(2018) 688 final
            2018/0361(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2020, výše příspěvku na rok 2019, první splátky na rok 2019 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Návrh se týká:

                  –
                        stropu ročních příspěvků na rok 2020,

                  –
                        ročních příspěvků na rok 2019,

                  –
                        výše první splátky příspěvku na rok 2019,

                  –
                        nezávazné prognózy očekávaných objemů ročních příspěvků na roky 2021 a 2022.

                  Jedenáctý Evropský rozvojový fond (ERF) a další dosud otevřené ERF (tj. 8., 9. a 10. ERF) jsou řízeny podle následujícího souboru pravidel:

                  – stávající dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“) v platném znění
                     1
                  ,

                  – Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                     2
                   (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“),

                  – nařízení Rady (EU) 2015/323 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
                     3
                   (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“).

                  Výše uvedené dokumenty obsahují víceleté závazky členských států finančně přispívat do ERF. Finanční nařízení pro 11. ERF stanoví pravidelné příspěvky členských států do ERF na základě předem stanovených finančních závazků. Výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků se provádějí prostřednictvím technických rozhodnutí Rady, která odrážejí provádění dříve schválených finančních závazků.

                  Některé položky důvodové zprávy se proto nevztahují na výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků, jako je tato.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Článek 7 vnitřní dohody o 11. ERF
                     4
                   stanoví, že příspěvky členských států do 11. ERF se schvalují rozhodnutím Rady přijatým kvalifikovanou většinou.

                  V souladu s čl. 21 odst. 7 finančního nařízení pro 11. ERF je zvlášť uvedena částka spravovaná Komisí a zvlášť částka spravovaná Evropskou investiční bankou (EIB).

                  V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

                  V souladu s čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF využijí výzvy k poskytnutí příspěvků nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF, a to v postupném pořadí. Výzvy k poskytnutí příspěvků, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se proto vztahují k částkám z 10. ERF pro EIB a částkám z 11. ERF pro Evropskou komisi.

                  V souladu s čl. 21 odst. 2 finančního nařízení pro 11. ERF rozhodne Rada o tomto návrhu do 15. listopadu.

                  V čl. 23 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF se stanoví, že není-li splatná splátka příspěvků uhrazena ve stanovené lhůtě, musí příslušný členský stát zaplatit úroky z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Proporcionalita

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Volba nástroje

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               2018/0361 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2020, výše příspěvku na rok 2019, první splátky na rok 2019 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                  5
                (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené dohody,

               s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
                  6
               , a zejména na čl. 21 odst. 2 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s postupem uvedeným v čl. 21 odst. 2 nařízení Rady (EU) 2015/323 předloží Komise do 15. října 2018 návrh upřesňující a) strop příspěvku na rok 2020; b) roční příspěvek na rok 2019; c) výši první splátky příspěvku na rok 2019 a d) orientační nezávaznou prognózu očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022.

               (2)V souladu s článkem 52 nařízení Rady (EU) 2015/323 zaslala Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

               (3)Podle čl. 22 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/323 mají výzvy k poskytnutí příspěvků využít nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF. Měly by být proto učiněny výzvy k poskytnutí příspěvků podle 10. ERF pro EIB a podle 11. ERF pro Evropskou komisi.

               (4)Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2171
                  7
                stanovilo strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2019 na 4 600 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2020 je stanoven na 4 900 000 000 EUR. Rozdělí se na částku 4 600 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB.

               Článek 2

               Roční příspěvek členských států do ERF na rok 2019 je stanoven na 4 700 000 000 EUR. Rozdělí se na částku 4 400 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB.

               Článek 3

               Příspěvky do Evropského rozvojového fondu, které mají jednotlivé členské státy uhradit Evropské komisi a Evropské investiční bance v rámci první splátky na rok 2019, jsou uvedeny v tabulce v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 4

               Orientační nezávazná prognóza očekávaných ročních objemů příspěvků na rok 2021 je stanovena na 4 000 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB a na rok 2022 na 3 500 000 000 EUR pro Komisi a 400 000 000 EUR pro EIB.

               Článek 5

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (4)

                        Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie.

