               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.10.2018
            COM(2018) 669 final
            2018/0340(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně třetí splátky na rok 2018

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Tento návrh se týká návrhu rozhodnutí Rady o třetí splátce finančních příspěvků do Evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“), kterou mají členské státy uhradit v roce 2018.

                  Jedenáctý ERF a další dosud otevřené ERF (tj. 8. ERF, 9. ERF a 10. ERF) jsou řízeny podle následujícího souboru pravidel:

                  – stávající Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“), v platném znění
                     1
                  ,

                  – Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                     2
                   (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“),

                  – nařízení Rady (EU) 2015/323 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
                     3
                   (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“).

                  Výše uvedené dokumenty obsahují víceleté závazky členských států finančně přispívat do ERF. Finanční nařízení pro 11. ERF stanoví pravidelné příspěvky členských států do ERF na základě předem stanovených finančních závazků. Výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků se provádějí prostřednictvím technických rozhodnutí Rady, která odrážejí provádění dříve schválených finančních závazků.

                  Některé položky důvodové zprávy se proto nevztahují na výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků, jako je tato.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Článek 7 vnitřní dohody o 11. ERF
                     4
                   stanoví, že příspěvky členských států do 11. ERF se schvalují rozhodnutím Rady přijatým kvalifikovanou většinou.

                  V souladu s čl. 21 odst. 7 finančního nařízení pro 11. ERF je zvlášť uvedena částka spravovaná Komisí a zvlášť částka spravovaná Evropskou investiční bankou (EIB).

                  V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

                  V souladu s čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF využijí výzvy k poskytnutí příspěvků nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF, a to v postupném pořadí. Jelikož všechny částky z předchozích ERF byly vyčerpány, vztahují se v případě Komise výzvy k poskytnutí příspěvků podle tohoto návrhu k částkám z 11. ERF.

                  V souladu s čl. 21 odst. 5 finančního nařízení pro 11. ERF rozhodne Rada o tomto návrhu nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Komisí.

                  V čl. 23 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF se stanoví, že není-li splatná splátka příspěvků uhrazena ve stanovené lhůtě, musí příslušný členský stát zaplatit úroky z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Přiměřenost

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               •Volba nástroje

                  Odkazuje se na bod 1. Odůvodnění a cíle návrhu.

               2018/0340 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně třetí splátky na rok 2018

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie
                  5
                (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené dohody,

               s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“)
                  6
               , a zejména na čl. 21 odst. 5 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)V souladu s postupem uvedeným v čl. 21 odst. 5 finančního nařízení pro 11. ERF předloží Komise do 10. října 2018 návrh upřesňující a) výši třetí splátky příspěvku na rok 2018 a b) revidovanou výši ročního příspěvku na rok 2018, pokud se tato částka liší od skutečných potřeb.

               (2)V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

               (3)Podle čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF mají výzvy k poskytnutí příspěvků využít nejdříve částky vyčleněné na předchozí ERF. Výzva k poskytnutí finančních prostředků podle finančního nařízení pro 11. ERF by se tudíž měla týkat finančních prostředků pro Evropskou komisi.

               (4)Na návrh Evropské komise přijala Rada dne 9. července 2018 rozhodnutí (EU) 2018/965, ve kterém stanovila výši ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2018 na 4 250 000 000 EUR pro Evropskou komisi a na 250 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku
                  7
               .

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příspěvky do Evropského rozvojového fondu, které mají jednotlivé členské státy uhradit Evropské komisi a Evropské investiční bance v rámci třetí splátky na rok 2018, jsou uvedeny v tabulce v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (3)

                        Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (4)

                        Vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie.

