				|

		52011PC0395

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Dohody o vědecko-technické spolupráci mezi Evropskou unií na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé /* KOM/2011/0395 v konečném znění - 2011/0175 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ
ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Evropsko-středomořská dohoda (dále
jen „dohoda o přidružení“) zakládající přidružení mezi Evropským
společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Alžírskou
demokratickou a lidovou republikou (dále jen „Alžírsko“) na straně druhé
byla podepsána dne 22. dubna 2002. Ustanovení čl. 50 písm. d)
uvedené dohody hovoří o spolupráci v oblasti vědeckého
a technologického výzkumu jako o velmi zajímavé oblasti s velkým
potenciálem, zatímco v čl. 51 písm. a) se počítá s navázáním
trvalých vazeb mezi vědeckými společenstvími na obou stranách.
Evropská politika sousedství, jíž se Alžírsko
neúčastní, která však vymezuje rámec vztahů mezi Evropskou unií a
jejími sousedy, stanoví nový rámec pro provádění dohody
o přidružení. Sdělení Komise KOM(2004) 373 v konečném
znění ze dne 12. května 2004 určuje vědecko-technickou
spolupráci, výzkum a vývoj za jeden z hlavních směrů našich
vztahů se zeměmi Středomoří. V rámci zmíněné evropské
politiky sousedství strategický dokument (2007–2013) označuje vědecký
výzkum za zásadní prvek, který vzhledem k otevřenosti
hospodářství přispívá k budování znalostní společnosti a ke
snižování nezaměstnanosti.
Dopisem ze dne 30. května 2006
vyjádřily alžírské orgány zájem zahájit jednání s cílem uzavřít
dohodu o vědecko-technické spolupráci mezi ES a Alžírskem. Dopisem ze dne
8. ledna 2007 vyjádřila Evropská komise souhlas s
uskutečněním průzkumné a hodnotící návštěvy v Alžírsku, jež
má předcházet vyjednávání dohody o spolupráci. Informativní rozhovory probíhaly
během roku 2008. Dne 16. listopadu 2009 proto Rada na návrh Komise
zmocnila Komisi k vyjednání dohody o vědecko-technické spolupráci
s Alžírskou demokratickou a lidovou republikou jménem Unie a vydala pro
jednání příslušné směrnice. Výsledkem jednání byl připojený
návrh dohody parafovaný dne 14. října 2010.
Uzavření dohody v oblasti vědy a
technologie by bylo ku prospěchu jak Unie, tak Alžírska, neboť by
umožnilo s touto zemí v uvedené oblasti nadále a intenzivněji
spolupracovat. Tato spolupráce přispěje k rozvoji a
konkurenceschopnosti Alžírska a celého regionu a v zájmu EU vytvoří užší
vazby mezi oběma stranami. Dohoda o vědecko-technické spolupráci by
byl nejvhodnější nástroj k posílení spolupráce s Alžírskem a jeho
účasti na rámcovém programu, kterým by se zároveň zintenzivnil dialog
v oblasti vědy a technologie.
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise žádá
Radu, aby:
–
přijala uzavření Dohody o
vědecko-technické spolupráci mezi Evropskou unií na jedné straně a
Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé,
–
oznámila alžírským orgánům, že Evropská unie
ukončila postupy nezbytné ke vstupu dohody v platnost.
2.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Článek 186 ve spojení s čl. 218
odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2011/0175 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o uzavření Dohody o
vědecko-technické spolupráci mezi Evropskou unií na jedné straně a
Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 186 ve spojení
s čl. 218 odst. 6 a 7 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského
parlamentu[1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 16. listopadu 2009 zmocnila Rada Komisi, aby
jménem Unie vyjednala dohodu o vědecko-technické spolupráci s Alžírskou
demokratickou a lidovou republikou. Výsledkem jednání je dohoda parafovaná dne
14. října 2010.
(2)
Tuto dohodu podepsali zástupci obou smluvních stran
dne …….….. s výhradou jejího pozdějšího uzavření a
v souladu s čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie se
prozatímně použije od jejího podpisu.
(3)
Dohoda by měla být jménem Unie uzavřena,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1.           Dohoda o
vědecko-technické spolupráci mezi Evropskou unií na jedné straně
a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé se
uzavírá jménem Unie.
2.           Znění
dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady provede jménem Unie
oznámení podle čl. 7 odst. 2 uvedené dohody.
Článek 3
Komise zaujme stanovisko Unie v rámci
smíšeného výboru zřízeného podle čl. 4 odst. 2 dohody, pokud jde
o technické změny v dohodě podle čl. 4 odst. 2 písm. a)
dohody.
Článek 4
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem
přijetí. Bude zveřejněno v Úředním věstníku
Evropské unie.
V ….
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
PŘÍLOHA
DOHODA
mezi
Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou
o
vědecko-technické spolupráci
Evropská unie,
            (dále jen „Unie“),
            na straně jedné
A
Alžírská demokratická a lidová republika
            (dále jen „Alžírsko“),
            na straně druhé,
dále jen „strany“,
VĚDOMY SI významu vědy
a techniky pro hospodářský a sociální rozvoj obou stran
a odkazu uvedeného v článku 51
Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi
Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné
straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou
na straně druhé, která vstoupila v platnost dne
1. září 2005;
VĚDOMY SI evropské politiky sousedství a
strategie Evropské unie pro posílení vztahů se sousedními zeměmi;
VZHLEDEM K TOMU, že Unie a Alžírsko se
v řadě oblastí společného zájmu podílely
na společném výzkumu, technologickém rozvoji
a demonstračních aktivitách a že by bylo ku vzájemnému
prospěchu, kdyby se na základě vzájemnosti každá ze stran
podílela na výzkumných a rozvojových aktivitách strany druhé;
S PŘÁNÍM vytvořit formální rámec pro
spolupráci na vědecko-technickém výzkumu, který by umožnil rozšířit a
zintenzívnit spolupráci v oblastech společného zájmu a podpořit
využívání plodů této spolupráce s ohledem na vzájemné hospodářské a
sociální zájmy obou stran;
S PŘÁNÍM otevřít Evropský výzkumný
prostor zemím, které nejsou součástí Evropské unie, a zejména
partnerským středomořským zemím;
se dohodly takto:
Článek
1
Oblast
působnosti a zásady
1.         Strany podporují, rozvíjí a
usnadňují spolupráci mezi Unií a Alžírskem v oblastech společného
zájmu, kde provádějí činnosti vědy a technologického rozvoje.
