				|

		52014PC0187

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o lanových drahách /* COM/2014/0187 final - 2014/0107 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Obecné souvislosti, odůvodnění a
cíle návrhu
Směrnice 2000/9/ES o lanových
drahách pro dopravu osob[1]
byla přijata dne 20. března 2000 a nabyla účinnosti dne 3.
května 2002.
Směrnice 2000/9/ES zajišťuje vysokou
úroveň bezpečnosti u lanových drah pro uživatele, provozní pracovníky
a jiné osoby. Stanoví základní požadavky, které musí splňovat lanové
dráhy, jejich infrastruktura, dílčí systémy a bezpečnostní
prvky, aby byly bezpečné.
Směrnice 2000/9/ES je rovněž
příkladem takového harmonizačního právního předpisu Unie, který
zajišťuje volný pohyb na jednotném trhu EU, konkrétně volný pohyb
dílčích systémů a bezpečnostních prvků pro lanové dráhy.
Harmonizuje podmínky pro uvádění dílčích systémů
a bezpečnostních prvků, které mají být použity u lanových drah,
na trh a do provozu. Výrobci musí prokázat, že jejich dílčí
systémy nebo bezpečnostní prvky byly navrženy a vyrobeny
v souladu se základními požadavky, připojit označení CE
a poskytnout pokyny pro jejich použití u lanové dráhy.
Základem směrnice 2000/9/ES je
článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Jedná
se o plně harmonizující směrnici, založenou na zásadách „nového
přístupu“, která vyžaduje, aby výrobci zajistili shodu svých výrobků
s povinnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými
v legislativním nástroji, aniž by však byla nařizována konkrétní technická
řešení nebo specifikace.
Směrnice 2000/9/ES se vztahuje na lanové
dráhy pro dopravu osob.
Tažení lanem a doprava osob jsou základní
kritéria určující působnost směrnice 2000/9/ES.
Hlavní druhy lanových drah, na které se
vztahuje směrnice 2000/9/ES, jsou pozemní lanové dráhy, kabinové lanové
dráhy, odpojitelné sedačkové lanové dráhy, pevné sedačkové lanové
dráhy, visuté lanové dráhy, funitely, kombinovaná zařízení (sestávající
z několika druhů lanových drah, např. z kabinových lanových
drah a sedačkových lanových drah) a lyžařské vleky.
Lanové dráhy jsou definovány jako celý
stabilní systém sestávající z infrastruktury, z dílčích systémů
a bezpečnostních prvků.
Lanové dráhy a jejich infrastruktura jsou
přímo ovlivněny vlastnostmi regionu, v němž se nachází,
charakteristikami terénu a životního prostředí, atmosférickými
a meteorologickými podmínkami, jakož i všemi možnými stavbami a překážkami,
jež se vyskytují v okolí buď na zemi, nebo ve vzduchu.
V tomto rámci podléhá výstavba lanových
drah a jejich uvádění do provozu vnitrostátním schvalovacím
postupům.
Směrnice 2000/9/ES stanoví harmonizované
základní požadavky, jež musí lanové dráhy splňovat, zatímco členským
státům je ponechána pravomoc regulovat ostatní aspekty, jako je využívání
půdy, územní plánování a ochrana životního prostředí.
Bezpečnostní prvky a dílčí
systémy podléhají zásadě volného pohybu zboží. Bezpečnostní prvky
jsou opatřeny označením CE, které prokazuje shodu s požadavky
směrnice 2000/9/ES, včetně postupů posuzování shody.
Cílem tohoto návrhu je nahradit směrnici
2000/9/ES nařízením, což je v souladu s cíli Komise pro
zjednodušování.
Návrh má sladit směrnici 2000/9/ES s „balíčkem
týkajícím se zboží“, který byl přijat v roce 2008, a zejména
s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění výrobků na trh
(ES) č. 768/2008 (dále jen „rozhodnutí NPR“).
Rozhodnutí o společném rámci pro
uvádění výrobků na trh stanoví společný rámec pro
harmonizační právní předpisy EU týkající se výrobků. Základem
tohoto rámce jsou ustanovení, jež jsou běžně používána v právních
předpisech EU týkajících se výrobků (např. definice, povinnosti
hospodářských subjektů, pravidla týkající se oznámených subjektů,
ochranné mechanismy apod.). Tato společná ustanovení byla posílena, aby
směrnice mohly být v praxi efektivněji prováděny a prosazovány.
Byly zavedeny nové prvky, mezi něž patří například povinnosti
dovozců, které jsou důležité pro zlepšování bezpečnosti
výrobků na trhu.