                     (5)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)

                        Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (7)

                        Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2171 ze dne 20. listopadu 2017 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2019, výše příspěvku na rok 2018, první splátky na rok 2018 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2020 a 2021 (Úř. věst. L 306, 22.11.2017, s. 21).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 15.10.2018
            COM(2018) 688 final
            PŘÍLOHA
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2020, výše příspěvku na rok 2019, první splátky na rok 2019 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022

               PŘÍLOHA

                        ČLENSKÉ STÁTY

                        Klíč pro 10. ERF (v %)

                        Klíč pro 11. ERF (v %)

                        1. splátka na rok 2019 (EUR)

                        Celkem

                        Komise

                        EIB

                        11. ERF

                        10. ERF

                        BELGIE

                        3,53

                        3,24927

                        64 985 400,00

                        3 530 000,00

                        68 515 400,00

                        BULHARSKO

                        0,14

                        0,21853

                        4 370 600,00

                        140 000,00

                        4 510 600,00

                        ČESKÁ REPUBLIKA

                        0,51

                        0,79745

                        15 949 000,00

                        510 000,00

                        16 459 000,00

                        DÁNSKO

                        2,00

                        1,98045

                        39 609 000,00

                        2 000 000,00

                        41 609 000,00

                        NĚMECKO

                        20,50

                        20,57980

                        411 596 000,00

                        20 500 000,00

                        432 096 000,00

                        ESTONSKO

                        0,05

                        0,08635

                        1 727 000,00

                        50 000,00

                        1 777 000,00

                        IRSKO

                        0,91

                        0,94006

                        18 801 200,00

                        910 000,00

                        19 711 200,00

                        ŘECKO

                        1,47

                        1,50735

                        30 147 000,00

                        1 470 000,00

                        31 617 000,00

                        ŠPANĚLSKO

                        7,85

                        7,93248

                        158 649 600,00

                        7 850 000,00

                        166 499 600,00

                        FRANCIE

                        19,55

                        17,81269

                        356 253 800,00

                        19 550 000,00

                        375 803 800,00

                        CHORVATSKO

                        0,00

                        0,22518

                        4 503 600,00

                        0,00

                        4 503 600,00

                        ITÁLIE

                        12,86

                        12,53009

                        250 601 800,00

                        12 860 000,00

                        263 461 800,00

                        KYPR

                        0,09

                        0,11162

                        2 232 400,00

                        90 000,00

                        2 322 400,00

                        LOTYŠSKO

                        0,07

                        0,11612

                        2 322 400,00

                        70 000,00

                        2 392 400,00

                        LITVA

                        0,12

                        0,18077

                        3 615 400,00

                        120 000,00

                        3 735 400,00

                        LUCEMBURSKO

                        0,27

                        0,25509

                        5 101 800,00

                        270 000,00

                        5 371 800,00

                        MAĎARSKO

                        0,55

                        0,61456

                        12 291 200,00

                        550 000,00

                        12 841 200,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        760 200,00

                        30 000,00

                        790 200,00

                        NIZOZEMSKO

                        4,85

                        4,77678

                        95 535 600,00

                        4 850 000,00

                        100 385 600,00

                        RAKOUSKO

                        2,41

                        2,39757

                        47 951 400,00

                        2 410 000,00

                        50 361 400,00

                        POLSKO

                        1,30

                        2,00734

                        40 146 800,00

                        1 300 000,00

                        41 446 800,00

                        PORTUGALSKO

                        1,15

                        1,19679

                        23 935 800,00

                        1 150 000,00

                        25 085 800,00

                        RUMUNSKO

                        0,37

                        0,71815

                        14 363 000,00

                        370 000,00

                        14 733 000,00

                        SLOVINSKO

                        0,18

                        0,22452

                        4 490 400,00

                        180 000,00

                        4 670 400,00

                        SLOVENSKO

                        0,21

                        0,37616

                        7 523 200,00

                        210 000,00

                        7 733 200,00

                        FINSKO

                        1,47

                        1,50909

                        30 181 800,00

                        1 470 000,00

                        31 651 800,00

                        ŠVÉDSKO

                        2,74

                        2,93911

                        58 782 200,00

                        2 740 000,00

                        61 522 200,00

                        SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        14,82

                        14,67862

                        293 572 400,00

                        14 820 000,00

                        308 392 400,00

                        EU-28 CELKEM

                        100,00

                        100,00

                        2 000 000 000,00

                        100 000 000,00

                        2 100 000 000,00