2.         Spolupráce spočívá na
následujících zásadách:
a)         podpora společnosti založené
na znalostech za účelem sociálního a hospodářského rozvoje obou
stran;
b)         vzájemný prospěch založený
na celkové rovnováze výhod;
c)         vzájemný
přístup k činnostem v rámci výzkumných programů
a projektů a v rámci technologického rozvoje obou stran,
d)         včasná výměna informací,
které mohou usnadnit spolupráci,
e)         náležitá výměna a ochrana
práv duševního vlastnictví,
f)          účast a financování
v souladu s příslušnými právními předpisy stran.
Článek
2
Prostředky
spolupráce
1.         Právní subjekty usazené
v Alžírsku, jak jsou vymezeny v příloze I, včetně
fyzických osob nebo soukromých či veřejnoprávních subjektů, se
mohou podílet na nepřímých činnostech spolupráce rámcového
programu Evropské unie pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace
(dále jen „rámcový program“) za podmínek, které stanoví nebo na které odkazují
přílohy I a II.
Právní subjekty usazené v členských
státech Unie, jak jsou vymezeny v příloze I, se mohou podílet
na výzkumných programech a projektech Alžírska v otázkách
obdobných těm, které jsou obsaženy v rámcovém programu,
za podmínek, které stanoví nebo na které odkazují
přílohy I a II.
2.         Spolupráce se může rozvíjet
rovněž následujícími formami:
a)         pravidelné diskuse o orientaci a
prioritách výzkumné politiky a plánování v Alžírsku a v Unii;
b)         diskuse o možnostech
a rozvoji spolupráce,
c)         včasné poskytování informací
o provádění programů a výzkumných projektů Alžírska
a Unie a o výsledcích činnosti prováděné v rámci
této dohody,
d)         společná setkání,
e)         návštěvy a výměnné
programy vědeckých pracovníků, inženýrů a techniků, mimo
jiné i za účelem vzdělávání;
f)          výměna a vzájemné
poskytování zařízení, materiálů a zkušebních služeb,
g)         kontakty mezi vedoucími
programů nebo projektů Alžírska a Unie,
h)         účast odborníků
na seminářích, symposiích a workshopech,
i)          výměna informací o postupech,
právních a správních předpisech a programech, které jsou důležité pro
spolupráci na základě této dohody,
j)          odborná příprava
v oblasti výzkumu a technologického rozvoje,
k)         vzájemný přístup
k vědecko-technickým informacím v rozsahu této spolupráce,
l)          veškeré další způsoby, které
přijme Smíšený výbor Evropské unie a Alžírska
pro vědecko-technickou spolupráci v souladu
s článkem 4 a které jsou v souladu s platnými
politikami a postupy obou stran,
m)        podpora zhodnocení výsledků
výzkumu a podpora rozvoje inovativních podniků s cílem propagovat
šíření nových znalostí a inovací,
n)         pomoc při řízení
vědeckého výzkumu a podpora zavedení informačního systému o
vědě,
o)         prozkoumání možností spolupráce,
pokud jde o zřizování inkubátorů a začínajících podniků a
vytváření výzkumných středisek, zejména pomocí jiných evropských programů
než rámcového programu,
p)         propagace spolupráce
prostřednictvím projektů pro výzkum a rozvoj,
q)         přístup k výzkumným
infrastrukturám,
r)          možnost spolufinancování a
koordinace výzkumných činností.
Článek
3
Posílení
spolupráce
Strany vyvinou v rámci svých platných právních
předpisů veškeré úsilí pro usnadnění volného pohybu a pobytu
výzkumných pracovníků, kteří se účastní činností upravených
touto dohodou, a pro umožnění přeshraniční přepravy zboží
určeného pro použití při těchto činnostech.
Článek
4
Správa
dohody
Smíšený
výbor Evropské unie a Alžírska pro vědecko-technickou spolupráci
1.         Koordinaci
a zprostředkování činností podle této dohody zajistí
za Alžírsko Ministerstvo pro vysoké školství a vědecký výzkum a
za Unii Evropská komise, které budou jednat jako výkonné orgány stran
(dále jen „výkonné orgány“).
2.         Výkonné orgány vytvoří smíšený
výbor nazvaný „Smíšený výbor Evropské unie a Alžírska pro
vědecko-technickou spolupráci“ (dále jen „smíšený výbor“), který bude mít
na starosti:
a)         zajišťování, hodnocení
a kontrolu provádění této dohody, změny jejích příloh
a schvalování nových příloh tak, aby byl zohledněn vývoj
vědecké politiky obou stran, za podmínky, že každá ze stran
dodrží své vnitřní postupy k tomuto účelu,
b)         každoroční určování
potenciálních odvětví pro další rozvoj a zlepšení spolupráce
a prozkoumávání opatření k tomuto účelu,
c)         pravidelné projednávání budoucího
směřování a priorit výzkumné politiky a plánování
v Alžírsku a v Unii a možnosti budoucí spolupráce v rámci
této dohody,
d)         vydávání doporučení stranám
s ohledem na provádění této dohody, zejména stanovení a
doporučení dalších činností spolupráce uvedených v čl. 2
odst. 2 a konkrétních opatření ke zlepšení vzájemného přístupu stanoveného
v čl. 1 odst. 2,
e)         provádění případných technických
změn této dohody podle vnitřních schvalovacích postupů každé ze
stran.
3.         Smíšený výbor, skládající se ze
zástupců výkonných orgánů, přijme svůj jednací řád.
4.         Smíšený výbor se obvykle schází
jednou ročně, střídavě na území Unie a Alžírska.
Kdykoli to bude nutné a strany se na tom dohodnou, budou konány mimořádné
schůze. Závěry a doporučení smíšeného výboru se pro informaci
zasílají Výboru pro přidružení Evropsko-středomořské smlouvy,
uzavřené mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou
republikou.
Článek
5
Financování
Účast na výzkumných aktivitách podle
této dohody se stanoví na základě podmínek vymezených
v příloze I a vztahují se na ni právní předpisy,
pravidla, politiky a podmínky provádění programů platné
na území každé strany.
Pokud jedna strana poskytne finanční
podporu účastníkům druhé strany v souvislosti
s nepřímými činnostmi spolupráce, osvobodí se granty,
finanční či jiné příspěvky jedné strany určené
účastníkům druhé strany na podporu těchto činností od
daně a cel v souladu s příslušnými právními a správními
předpisy platnými na území každé ze stran v době, kdy jsou
takové granty, finanční či jiné příspěvky poskytnuty.
Článek
6
Šíření
a využívání výsledků a informací
Na šíření a využívání dosažených
či vzájemně poskytnutých výsledků, informací, správy,
přiznávání a výkonu práv duševního vlastnictví vycházejících
z výzkumných činností podniknutých podle této dohody se vztahují
podmínky stanovené v příloze II.