Již v rámci balíčku návrhů pro
dosažení souladu s novým právním rámcem, který byl přijat dne 21.
listopadu 2011, Komise navrhla, aby bylo devět ostatních směrnic
uvedeno do souladu s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění
výrobků na trh. Navrhla rovněž, aby byla směrnice 97/23/ES
o tlakových zařízeních[2]
uvedena do souladu s rozhodnutím o společném rámci pro
uvádění výrobků na trh.
V souladu s politickým závazkem
vyplývajícím z přijetí rozhodnutí o společném rámci pro uvádění
výrobků na trh a s právní povinností uvedenou
v článku 2 daného rozhodnutí je pro zajištění souladu mezi
harmonizačními právními předpisy Unie v oblasti
průmyslových výrobků nezbytné, aby byl tento návrh v souladu
s ustanoveními rozhodnutí o společném rámci pro uvádění
výrobků na trh.
Záměrem návrhu je také vyřešit
některé problémy, které nastaly při provádění směrnice
2000/9/ES. Konkrétně orgány, oznámené subjekty a výrobci mají odlišné
názory na to, zda určité typy zařízení spadají do oblasti
působnosti směrnice 2000/9/ES, a musí tak být vyrobeny
a opatřeny osvědčením v souladu s požadavky a
postupy uvedené směrnice. Rovněž se lišily názory na to, zda by
určité zařízení mělo být považováno za dílčí systém,
infrastrukturu nebo bezpečnostní prvek. Směrnice navíc neuvádí, jaký
druh postupu posuzování shody se má použít pro dílčí systémy.
Tyto odlišné přístupy vedly
k narušení trhu a k různému zacházení
s hospodářskými subjekty. Výrobci a provozovatelé příslušných
zařízení museli zařízení změnit nebo získat další osvědčení,
což vedlo k dodatečným nákladům a ke zpožděním v procesu
schvalování a v provozu těchto zařízení.
Navrhované nařízení proto usiluje o
zvýšení právní jasnosti ohledně oblasti působnosti směrnice
2000/9/ES, a tedy o lepší provádění příslušných právních
předpisů.
Směrnice 2000/9/ES dále obsahuje
ustanovení týkající se posouzení shody pro dílčí systémy. Avšak nestanoví
konkrétní postup, který má dodržovat výrobce a oznámený subjekt. Navíc
nenabízí výrobcům škálu postupů posuzování shody, jež je k dispozici
pro bezpečnostní prvky. Navrhované nařízení tak uvádí postupy
posuzování shody dostupné pro dílčí systémy do souladu s postupy, které
jsou již používány pro bezpečnostní prvky, na základě modulů
posuzování shody stanovených v rozhodnutí 768/2008/ES o společném
rámci pro uvádění výrobků na trh („rozhodnutí NPR“). V této
souvislosti rovněž stanoví povinnost připojovat označení CE k
určení souladu s jeho ustanoveními, a to v souladu se stávajícím systémem
pro bezpečnostní prvky.
Návrh zohledňuje nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012
o evropské normalizaci[3].
Návrh rovněž zohledňuje návrh
nařízení o dozoru nad trhem s výrobky[4]
ze dne 13. února 2013 vypracovaný Komisí, jehož účelem je stanovit jediný
právní nástroj pro činnosti v oblasti dozoru nad trhem s jiným zbožím než
s potravinami, spotřebními nebo jinými výrobky a výrobky, na které se
vztahují nebo nevztahují harmonizační právní předpisy Unie. Tento
návrh spojuje pravidla dozoru nad trhem obsažená ve směrnici 2001/95/ES
o obecné bezpečnosti výrobků[5],
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008,
kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající
se uvádění výrobků na trh[6],
a harmonizační právní předpisy pro jednotlivá odvětví
s cílem zvýšit účinnost činností dozoru nad trhem v rámci
Unie. Navrhované nařízení o dozoru nad trhem s výrobky také obsahuje
příslušná ustanovení pro dozor nad trhem a ochranné doložky.