                     (5)

                        Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)

                        Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

                     (7)

                        Úř. věst. L 172, 9.7.2018, s. 4.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 4.10.2018
            COM(2018) 669 final
            PŘÍLOHA
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
              o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně třetí splátky na rok 2018

               PŘÍLOHA

                        ČLENSKÉ STÁTY

                        Klíč pro 10. ERF (v %)

                        Klíč pro 11. ERF (v %)

                        3. splátka na rok 2018 (v EUR)

                        Celkem

                        Komise

                        EIB

                        11. ERF

                        10. ERF

                        BELGIE

                        3,53

                        3,24927

                        29 243 430,00

                        0,00

                        29 243 430,00

                        BULHARSKO

                        0,14

                        0,21853

                        1 966 770,00

                        0,00

                        1 966 770,00

                        ČESKÁ REPUBLIKA

                        0,51

                        0,79745

                        7 177 050,00

                        0,00

                        7 177 050,00

                        DÁNSKO

                        2,00

                        1,98045

                        17 824 050,00

                        0,00

                        17 824 050,00

                        NĚMECKO

                        20,50

                        20,57980

                        185 218 200,00

                        0,00

                        185 218 200,00

                        ESTONSKO

                        0,05

                        0,08635

                        777 150,00

                        0,00

                        777 150,00

                        IRSKO

                        0,91

                        0,94006

                        8 460 540,00

                        0,00

                        8 460 540,00

                        ŘECKO

                        1,47

                        1,50735

                        13 566 150,00

                        0,00

                        13 566 150,00

                        ŠPANĚLSKO

                        7,85

                        7,93248

                        71 392 320,00

                        0,00

                        71 392 320,00

                        FRANCIE

                        19,55

                        17,81269

                        160 314 210,00

                        0,00

                        160 314 210,00

                        CHORVATSKO

                        0,00

                        0,22518

                        2 026 620,00

                        0,00

                        2 026 620,00

                        ITÁLIE

                        12,86

                        12,53009

                        112 770 810,00

                        0,00

                        112 770 810,00

                        KYPR

                        0,09

                        0,11162

                        1 004 580,00

                        0,00

                        1 004 580,00

                        LOTYŠSKO

                        0,07

                        0,11612

                        1 045 080,00

                        0,00

                        1 045 080,00

                        LITVA

                        0,12

                        0,18077

                        1 626 930,00

                        0,00

                        1 626 930,00

                        LUCEMBURSKO

                        0,27

                        0,25509

                        2 295 810,00

                        0,00

                        2 295 810,00

                        MAĎARSKO

                        0,55

                        0,61456

                        5 531 040,00

                        0,00

                        5 531 040,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        342 090,00

                        0,00

                        342 090,00

                        NIZOZEMSKO

                        4,85

                        4,77678

                        42 991 020,00

                        0,00

                        42 991 020,00

                        RAKOUSKO

                        2,41

                        2,39757

                        21 578 130,00

                        0,00

                        21 578 130,00

                        POLSKO

                        1,30

                        2,00734

                        18 066 060,00

                        0,00

                        18 066 060,00

                        PORTUGALSKO

                        1,15

                        1,19679

                        10 771 110,00

                        0,00

                        10 771 110,00

                        RUMUNSKO

                        0,37

                        0,71815

                        6 463 350,00

                        0,00

                        6 463 350,00

                        SLOVINSKO

                        0,18

                        0,22452

                        2 020 680,00

                        0,00

                        2 020 680,00

                        SLOVENSKO

                        0,21

                        0,37616

                        3 385 440,00

                        0,00

                        3 385 440,00

                        FINSKO

                        1,47

                        1,50909

                        13 581 810,00

                        0,00

                        13 581 810,00

                        ŠVÉDSKO

                        2,74

                        2,93911

                        26 451 990,00

                        0,00

                        26 451 990,00

                        SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        14,82

                        14,67862

                        132 107 580,00

                        0,00

                        132 107 580,00

                        EU-28 CELKEM

                        100,00

                        100,00

                        900 000 000,00

                        0,00

                        900 000 000,00


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2018
            COM(2018) 682 final
            2018/0351(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP(Omnibus II)
            (Text s významem pro EHP)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Cílem předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojeného k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) je provést změnu přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP, a tím začlenit směrnici 2014/51/EU s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy)
                  1
               .