Článek
7
Závěrečná
ustanovení
1.         Přílohy I a II
tvoří nedílnou součást této dohody. Veškeré otázky či spory
spojené s výkladem nebo plněním této dohody se řeší vzájemnou
dohodou obou stran.
2.         Tato dohoda nabývá platnosti poté,
co se obě strany vzájemně informují o dokončení svých interních
postupů potřebných pro její uzavření. Než strany dokončí
uvedené postupy, provádějí tuto dohodu prozatímně ode dne podpisu.
Pokud jedna ze stran oznámí druhé, že dohodu neuzavře, ujednává se tímto,
že projekty a činnosti zahájené v rámci tohoto prozatímního provádění,
které budou probíhat ještě v době výše uvedeného oznámení, budou
pokračovat až do dokončení v souladu s podmínkami stanovenými
touto dohodou.
3.         Každá strana může tuto dohodu
kdykoli vypovědět se lhůtou šesti měsíců. Projekty
a činnosti probíhající v době výpovědi této dohody
pokračují do dokončení v souladu s podmínkami stanovenými touto
dohodou.
4.         Tato dohoda zůstane v
platnosti, dokud jedna ze stran písemně neoznámí druhé straně
svůj úmysl tuto dohodu vypovědět. V takovém
případě dohoda pozbývá platnosti šest měsíců po
doručení tohoto oznámení.
5.         Rozhodne-li se jedna ze stran
změnit své výzkumné programy nebo projekty uvedené v čl. 1 odst. 1,
oznámí výkonný orgán uvedené strany přesný obsah těchto změn
výkonnému orgánu druhé strany. Odchylně od odstavce 3 tohoto
článku může být tato dohoda vypovězena za vzájemně
dohodnutých podmínek, jestliže kterákoli ze stran oznámí druhé straně
svůj úmysl vypovědět tuto dohodu do jednoho měsíce
po přijetí změn uvedených výše v tomto odstavci.
6.         Tato dohoda se vztahuje na jedné
straně na území, na něž se vztahují Smlouva o Evropské unii a Smlouva
o fungování Evropské unie, a to za podmínek stanovených v těchto
smlouvách, a na druhé straně na území Alžírské demokratické a lidové
republiky. Tím není vyloučena spolupráce na otevřeném moři, ve
vesmíru a na území třetích zemí v souladu s mezinárodním právem.
NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže
podepsaní zástupci řádně zplnomocnění Evropskou unií a Alžírskou
demokratickou a lidovou republikou k této dohodě své podpisy.
V …. ve dvou prvopisech dne … …..
v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském,
francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském,
německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém,
slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž
všechna znění mají stejnou platnost.
 ZA EVROPSKOU UNII:     ||   || ZA ALŽÍRSKOU DEMOKRATICKOU A LIDOVOU REPUBLIKU
PŘÍLOHA
I
Podmínky
účasti právních subjektů členských států usazených
v členských státech Unie a v Alžírsku
Pro účely této dohody se právním
subjektem rozumí jakákoli fyzická osoba nebo právnická osoba ustavená podle
práva státu, ve kterém sídlí, podle práva Unie nebo podle mezinárodního práva,
mající právní subjektivitu a oprávněná k jakýmkoli právům a povinnostem
ve svém jménu.
I. Podmínky pro účast právních
subjektů usazených v Alžírsku na nepřímých akcích rámcového programu
1.         Na účast právních
subjektů usazených v Alžírsku na nepřímých akcích rámcového
programu se vztahují podmínky stanovené Evropským parlamentem a Radou
podle článku 183 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2.         Unie může udělit
finanční podporu právnickým osobám se sídlem v Alžírsku, které se podílejí
na nepřímých akcích uvedených v bodě 1, za podmínek stanovených
rozhodnutím (rozhodnutími) Evropského parlamentu a Rady podle článku 183
Smlouvy o fungování Evropské unie, finančního nařízení Unie a dalších
platných evropských předpisů.
3.         Kontroly a audity, které mají být
prováděny Evropskou komisí nebo Evropským účetním dvorem nebo pod
jejich vedením musí být stanoveny grantovou smlouvou, nebo smlouvou, kterou
uzavře Unie s jakýmkoli právním subjektem usazeným v Alžírsku
za účelem uskutečnění nepřímé akce, nebo rozhodnutím o
udělení grantu schváleným Unií.
            V duchu spolupráce a oboustranných
zájmů zajistí příslušné alžírské orgány veškerou
přiměřenou a proveditelnou podporu, která bude za daných
okolností potřebná či užitečná pro uskutečnění
takových kontrol a auditů a vymáhání pohledávek.
II. Podmínky účasti právnických
osob usazených v členských státech Evropské unie na výzkumných programech
a projektech Alžírska
1.         Každý právní subjekt usazený v
Unii, vytvořený podle vnitrostátního práva některého
z členských států Unie nebo podle práva Unie, se může
účastnit projektů nebo programů výzkumu a rozvoje Alžírska
společně s alžírskými právními subjekty.
2.         Práva a povinnosti právnických osob
se sídlem na území Unie, které se podílejí na alžírských výzkumných projektech
v rámci programů výzkumu a rozvoje, stejně jako podmínky pro
předkládání a hodnocení návrhů, udělování zakázek a uzavírání
smluv u takových projektů, se řídí alžírskými právními a správními
předpisy, vztahujícími se na fungování výzkumných a rozvojových
programů, které se vztahují na alžírské právnické osoby a zajišťují
spravedlivé zacházení, s ohledem na povahu spolupráce mezi Alžírskem a Unií v
této oblasti.
            Financování právních subjektů
usazených v Unii a účastnících se příslušných alžírských
projektů v rámci programů výzkumu a rozvoje se řídí
alžírskými právními a správními předpisy vztahujícími se na fungování
uvedených programů, které se vztahují na nealžírské právní subjekty.
III. Informace o příležitostech pro
účast
Alžírsko a Evropská komise pravidelně
sdělují informace o probíhajících programech a příležitostech
pro účast ve prospěch právních subjektů usazených v obou
stranách.
PŘÍLOHA
II
Zásady
přidělování práv duševního vlastnictví
I.          Žádost
Pro účely této dohody má pojem „duševní
vlastnictví“ význam vymezený v článku 2 Úmluvy o zřízení Světové
organizace duševního vlastnictví podepsané ve Stockholmu dne
14. července 1967.