Ustanovení ve stávajících harmonizačních předpisech pro jednotlivá
odvětví, která se týkají dozoru nad trhem a ochranných doložek, by proto
měla být z daných harmonizačních právních předpisů
odstraněna. Hlavním cílem navrhovaného nařízení o dozoru nad trhem s
výrobky je zásadně zjednodušit rámec pro dozor nad trhem v Unii, aby lépe
sloužil svým uživatelům: orgánům dozoru nad trhem a hospodářským
subjektům. Směrnice 2000/9/ES stanoví postup využití ochranné doložky
pro dílčí systémy a bezpečnostní prvky. V souladu s rámcem,
který má být zřízen navrhovaným nařízením o dozoru nad trhem s
výrobky, nezahrnuje tento návrh ustanovení týkající se dozoru nad trhem
a postupy využití ochranné doložky pro dílčí systémy
a bezpečnostní prvky stanovené v rozhodnutí o společném
rámci pro uvádění výrobků na trh. V zájmu zajištění právní
jasnosti však odkazuje na navrhované nařízení o dozoru nad trhem s
výrobky.
Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
Tato iniciativa je v
souladu s Aktem o jednotném trhu[7], který poukázal na potřebu obnovení
důvěry spotřebitelů v jakost výrobků na trhu a na
důležitost posílení dozoru nad trhem.
Podporuje rovněž
politiku Komise v oblasti zlepšování právní úpravy a zjednodušování
regulačního prostředí.
2.           KONZULTACE
ZÚČASTNĚNÝCH STRANA A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace zúčastněných stran
Revize směrnice 2000/9/ES byla zdlouhavě
a podrobně projednávána od roku 2010. Konkrétně byla
projednávána v rámci pracovní skupiny členských států pro lanové
dráhy, s národními experty odpovědnými za provádění
směrnice, v rámci stálého výboru stanoveného ve směrnici
2000/9/ES, se skupinou pro správní spolupráci při dozoru nad trhem s
lanovými drahami a s odvětvovou skupinou v oblasti lanových drah v rámci
organizace Evropská koordinace oznámených subjektů, jakož i s
odvětvím a sdruženími uživatelů.
Členské státy a zúčastněné
subjekty, včetně organizací výrobců, oznámených subjektů a
zástupců normalizačních orgánů, byly zapojeny do procesu
posouzení dopadů od začátku. V rámci stálého výboru
stanoveného ve směrnici 2000/9/ES se uskutečnily pravidelné
diskuse o fungování směrnice a o potenciálních problémech, které by
vyžadovaly zlepšení, a to buď legislativními nebo nelegislativními
prostředky.
Kromě toho byly provedeny tři
specifické konzultace.
První konzultace se konala v první
polovině roku 2010 v rámci přípravy zprávy o provádění
směrnice 2000/9/ES podle čl. 21 odst. 4 uvedené
směrnice.
Ve své první zprávě
o provádění směrnice 2000/9/ES[8]
Komise uvedla, že směrnici se podařilo vytvořit
vnitřní trh pro dílčí systémy a bezpečnostní prvky
a současně zaručit jednotnou a vysokou úroveň
bezpečnosti. Rovněž určila některé problémy, které mají být
posouzeny.
Otázkami, které mají být přezkoumány,
byly:
–
rozsah působnosti směrnice 2000/9/ES,
zejména s ohledem na nové druhy lanových drah,
–
neexistence vhodné škály postupů posuzování
shody pro dílčí systémy, což vedlo k rozdílným výkladům
a provádění posuzování shody dílčích systémů,
–
potřeba sladit směrnici 2000/9/ES
s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění výrobků na trh.
Druhá a třetí konzultace se konaly
v roce 2012 jako součást studie posouzení dopadů. První
z nich se týkala stávající situace a druhá možností politiky.
Závěrečná zpráva studie posouzení dopadů byla formálně
předložena a projednána na zasedáních stálého výboru, která se
konala ve dnech 25. září 2012 a 8. dubna 2013, kdy členské
státy a zúčastněné strany na úrovni odvětví měly
příležitost vyjádřit řadu stanovisek, příspěvků
a zpráv o postojích týkajících se možností politiky zahrnutých
do studie.
Zúčastněné strany aktivně
přispěly k určení problémů, které vyžadují řešení, s
cílem zlepšit fungování směrnice 2000/9/ES. Většina
zúčastněných stran se zjištěnými problémy souhlasí. Významný
počet respondentů konzultace, které proběhly v rámci studie
posouzení dopadů, má obtíže s definicí lanových drah a vymezením
hranice působnosti směrnice 95/16/ES o výtazích[9].
S ohledem na množství získaných
informací a na spíše technickou povahu problémů nebyla zahájena žádná
otevřená veřejná konzultace, protože pro tuto poměrně
technickou iniciativu byly považovány za vhodnější cílené odborné
konzultace.
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací – Posouzení dopadů
Bylo provedeno posouzení dopadů týkající
se revize směrnice 2000/9/ES.