               Úpravy uvedené v předloze připojeného rozhodnutí Smíšeného výboru EHP překračují rámec úprav, které lze považovat za úpravy pouze technické povahy ve smyslu nařízení Rady č. 2894/94. Postoj Unie proto zaujme Rada.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Připojená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP rozšiřuje stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jejich začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článcích 50, 53, 62 a 114 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  2
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Evropská služba pro vnější činnost spolu s útvary Komise předkládá návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby jej Rada přijala jako postoj Unie. Evropská služba pro vnější činnost doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:

               cíle tohoto návrhu, kterým je zejména zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

                  Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

               •Proporcionalita

                  V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Neočekávají se žádné důsledky pro rozpočet vyplývající ze začlenění výše uvedeného aktu do Dohody o EHP.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2018/0351 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie
                  ve Smíšeném výboru EHP ke změně
                  přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP

                  (Omnibus II)

               (Text s významem pro EHP)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 50, 53, 62 a 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
                  3
               , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
                  4
                (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy IX Dohody o EHP, která obsahuje ustanovení o finančních službách.

               (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU
                  5
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (4)Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (5)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojené předlohy rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP, vychází z předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).

                     (2)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (3)

                        Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (4)

                        Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (5)

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 12.10.2018
            COM(2018) 682 final
            PŘÍLOHA
            EMPTY
            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IX (Finanční služby) Dohody o EHP(OMNIBUS II)

               PŘÍLOHA

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
                  č.

               ze dne ...,

               kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Směrnice 2014/51/EU Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy)
                  1
               , má být začleněna do Dohody o EHP.

               (2)Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha IX Dohody o EHP se mění takto:

               1.Bod 1 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES) se mění takto:

               i)doplňuje se nová odrážka, která zní:

               „–32014 L 0051: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014 (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).“;

               ii)doplňují se tyto odrážky:

               „k)Odkazy na pravomoci EIOPA podle článků 18 a 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ve směrnici se v případech, které jsou uvedeny v bodě 31h této přílohy a které jsou s tímto bodem v souladu, považují za odkazy na pravomoci Kontrolního úřadu ESVO, pokud jde o státy ESVO.

               l)V čl. 52 odst. 3 a čl. 77f odst. 1 se za slovo „Radě“ vkládají nová slova „Kontrolnímu úřadu ESVO, Stálému výboru států ESVO“.

               m)V článku 65a se za zkratku „EIOPA“ vkládají nová slova, která znějí: „nebo případně Kontrolní úřad ESVO“.

               n)Odkazy na „centrální banky v rámci Evropského systému centrálních bank (ESCB)“ a „centrální banky ESCB“ v článku 70 se kromě jejich významu ve směrnici rozumějí také národní centrální banky států ESVO.

                o)Pokud jde o státy ESVO, v čl. 138 odst. 4 se zkratkou „EIOPA“ rozumí „Kontrolní úřad ESVO“ a slovy „vyhlášených orgánem EIOPA“ se rozumí „vyhlášených Kontrolním úřadem ESVO na základě návrhů orgánu EIOPA“.

               p)Informace, které pocházejí ze států ESVO, může EIOPA v rámci dohod o spolupráci uzavřených podle čl. 172 odst. 4 písm. e) nebo čl. 260 odst. 5 písm. e) s třetími zeměmi nebo jejich orgány poskytnout jen s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které je poskytly, a případně výhradně pro účely, k nimž uvedené orgány udělily svůj souhlas.

               q)V čl. 308b odst. 15 se, pokud jde o státy ESVO, slova „ke dni 23. května 2014“ nahrazují slovy „ke dni vstupu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. .../... ze dne ... [toto rozhodnutí] v platnost.“.“

               2.V bodech 29b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES), 31eb (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009) a 31i (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010) se doplňuje nová odrážka, která zní:

               „–32014 L 0051: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014 (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).“

               3.V bodě 31h (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:

               „ve znění:

               –32014 L 0051: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/51/EU ze dne 16. dubna 2014 (Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1).“

               Článek 2

               Znění směrnice 2014/51/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP*.

                  2Článek 4

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP

                     (1)

                        Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 1.

                     (2)
                  *
                        [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 31.10.2018
            COM(2018) 731 final
            2018/0379(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na třicátém osmém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, pokud jde o změny příloh II a III

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.Předmět návrhu

               Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na třicátém osmém výročním zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, které se bude konat ve francouzském Štrasburku ve dnech 27. až 30. listopadu 2018, pokud jde o předpokládané přijetí rozhodnutí týkajícího se dvou změn příloh II a III úmluvy stálým výborem.