Pro účely této dohody se „poznatky“
rozumějí výsledky, včetně informací, ať už je nebo není
možné je chránit, jakož i autorská práva nebo práva vztahující se k uvedeným
informacím v důsledku podání žádostí o patenty, průmyslové vzory,
ochranu odrůd rostlin, osvědčení doplňující ochranná
osvědčení nebo podobné druhy ochrany, nebo v důsledku jejich
vydání.
II.        Práva duševního vlastnictví
právních subjektů stran účastnících se nepřímých činností
spolupráce
1.         Každá strana zajistí, aby její
zacházení s právy a závazky duševního vlastnictví právních subjektů
usazených na území druhé strany účastnících se nepřímých
činností spolupráce prováděných na základě této dohody a
související práva a povinnosti vyplývající z této účasti byly v
souladu s příslušnými právními předpisy a mezinárodními
úmluvami, jež se na strany vztahují, včetně Dohody o obchodních
aspektech práv k duševnímu vlastnictví, přílohy 1C Dohody o zřízení
Světové obchodní organizace z Marrákeše, jakož i Pařížského aktu ze
dne 24. července 1971 Bernské úmluvy o ochraně literárních a
uměleckých děl a Stockholmského aktu ze dne 14. července
1967 Pařížské úmluvy o ochraně průmyslového vlastnictví.
2.         Každá strana zajistí, aby se
účastníkům nepřímých činností spolupráce druhé strany
dostalo stejného zacházení, pokud jde o duševní vlastnictví, jakého se dostává
účastníkům první strany podle příslušných pravidel účasti
každého výzkumného programu nebo projektu nebo podle platných právních
předpisů této strany.
III. Práva duševního vlastnictví
smluvních stran
1.         Nedohodnou-li se strany
výslovně jinak, platí pro znalosti vytvořené stranami
v průběhu činností vykonávaných v souladu s článkem 2
této dohody následující pravidla:
a)         Strana, která vytvoří takové
znalosti, se stává jejich vlastníkem. V případech, kdy nelze
přesně určit podíl jednotlivých stran na výsledcích práce, jsou
strany společnými vlastníky těchto znalostí.
b)         Strana, která vlastní znalosti,
uděluje druhé straně pro výkon činností uvedených
v článku 2 této dohody k těmto znalostem přístupová práva.
Tato přístupová práva se udělují bezúplatně.
2.         Nedohodnou-li se strany jinak,
platí pro písemná díla vědecké povahy stran tato pravidla:
a)         Uveřejní-li strana v
časopisech, článcích, zprávách, knihách, jakož i videozáznamech a
v softwaru vědecké a technické údaje, informace a výsledky
pocházející z činností vykonávaných podle této dohody, uděluje se
druhé straně celosvětová, nevýlučná, neodvolatelná licence,
která nepodléhá licenčnímu poplatku, k překládání, rozmnožování,
úpravě, přenášení a veřejné distribuci těchto děl.
b)         Na veškerých kopiích
údajů a informací chráněných autorským právem, které mají být
veřejně rozšířeny a vypracovány podle tohoto oddílu, musí být
uvedeno jméno autora (autorů) díla, pokud autor výslovně neodmítne
být jmenován. Kromě toho na nich musí být uvedeno jasně viditelné
poděkování za společnou podporu obou stran.
3.         Nedohodnou-li se strany jinak,
platí pro důvěrné informace stran následující pravidla:
a)         Když jedna strana sděluje
informace o činnostech vykonávaných podle této dohody druhé
straně, je každá strana povinna uvést, u kterých informací si
nepřeje, aby byly zveřejňovány, a to pomocí insignií nebo
poznámek o důvěrnosti.
b)         Přijímající strana může
na vlastní odpovědnost sdělit nezveřejněné informace
subjektům či osobám působícím pod její kontrolou
pro specifické účely provádění této dohody.
c)         Na základě
předchozího písemného souhlasu strany, která poskytuje
nezveřejněné informace, může přijímající strana tyto
informace šířit nad rámec toho, co jinak umožňuje písmeno b).
Strany spolupracují na vytvoření postupů pro vyžádání a získání
předchozího písemného souhlasu nezbytného pro další rozšiřování, a
každá strana poskytuje souhlas v rozsahu povoleném její vnitřní politikou a
právními a správními předpisy.
d)         Informace neurčené ke
zveřejnění a jiné důvěrné informace jiné povahy než
dokumentární, poskytnuté na seminářích a jiných setkáních
zástupců obou stran uspořádaných podle této dohody, nebo informace vycházející
z vyslání zaměstnanců, používání zařízení či
nepřímé spolupráce, zůstávají důvěrné
v případě, že příjemce těchto nezveřejněných
nebo jiných důvěrných či výsadních informací byl upozorněn
na důvěrnou povahu informací, než byly sděleny,
v souladu s písmenem a).
e)         Každá ze stran je povinna zajistit,
aby nezveřejněné informace, které jí byly předány v souladu
s písmeny a) a d), byly chráněny v souladu s ustanoveními této
dohody. Jestliže některá ze stran zjistí, ze nebude (nebo lze přiměřeně
očekávat, ze nebude) schopna plnit ustanovení o nešíření informací
v písmeni a) a d), je povinna o tom neprodleně informovat druhou
stranu. Obě strany se pak společně pokusí najít vhodné
řešení.
[1]               Úř. věst. C […], […], s. […].


				|

		52013PC0441

			Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Chrovatskem a Kyprem za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu přes jejich území nebo zamýšlených pobytů na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů, a kterým se zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES /* COM/2013/0441 final - 2013/0210 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Dne 1. července 2014 přistoupí
Chorvatsko k Evropské unii. Stejně jako tomu bylo v případě
předchozích dvou rozšíření v roce 2004 a 2007, uplatňuje se u
Chorvatska v záležitostech souvisejících se schengenským acquis
(článek 4 Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o
úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (dále jen „akt o
přistoupení z roku 2012“)) tzv. „schengenský dvoufázový prováděcí
postup“. To znamená, že Chorvatsko, stejně jako předchozí
přistupující státy, musí ode dne přistoupení uplatňovat
ustanovení nařízení (ES) č. 539/2001[1]
a musí tedy státním příslušníkům třetích zemí uvedeným v
příloze I uložit vízovou povinnost.
Stejně jako státy, které přistoupily
k Evropské unii v letech 2004 a 2007, má Chorvatsko tuto povinnost i v
případě, že dotčené osoby jsou držiteli jednotného víza,
dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu vydaného členským státem
schengenského prostoru, neboť ode dne přistoupení se nebudou na
Chorvatsko vztahovat jiná schengenská ustanovení, jako jsou:
– schengenská pravidla o vzájemném uznávání
stanovená v článcích 18 a 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody[2] a v čl. 5 odst. 4 písm. a)
nařízení (ES) č. 562/2006 (Schengenský hraniční kodex)[3], podle nichž se cizinci, kteří
jsou držiteli platného povolení k pobytu nebo platného dlouhodobého víza
vydaného některým z členských států schengenského prostoru,
smějí po krátkou dobu volně pohybovat na území ostatních
členských států,
– ustanovení o jednotných vízech stanovená v čl.