               2.Souvislosti návrhu

               2.1.Úmluva o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů

               Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) (dále jen „úmluva“) z roku 1979 usiluje o ochranu evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a jejich přírodních stanovišť, zejména těch, jejichž ochrana vyžaduje spolupráci několika států. Jde o mezivládní úmluvu uzavřenou pod záštitou Rady Evropy. Úmluva vstoupila v platnost dne 1. června 1982. Evropské společenství je smluvní stranou této úmluvy od 1. září 1982
                  1
               . Úmluva má v současné době 51 smluvních stran, včetně všech členských států EU.

               2.2.Stálý výbor

               Stálý výbor je rozhodovacím orgánem úmluvy s pravomocí posuzovat stav druhů z hlediska ochrany a následně přezkoumat jejich zařazení do příloh úmluvy. Jeho funkce jsou uvedeny v článcích 13–15 úmluvy. Schází se alespoň jednou za dva roky a kdykoli o to požádá většina smluvních stran. Obvykle se schází každý rok.

               Postoj Unie týkající se změn příloh se stanoví rozhodnutím Rady na základě návrhu Komise.

               2.3.Zamýšlený akt stálého výboru

               Na třicátém osmém výročním zasedání stálého výboru úmluvy, které se bude konat ve francouzském Štrasburku ve dnech 27. až 30. listopadu 2018, má být přijato rozhodnutí týkající se dvou změn příloh II a III úmluvy („zamýšlený akt“).

               V souladu s článkem 17 úmluvy se změna příloh přijímá dvoutřetinovou většinou smluvních stran. Změna vstoupí v platnost pro všechny smluvní strany tři měsíce po přijetí stálým výborem, pokud jedna třetina smluvních stran nevznesla námitky. Změna vstoupí v platnost pro smluvní strany, které nevznesly námitky.

               Účelem zamýšleného aktu je změnit přílohy II a III úmluvy, jak je stanoveno v článku 17 úmluvy.

               3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

               Byly navrženy následující dvě změny příloh úmluvy.

               1) Švýcarsko navrhlo snížit úroveň ochrany vlka obecného (Canis lupus) jeho přesunutím z přílohy II (přísně chráněné druhy živočichů) do přílohy III (chráněné druhy živočichů – regulace je možná).

               Švýcarsko svůj návrh odůvodňuje tím, že od vstupu úmluvy v platnost počet vlků v Evropě výrazně vzrostl, a proto již není nutná přísná úroveň ochrany. Tato změna by umožnila regulovat a kontrolovat populace vlka obecného (rovněž prostřednictvím lovu), aniž by musely být vydány výjimky podle článku 9 úmluvy. Úroveň ochrany by tak byla nižší u všech vlčích populací na celém území smluvních stran úmluvy bez ohledu na jejich stav z hlediska ochrany a trendy v jejich vývoji. Švýcarský návrh by fakticky vedl k tomuto nejnižšímu společnému jmenovateli v případě ochrany vlčích populací v celé Evropě a není v souladu se stávajícím statusem právní ochrany vlka obecného podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

               Podle nedávné studie
                  2
                jsou z devíti převážně přeshraničních vlčích populací v Unii a sousedních zemích pouze tři „méně ohrožené“, zatímco šest jich je „zranitelných“ nebo „téměř ohrožených“. Populace v Západních a Středních Alpách, kam spadá Švýcarsko, je podle hodnocení Červeného seznamu IUCN „zranitelná“.

               Ačkoli v důsledku nárůstu počtu vlků a rozsahu jejich výskytu nepochybně vznikají určité problémy v rámci soužití vlků a lidí, není současný návrh Švýcarska, aby se snížil status ochrany vlka v celé Evropě, z vědeckého hlediska ani z hlediska ochrany přírody opodstatněný.