2 odst. 3 nařízení (ES) č. 810/2009 (vízový kodex)[4], podle něhož jsou jednotná
víza platná pro celé území členských států schengenského prostoru.
Pro území Chorvatska navíc rovněž neplatí
národní víza vydaná jinými členskými státy EU, které zatím nejsou
členskými státy schengenského prostoru (Kypr).
Pro zamezení zbytečné administrativní
zátěže zemí přistoupivších k Evropské unii v letech 2004 a 2007 bylo
odchylně od nařízení č. 539/2001 rozhodnutími č.
895/2006/ES[5]
a č. 582/2008/ES[6]
novým členským státům dosud plně neprovádějícím schengenské
acquis povoleno na dobrovolném základě jednostranně uznávat jednotná
víza, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná členskými státy
schengenského prostoru, jakož i národní krátkodobá víza, dlouhodobá víza a
povolení k pobytu vydaná jinými členskými státy dosud plně
neprovádějícími schengenské acquis za účelem průjezdu, jehož
doba trvání nepřekročí pět dní. Rozhodnutím č. 896/2006/ES[7] bylo navíc novým členským
státům povoleno uznávat povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a
Lichtenštejnskem, které ještě nebyly součástí schengenského prostoru
bez vnitřních hranic, za účelem průjezdu, jehož doba trvání
nepřekročí pět dní.
Držitelé těchto dokladů totiž již
prošli přísnou kontrolou vydávajícího členského státu a nejsou tudíž
tímto státem považováni za ohrožení veřejného pořádku nebo za riziko
ve smyslu nedovoleného přistěhovalectví. Tímto režimem jednostranného
uznávání není dotčena povinnost přistupujícího státu odepřít
vstup osobě, o které je veden záznam v jeho vnitrostátní databázi pro
účely odepření vstupu v souladu s čl. 5. odst. 1 Schengenského
hraničního kodexu.
Podobně je cílem tohoto návrhu
odchylně od nařízení č. 539/2001 zavést dobrovolný režim
založený na společných pravidlech, kterými se Chorvatsku
přechodně do doby, než plně uplatní schengenské acquis,
povoluje jednostranně uznávat za rovnocenné svým národním vízům
jednotná víza, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná členskými státy
schengenského prostoru, jakož i podobné doklady vydané členskými státy
dosud plně neprovádějícími schengenské acquis (Kypr). Toto
povolení se však nevztahuje jen k účelu průjezdu, jehož doba trvání
nepřekročí pět dní, jako je tomu v rozhodnutích č. 895/2006
a č. 582/2008, nýbrž platí jak pro průjezd přes jeho území, tak
pro zamýšlené pobyty na něm, jejichž doba trvání během jakéhokoli
období 180 dnů nepřekročí 90 dnů. V době přijetí
výše uvedených rozhodnutí totiž tehdy platná Společná konzulární instrukce
k vízům pro diplomatické mise a konzulární úřady ještě
rozlišovala mezi „průjezdními“ a „krátkodobými“ vízy. Nařízení
Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července
2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) tento rozdíl zrušil, a
výše uvedené omezení tak již není na místě.
Výše uvedená dřívější rozhodnutí o
průjezdech přijatá u příležitosti posledních dvou rozšíření
EU se týkala pouze jednotných schengenských víz, tj. víz umožňujících
pohyb v rámci schengenského prostoru. Víza s omezenou územní platností byla
vyloučena z oblasti působnosti těchto dřívějších
rozhodnutí. V současnosti je ovšem zapotřebí vyřešit otázku
Kosova* (dle definice rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1244 ze dne
10.6.1999), které není uznáno všemi státy schengenského prostoru.
Je podstatný rozdíl mezi vízy s omezenou
územní platností, která v zásadě platí jen pro území vydávajícího
členského státu, a takovými vízy vydávanými občanům Kosova (v
souladu s čl. 25 odst. 3 první větou vízového kodexu), která
umožňují pohyb ve všech členských státech schengenského prostoru
kromě těch několika členských států, které Kosovo
neuznávají. Tento specifický rys opravňuje přesunout tato víza s
omezenou územní platností do režimu jednostranného uznávání, a to i proto, že v
tomto případě zde nejde o žádné skutečné riziko nelegální
migrace ani o bezpečnostní riziko pro schengenský prostor.
Rozšířením režimu jednostranného uznávání
prostřednictvím nástroje Unie by Chorvatsku nevznikly nové povinnosti nad
rámec těch, které jsou uvedeny v aktu o přistoupení z roku 2012.
Nepředstavovalo by tedy odchylku od uvedené smlouvy o přistoupení.
Navrhovaný režim by byl prováděn dobrovolně: Chorvatsko by tak mohlo
buď provádět navrhovaný režim, nebo nadále vydávat národní víza, jak
požaduje smlouva o přistoupení. Pokud by se Chorvatsko rozhodlo
provést společný režim, muselo by přijímat doklady vydané jakýmkoli
členským státem schengenského prostoru a nečinit rozdíly mezi
vydávajícími členskými státy.
V této souvislosti by mělo být
připomenuto, že do dne svého přistoupení Chorvatsko na základě
vnitrostátních právních předpisů přijímá platná schengenská
víza, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná členskými státy
schengenského prostoru za účelem vstupu na jeho území, pobytu na něm
nebo průjezdu přes ně.
Tímto návrhem se zrušují rozhodnutí č.
895/2006/ES a č. 582/2008/ES. Pro ty členské státy, jimž byla tato
rozhodnutí určena a jež se mezitím staly členskými státy
schengenského prostoru, tato rozhodnutí již neplatí (všechny kromě Kypru)[8]. Pokud jde o Kypr, který
plně provádí společný režim zavedený rozhodnutím č. 895/2006/ES
od 10. července 2006 a režim zavedený rozhodnutím č.
582/2008/ES od 18. července 2008, tento návrh předpokládá,
že tento režim bude nahrazen režimem, kterým se Kypru, stejně jako
Chorvatsku, povoluje jednostranně uznávat krátkodobá víza, dlouhodobá víza
a povolení k pobytu vydávaná členskými státy schengenského prostoru, jakož
i národní krátkodobá víza, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná
členskými státy dosud plně neprovádějícími schengenské acquis
(Chorvatsko) pro průjezd přes jejich území nebo zamýšlené pobyty na
jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů
nepřekročí 90 dnů[9].