               Jakýkoli návrh na změnu statusu právní ochrany vlka v Evropě by měl vycházet z úplného posouzení jeho dopadů na stav vlka z hlediska ochrany v celé Evropě. Z dostupných informací vyplývá, že ve většině členských států EU, a zejména v těch, kde je vlk přísně chráněn, je stav tohoto druhu z hlediska ochrany stále nepříznivý.

               V roce 2019 předloží členské státy EU aktuální zprávy o stavu vlka obecného z hlediska ochrany v souladu s článkem 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Unie by proto měla se stanovením postoje k navrhované změně vyčkat, dokud nebude mít tyto informace k dispozici.

               2) Norsko předložilo návrh na přesunutí bernešky bělolící (Branta leucopsis) z přílohy II (přísně chráněné druhy živočichů) do přílohy III (chráněné druhy živočichů – regulace je možná). Na podporu tohoto návrhu uvedlo, že celková velikost populace bernešky bělolící se od 80. let minulého století do roku 2010 více než zdesetinásobila (ze 110 000 na 1 319 000), a to mj. v důsledku intenzifikace zemědělství, díky níž je k dispozici velké množství potravy. Tento druh proto již nepotřebuje přísnou ochranu v celé oblasti svého výskytu.

               Návrh není v souladu se stávajícím statusem právní ochrany bernešky bělolící podle směrnice o ochraně ptáků, jelikož tento druh není uveden v příloze II zmíněné směrnice (druhy, které lze lovit). Zmíněný druh je uveden v příloze I směrnice o ochraně ptáků (tj. jedná se o druh vyžadující určení zvláště chráněných oblastí).

               Pod záštitou Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků se pro bernešku bělolící připravuje návrh plánu regulace jednotlivého druhu s cílem řešit velmi rychlý nárůst její populace, a zejména následné problémy způsobené tímto druhem (škody v zemědělství a rizika pro leteckou bezpečnost). Plán bude poskytovat rámec na podporu rozhodovacího procesu ve státech, v nichž se berneška bělolící vyskytuje, pokud jde o uplatňování odchylek, včetně pravidelného hodnocení kumulativního dopadu odchylek, sledování stavu populace, jakož i vývoj škod v zemědělství nebo rizik pro leteckou bezpečnost. Bude usnadňovat výměnu informací a eventuálně také koordinaci odchylných opatření v jednotlivých státech výskytu bernešky bělolící, aby se zvýšila účinnost těchto opatření a zabránilo se nezamýšleným účinkům s ohledem na migrační trasy tohoto druhu. Plán by měl být přijat na sedmém zasedání smluvních stran dohody v prosinci 2018.

               Norskem navrhovanou změnu, jejímž cílem je řešit velmi rychlý nárůst populace bernešky bělolící, a zejména následné problémy způsobené tímto druhem (škody v zemědělství a rizika pro leteckou bezpečnost), by měla Unie podpořit, aby mohly smluvní strany úmluvy, které nejsou členy EU, uplatňovat opatření zaměřená na regulaci tohoto druhu, mezi něž dle potřeby patří jeho lov. Unie však bude muset zároveň uvést, že sama bude prozatím uplatňovat přísnější ochranná opatření, jak stanoví článek 12 úmluvy, jelikož v současnosti neplánuje změnit přílohy směrnice o ochraně ptáků a nutné změny v krátké lhůtě stanovené úmluvou (90 dnů) ani provést nemůže.

               Je proto nezbytné, aby Rada přijala rozhodnutí s cílem stanovit postoje, které mají být jménem Unie zaujaty na třicátém osmém zasedání stálého výboru s ohledem na výše uvedené návrhy změn.

               Předmět zamýšleného rozhodnutí stálého výboru se týká oblasti výlučné vnější pravomoci EU v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť spadá do oblasti, na niž se již do značné míry vztahují vnitřní společná pravidla (tj. směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků).

               4.Právní základ

               4.1.Procesněprávní základ

               4.1.1.Zásady

               Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

               Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
                  3
               .

               4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Stálý výbor je orgán zřízený úmluvou.

               Rozhodnutí, které má stálý výbor přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s článkem 6 úmluvy. Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec úmluvy.

               Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.

               4.2.Hmotněprávní základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Máli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.

               4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě

               Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.

               Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1.

               4.3.Závěr

               Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.