Tento návrh předpokládá, že Kypru, stejně jako Chorvatsku, je
povoleno uznávat víza a povolení k pobytu vydaná zeměmi přidruženými
k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
Tento režim bude uplatněn až do konce
přechodného období a do plné účasti dotčených členských
států v prostoru bez vnitřních hranic, od kteréhož dne se vzájemné
uznávání takových dokladů stává povinným v souladu s články 18 a 21
Úmluvy k provedení Schengenské dohody, čl. 5 odst. 2 Schengenského
hraničního kodexu a s vízovým kodexem.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí
Hlavní rysy návrhu lze shrnout takto:
–          společná
pravidla, kterými se Chorvatsku a Kypru dočasně povoluje
jednostranně uznávat jednotná víza, dlouhodobá víza, víza s omezenou
územní platností vydaná občanům Kosova v souladu s čl. 25 odst 3
první větou vízového kodexu a povolení k pobytu vydaná členskými
státy schengenského prostoru, jakož i podobné doklady vydané navzájem jako
rovnocenné jeho národním vízům pro průjezd přes jeho území nebo
plánované pobyty na něm, jejichž doba trvání během jakéhokoli období
180 dnů nepřekročí 90 dnů,
–          režim
jednostranného uznávání zavedený tímto návrhem musí platit jen pro doklady,
jejichž platnost by pokryla celou dobu krátkého pobytu v Chorvatsku a na Kypru.
V této souvislosti a vzhledem k problémům, kterým v minulosti (rozhodnutí
č. 895/2006 a č. 582/2008) čelili státní příslušníci
třetích zemí, kteří byli držiteli jednotného víza pro jeden vstup,
při cestě zpět z jejich pobytu do schengenského prostoru s
vízem, které již nebylo platné, tento návrh by měl omezit režim
jednostranného uznávání na jednotná víza, jež povolují dva nebo více
vstupů do schengenského prostoru,
–          členské
státy, kterým je toto rozhodnutí určeno, musí Komisi sdělit své
rozhodnutí o použití povolení. Komise tyto informace zveřejní v Úředním
věstníku Evropské unie, a tak zajistí transparentnost celého systému,
–          zrušení
rozhodnutí č. 895/2006/ES a rozhodnutí č. 582/2008/ES.
* Tímto
označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je
v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244/1999 a se stanoviskem
Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.
Právní základ
Navrhované rozhodnutí vychází z čl. 77
odst. 2 písm a) a b) Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť
představuje opatření týkající se společné politiky v oblasti víz
a jiných krátkodobých povolení k pobytu a kontrol, jimž podléhají osoby překračující
vnější hranice. Tento nástroj bude přijat řádným legislativním
postupem.
Poněvadž by navrhované rozhodnutí
mělo být určeno Chorvatsku, podléhá tento návrh vstupu v platnost
Smlouvy mezi členskými státy Evropské unie a Chorvatskou republikou o
přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii[10].
Zásada subsidiarity
Čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii
stanoví, že Unie jedná v oblastech, které nespadají do její výlučné
pravomoci, pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti
nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich,
z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe
dosaženo na úrovni Unie. Poněvadž cíl, který sleduje tento návrh, vyžaduje
odchylku od stávajícího práva Unie, lze jej dosáhnout pouze činností na
úrovni Unie.
Zásada proporcionality
Čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské
unii stanoví, že obsah ani forma činnosti Unie nesmí překročit
rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smluv. Forma zvolená pro tuto
činnost musí umožnit, aby návrh dosáhl svého cíle a byl proveden co
nejúčinněji. Pokud jde o obsah, touto iniciativou je dotčeným
členským státům dočasně povoleno odchýlit se od jejich
povinností podle nařízení Rady (ES) č. 539/2001 jednostranným
uznáváním víz a povolení k pobytu vydaných státy plně provádějícími
schengenské acquis během jejich platnosti pro průjezd
přes jeho území nebo pro zamýšlené pobyty na něm, jejichž doba trvání
během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.
Vstup a pobyt osob, které jsou držiteli víz nebo povolení k pobytu vydaných
státy plně provádějícími schengenské acquis nebo Chorvatskem
nebo Kyprem, na území dotčených členských států
nepředstavuje riziko, neboť tyto osoby podstoupily příslušné
kontroly státu, který vydal vízum nebo povolení k pobytu. Navrhovaná
jednostranná odchylka od nařízení (ES) č. 539/2001 je tedy
oprávněná za účelem zamezení zbytečné administrativní
zátěže dotčených členských států. Použije se jen po
přechodnou dobu, a to do dne, kdy se dotyčné členské státy
plně začlení do společného prostoru bez vnitřních hranic a
kdy se režim vzájemného uznávání stane povinným. Odchylka je navíc dobrovolná,
a neukládá tak dotčeným členským státům žádné povinnosti nad
rámec těch, které jsou uvedeny v příslušných aktech o
přistoupení. Návrh je tedy v souladu se zásadou proporcionality. Má
podobu rozhodnutí, stejně jako podobné nástroje, které byly přijaty
pro členské státy přistupující k EU v letech 2004 a 2007.
5.           DŮSLEDKY RŮZNÝCH
PROTOKOLŮ PŘIPOJENÝCH KE SMLOUVÁM A DOHOD O PŘIDRUŽENÍ
UZAVŘENÝCH SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Právní základ pro tento návrh se nachází v hlavě
V třetí části Smlouvy o fungování Evropské unie s tím výsledkem, že
se použije systém „proměnné geometrie“, jenž je stanoven v Protokolu o
postavení Dánska, v Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s
ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a v Protokolu o
schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie,
připojených ke Smlouvě o fungování Evropské unie. Z toho plyne, že
Dánsko, Spojené království a Irsko se nepodílí na jeho přijímání a proto
pro ně není závazné ani použitelné. Výše uvedené plyne také ze
skutečnosti, že navrhované rozhodnutí je určeno výhradně
členským státům, pro které je schengenské acquis závazné, aniž
je zatím uplatňují.
Protože je toto rozhodnutí určeno
výhradně členským státům, pro které je schengenské acquis
závazné, aniž je zatím uplatňují, nerozvíjí tento návrh ustanovení
schengenského acquis ve smyslu příslušných dohod o přidružení
s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem. Výše uvedené země tedy
nezavazuje. V zájmu soudržnosti a řádného fungování schengenského systému
se však toto rozhodnutí týká také víz a povolení k pobytu vydaných zeměmi
přidruženými k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
2013/0210 (COD)
Návrh
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol
osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání
některých dokladů Chrovatskem a Kyprem za rovnocenné jejich národním
vízům za účelem průjezdu přes jejich území nebo zamýšlených
pobytů na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období
180 dnů nepřekročí 90 dnů,
a
kterým se zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 895/2006/ES a
č. 582/2008/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na její čl. 77 odst. 2 písm. a) a b),
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Podle čl. 4 odst. 1 aktu
o přistoupení z roku 2012 se požaduje, aby Chorvatsko, jež k Unii
přistoupilo dne 1. července 2013, od tohoto data zavedlo vízovou
povinnost pro státní příslušníky třetích zemí uvedených v
příloze I nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března
2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní
příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic
vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou
od této povinnosti osvobozeni[11].
(2)       Podle čl. 4 odst. 2 aktu
o přistoupení z roku 2012 se ustanovení schengenského acquis o
podmínkách a kritériích pro vydávání jednotných víz, jakož i ustanovení o
vzájemném uznávání víz a o rovnocennosti mezi povoleními k pobytu/dlouhodobými
vízy a krátkodobými vízy použijí v Chorvatsku pouze na základě rozhodnutí
Rady vydaného za tímto účelem. Pro tento členský stát jsou však
závazná ode dne přistoupení.
(3)       Chorvatsko je tudíž povinno
vydávat národní víza ke vstupu na své území a průjezdu přes ně
státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou držiteli jednotného
víza nebo dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu vydaného členským
státem plně provádějícím schengenské acquis, jakož i obdobných
dokladů vydaných Kyprem.
(4)       Držitelé dokladů
vydaných uvedenými státy i dokladů vydaných Kyprem nepředstavují pro
Chorvatsko žádné riziko, neboť podstoupili veškeré nezbytné kontroly
těchto států. Aby nebyla na Chorvatsko kladena další
neopodstatněná administrativní zátěž, měla by být přijata
společná pravidla, kterými se Chorvatsku povoluje jednostranně
uznávat některé doklady vydávané uvedenými členskými státy za
rovnocenné jeho národním vízům a zavést zjednodušený režim kontrol osob na
vnějších hranicích vycházející z tohoto jednostranného uznávání
rovnocennosti.
(5)       Společná pravidla, která
byla zavedena rozhodnutími č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES by
měla být zrušena. Pokud jde o Kypr, který provádí společný režim
zavedený rozhodnutím č. 895/2006/ES od 10. července 2006 a
režim zavedený rozhodnutím č. 582/2008/ES od 18. července 2008,
měla by být přijata společná pravidla, kterými se Kypru,
stejně jako Chorvatsku, povoluje jednostranně uznávat některé
doklady vydávané členskými státy plně provádějícími schengenské acquis,
jakož i obdobné doklady vydávané Chorvatskem za rovnocenné jeho národním
vízům a zavést zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích
vycházející z tohoto jednostranného uznávání rovnocennosti.
(6)       Zjednodušený režim stanovený
tímto rozhodnutím by se měl použít po přechodnou dobu do dne, který
bude určen v rozhodnutí Rady uvedeném v čl. 3 odst. 2 prvním
pododstavci aktu o přistoupení z roku 2003, pokud jde o Kypr, a
v čl. 4 odst. 2 prvním pododstavci aktu o přistoupení z roku 2012,
pokud jde o Chorvatsko.
(7)       Účast na zjednodušeném
režimu by měla být dobrovolná, a neukládá tak členským státům povinnosti
nad rámec těch, které jsou uvedeny v aktu o přistoupení z roku 2003 a
aktu o přistoupení z roku 2012.
(8)       Společná pravidla by
měla platit pro krátkodobá jednotná víza, dlouhodobá víza a povolení k
pobytu vydávaná členskými státy plně provádějícími schengenské acquis,
pro víza s omezenou územní platností vydávaná podle čl. 25. odst. 3 první
věty vízového kodexu a zeměmi přidruženými k provádění,
uplatňování a rozvoji schengenského acquis, jakož i pro krátkodobá
víza, dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydávaná Chorvatskem a Kyprem. Uznání
dokladu by mělo být omezeno dobou platnosti dokladu.
(9)       Musí být splněny
podmínky vstupu stanovené v čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se
stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících
přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex)[12], s výjimkou podmínky stanovené
v čl. 5 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, pokud se tímto
rozhodnutím zřizuje režim jednostranného uznávání ze strany Chorvatska a
Kypru některých dokladů vydaných členskými státy plně
provádějícími schengenské acquis a obdobných dokladů vydaných
Chorvatskem a Kyprem pro průjezd přes jejich území nebo pro zamýšlené
pobyty na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180
dnů nepřekročí 90 dnů.
(10)     Jelikož cíle tohoto
rozhodnutí, totiž zavedení režimu jednostranného uznávání některých
dokladů vydávaných jinými státy ze strany Chorvatska a Kypru, nemůže
být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a lépe jej
tedy může být dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout
opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou
v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou
proporcionality stanovenou rovněž v uvedeném článku
nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné k dosažení
tohoto cíle.
(11)     Pokud jde o Island a Norsko,
toto rozhodnutí nerozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu
dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským
královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění,
uplatňování a rozvoji schengenského acquis[13], nýbrž je určeno
pouze Chorvatsku a Kypru, jež dosud plně neprovádějí schengenské acquis.

(12)     Pokud jde o Švýcarsko, toto
rozhodnutí nerozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody
uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou
konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění,
uplatňování a rozvoji schengenského acquis[14], nýbrž je určeno
pouze Chorvatsku a Kypru, jež dosud plně neprovádějí schengenské acquis.
(13)     Pokud jde o Lichtenštejnsko,
toto rozhodnutí nerozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu
Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou
konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského
knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a
Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k
provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis[15], nýbrž je určeno pouze
Chorvatsku a Kypru, jež dosud plně neprovádějí schengenské acquis.
(14)     V zájmu soudržnosti a
řádného fungování schengenského systému se však toto rozhodnutí týká také
víz a povolení k pobytu vydaných třetími zeměmi přidruženými k
provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis a
plně provádějícími schengenské acquis, jako jsou Island,
Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko.
(15)     V souladu s články 1 a 2
Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě
o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství,
se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí.
(16)     Toto rozhodnutí rozvíjí ta
ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené
království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne
29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie
a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení
schengenského acquis[16];
Spojené království se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí.