               5.Zveřejnění zamýšleného aktu

               Jelikož aktem stálého výboru budou změněny přílohy II a III úmluvy, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.

               2018/0379 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na třicátém osmém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, pokud jde o změny příloh II a III

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) (dále jen „úmluva“) byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady 82/72/EHS
                  4
                a vstoupila v platnost dne 1. září 1982.

               (2)Podle článku 17 úmluvy může stálý výbor přijmout rozhodnutí o změně příloh této úmluvy.

               (3)Stálý výbor během svého třicátého osmého zasedání ve dnech 27. až 30. listopadu 2018 přijme rozhodnutí týkající se změn příloh II a III úmluvy.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve stálém výboru, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné.

               (5)Norsko předložilo návrh na přesunutí bernešky bělolící (Branta leucopsis) z přílohy II („Přísně chráněné druhy živočichů“) do přílohy III („Chráněné druhy živočichů“) úmluvy.

               (6)Z nejnovějších dostupných vědeckých údajů o velikosti, rozšíření a ohrožení populací bernešky bělolící vyplývá, že celková populace tohoto druhu se od 80. let minulého století do roku 2010 více než zdesetinásobila a jeho stav z hlediska ochrany je nyní stálý.

               (7)Unie by měla tento návrh podpořit, aby bylo možné řešit velmi rychlý nárůst populace tohoto druhu na celém území jeho výskytu. Návrh však není v souladu se stávajícím statusem ochrany bernešky bělolící podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků. Jelikož změna příloh této směrnice se v současnosti neplánuje a v krátké lhůtě stanovené úmluvou (90 dnů) ani není možná, bude Unie prozatím uplatňovat přísnější ochranná opatření, jak stanoví článek 12 úmluvy.

               (8) Švýcarsko předložilo návrh na přesunutí vlka obecného (Canis lupus) z přílohy II („Přísně chráněné druhy živočichů“) do přílohy III („Chráněné druhy živočichů“) úmluvy.

               (9)Snížení statusu ochrany populací vlka obecného na nejnižší společný jmenovatel není z vědeckého hlediska ani z hlediska ochrany přírody opodstatněný. Z nejnovějších dostupných vědeckých údajů o velikosti, rozšíření a ohrožení evropských populací vlka obecného vyplývá, že z devíti převážně přeshraničních vlčích populací v Unii a sousedních zemích jsou pouze tři „méně ohrožené“, zatímco šest jich je „zranitelných“ nebo „téměř ohrožených“. Populace v Západních a Středních Alpách, kam spadá Švýcarsko, je podle hodnocení Červeného seznamu IUCN „zranitelná“.

               (10)Aktuální informace o stavu vlka obecného z hlediska ochrany v Unii budou k dispozici v roce 2019 v rámci zpráv podle článku 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Unie by proto měla usilovat o odložení hlasování stálého výboru o švýcarském návrhu do doby, kdy budou tyto informace k dispozici,

               (11)

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie na třicátém osmém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, je následující:

               ·podpořit návrh na přesunutí bernešky bělolící (Branta leucopsis) z přílohy II („Přísně chráněné druhy živočichů“) do přílohy III („Chráněné druhy živočichů“) úmluvy. Unie bude prozatím pro tento druh uplatňovat přísnější ochranná opatření, jak stanoví článek 12 úmluvy,

               ·usilovat o to, aby ostatní smluvní strany úmluvy podpořily odložení hlasování o návrhu na přesunutí vlka obecného (Canis lupus) z přílohy II („Přísně chráněné druhy živočichů“) do přílohy III („Chráněné druhy živočichů“) do doby, kdy budou k dispozici aktuální informace o stavu vlka obecného z hlediska ochrany v Unii.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)

                        Rozhodnutí Rady 82/72/EHS ze dne 3. prosince 1981 o uzavření Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť jménem Společenství (Úř. věst. L 38, 10.2.1982, s. 1).

                     (2)

                        http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/152040/AGRI%20NEWS%20Issue10_2018_29%20August.pdf

                     (3)

                        Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (4)

                        Úř. věst. L 38, 10.2.1982, s. 1.