(17)     Toto rozhodnutí rozvíjí ta
ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko
v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002
o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení
schengenského acquis[17];
Irsko se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Tímto rozhodnutím se zavádí zjednodušený režim
kontrol osob na vnějších hranicích umožňující Chorvatsku a Kypru
jednostranně uznávat za rovnocenné jejich národním vízům za
účelem průjezdu přes jejich území nebo zamýšlených pobytů
na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů
nepřekročí 90 dnů, doklady uvedené v čl. 2 odst. 1 a
doklady uvedené v článku 3 vydané členskými státy a zeměmi
přidruženými k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
a plně provádějícími schengenské acquis a Kyprem a Chorvatskem
státním příslušníkům třetích států, kteří podléhají
vízové povinnosti podle nařízení (ES) č. 539/2001.
Prováděním tohoto rozhodnutí nejsou
dotčeny kontroly osob prováděné na vnějších hranicích v souladu
s články 5 až 13 a články 18 a 19 nařízení (ES) č.
562/2006.
Článek 2
1. Chorvatsko a Kypr smějí považovat za
rovnocenné svým národním vízům za účelem průjezdu přes
jejich území nebo zamýšlených pobytů na něm, jejichž doba trvání
během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů,
tyto doklady vydané členskými státy a přidruženými zeměmi
plně provádějícími schengenské acquis bez ohledu na státní
příslušnost jejich držitelů:
i) „jednotné vízum“ podle definice čl. 2
odst. 3 nařízení (ES) č. 810/2009 platné pro 2 nebo více vstupů;
ii) „dlouhodobé vízum“ podle článku 18
Úmluvy k provedení Schengenské dohody;
iii) „povolení k pobytu“ podle definice
čl. 2 odst. 15 nařízení (ES) č. 562/2006.
2. Chorvatsko a Kypr smějí považovat za
rovnocenné svým národním vízům za účelem průjezdu přes
jejich území nebo zamýšlených pobytů na něm, jejichž doba trvání
během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů,
víza s omezenou územní platností vydaná v souladu s čl. 25 odst. 3
vízového kodexu.
3. Rozhodne-li se Chorvatsko nebo Kypr
uplatňovat toto rozhodnutí, uzná všechny doklady uvedené v odstavcích
1 a 2 bez ohledu na stát, který doklad vydal.
Článek 3
1.         Rozhodne-li
se Chorvatsko nebo Kypr uplatňovat článek 2, smí kromě toho
uznávat za rovnocenná svým národním vízům pro průjezd přes území
nebo zamýšlené pobyty na něm, jejichž doba trvání během jakéhokoli
období 180 dnů nepřekročí 90 dnů:
i) národní
krátkodobá víza a národní dlouhodobá víza vydaná Kyprem nebo Chorvatskem v
jednotném vzoru stanoveném nařízením Rady (ES) č. 1683/95[18];
ii) povolení k
pobytu vydaná Kyprem nebo Chorvatskem podle jednotného vzoru stanoveného
nařízením Rady (ES) č. 1030/2002[19];
2.         Doklady vydávané Chorvatskem, které
smějí být uznávány, jsou uvedeny v příloze I.
Doklady vydávané
Kyprem, které smějí být uznávány, jsou uvedeny v příloze II.
Článek 4
Doba platnosti dokladů uvedených
v článcích 2 a 3 musí zahrnovat dobu trvání průjezdu nebo
pobytu.
Článek 5
Chorvatsko a Kypr oznámí Komisi, zda se
rozhodly toto rozhodnutí uplatňovat, a to do 10 pracovních dní
od jeho vstupu v platnost. Komise zveřejní informace sdělené
těmito členskými státy v Úředním věstníku Evropské
unie.
Článek 6
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady
č. 895/2006/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č.
582/2008/ES se zrušují.
Článek 7
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost
dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku
Evropské unie.
Použije se do dne určeného rozhodnutím
Rady přijatým podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce aktu o
přistoupení z roku 2003, pokud jde o Kypr, a podle čl. 4 odst. 2
prvního pododstavce aktu o přistoupení z roku 2012, pokud jde o
Chorvatsko, od kterého se v dotčeném členském státě
uplatňují všechna ustanovení schengenského acquis v oblasti
společné vízové politiky a pohybu státních příslušníků
třetích zemí, kteří legálně pobývají na území členských
států.
Článek 8
Toto rozhodnutí je určeno Chorvatsku a
Kypru.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA I
Seznam dokladů vydávaných CHORVATSKEM
V í z a
–
Kratkotrajna viza (C) – krátkodobé vízum (C)
P o v o l e n í k p o b y t u
–
Odobrenje boravka – schválení pobytu
–
Osobna iskaznica za stranca – průkaz
totožnosti cizince
PŘÍLOHA II
Seznam dokladů vydávaných KYPREM
Θ
ε ω ρ ή σ ε ι ς (V í z a)
— Θεώρηση
διέλευσης —
Κατηγορία Β (průjezdní
vízum – typ B)
— Θεώρηση
για παραμονή
βραχείας
διάρκειας —
Κατηγορία Γ – Kατηγορία
Γ (krátkodobé vízum – typ C)
— Ομαδική
θεώρηση —
Κατηγορίες Β
και Γ (skupinové vízum – typ B a C)
Ά
δ ε ι ε ς π α ρ α μ ο
ν ή ς (P o v o l e n í k p o b y t u)
—
Προσωρινή
άδεια
παραμονής
(απασχόληση,
επισκέπτης,
φοιτητής) povolení
k přechodnému pobytu (zaměstnání, návštěva, studium)
— Άδεια
εισόδου
(απασχόληση,
φοιτητής) povolení ke vstupu
(zaměstnání, studium)
— Άδεια
μετανάστευσης
(μόνιμη άδεια)
imigrační povolení (povolení k trvalému pobytu)
[1]               Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.
[3]               Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.
[4]               Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.
[5]               Úř. věst. L 167, 20.6.2006, s. 1.
[6]               Úř. věst. L 161, 20.6.2008, s. 30.
[7]               Úř. věst. L 167, 20.6.2006, s. 8.
[8]               Při předkládání tohoto návrhu vychází Komise z
toho, že Bulharsko a Rumunsko plně uplatní schengenské acquis k
1. červenci 2013.
[9]               Podle článku 5 rozhodnutí č. 896/2006/ES
končí použitelnost uvedeného rozhodnutí ke dni přistoupení Švýcarska
a Lichtenštejnska ke schengenskému prostoru.
[10]             Úř. věst. L 112, 24.4.2012, s. 10.
[11]             Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
[12]             Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.
[13]             Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.
[14]             Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1.
[15]             Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 5.
[16]             Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
[17]             Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
[18]             Úř. věst. L 164, 14.7.1995, s. 1.
[19]             Úř. věst. L 157, 15.6.2002, s. 1.