Na základě shromážděných informací
provedla Komise posouzení dopadů, ve kterém zkoumala a porovnávala
tři varianty.
Varianta č. 1 – Žádné opatření –
Beze změny stávající situace
Tato varianta navrhuje, aby ve směrnici
2000/9/ES nebyly provedeny žádné změny.
Varianta č. 2 – Použití
nelegislativních opatření
Varianta 2 zvažuje možnost poskytnout širší
pokyny týkající se provádění směrnice 2000/9/ES, pokud jde
o její oblast působnosti, a doporučit používání zvláštních
postupů posuzování shody pro posuzování dílčích systémů,
především prostřednictvím přepracování pokynů ke směrnici
2000/9/ES.
Varianta č. 3 – Použití legislativních
opatření
Tato varianta spočívá ve změně
směrnice 2000/9/ES.
Za
upřednostňované řešení se považuje kombinace varianty č. 2
a 3, protože:
–
se má za to, že tento problém řeší
nejvhodněji, neboť přinese objasnění v definicích
oblasti působnosti a soudržnost a flexibilitu postupů posuzování
shody pro dílčí systémy a bezpečnostní prvky,
–
nepředstavuje pro hospodářské subjekty a
oznámené subjekty velké náklady a pro ty, které se již chovají
zodpovědně, nebyly zjištěny žádné významné hospodářské
ani sociální dopady,
–
zlepší fungování vnitřního trhu s dílčími
systémy a bezpečnostními prvky, neboť všem hospodářským
subjektům, a to zejména dovozcům a distributorům, jakož i
oznámeným subjektům zajistí rovné zacházení,
–
možnost č. 1 nenabízí odpovědi
na problém právní nejistoty způsobené některými ustanoveními
směrnice 2000/9/ES, a nepovede tudíž k lepšímu provádění.
Návrh obsahuje tato opatření:
·
vyjasnění oblasti působnosti týkající se
lanových drah navržených pro účely dopravy i pro využívání volného
času;
·
zavedení škály postupů posuzování shody pro
dílčí systémy na základě stávajících modulů pro posuzování
shody bezpečnostních prvků, a to v souladu s rozhodnutím o
společném rámci pro uvádění výrobků na trh;
·
zajištění souladu s rozhodnutím o
společném rámci pro uvádění výrobků na trh.
Dopad návrhu zaručí rovné podmínky
pro hospodářské subjekty a posílí ochranu bezpečnosti
cestujících a ostatních uživatelů, provozních pracovníků a
jiných osob.
3.           PRÁVNÍ
stránka návrhu
3.1 Oblast působnosti a definice
Oblast působnosti navrhovaného nařízení
odpovídá rozsahu působnosti směrnice 2000/9/ES a zahrnuje lanové
dráhy, včetně jejich infrastruktury, jakož i dílčí systémy
a bezpečnostní prvky pro lanové dráhy.
Návrh objasňuje a aktualizuje
stávající rozsah.
Zejména vzhledem k vývoji nových druhů
lanových drah je upřesněno, že vyloučení lanových drah
využívaných pro volnočasové aktivity v lunaparcích nebo v zábavních
parcích neplatí pro lanové dráhy, které jsou určeny k dvojímu využití,
tedy k přepravě osob a k volnočasovým aktivitám.
Návrh zachovává vyloučení některých
lanových drah, jež jsou určeny k zemědělským nebo
průmyslovým účelům, avšak upřesňuje,
že rovněž zahrnuje lanové dráhy, které jsou určeny pro obsluhu
horských přístřeší nebo chat a nejsou určeny pro přepravu
veřejnosti.
Je aktualizováno rovněž stávající
vyloučení lanem vlečených převozních lodí, aby zahrnovalo
všechna lanem vlečená zařízení, u kterých se uživatelé nebo
unášeče pohybují po vodě, např. lanem vlečená zařízení
pro vodní lyžování.
Výjimky stanovené ve směrnici 2000/9/ES
týkající se ozubnicových drah a zařízení s řetězovým
pohonem se nezavádějí, protože tato zařízení neodpovídají definici
lanových drah.
Byly vloženy obecné definice vyplývající z
uvedení do souladu s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění
výrobků na trh.
3.2 Povinnosti hospodářských
subjektů
Pokud jde o dílčí systémy
a bezpečnostní prvky, návrh obsahuje typická ustanovení pro
harmonizační právní předpisy Unie týkající se výrobků a stanoví
povinnosti příslušných hospodářských subjektů (výrobců,
zplnomocněných zástupců, dovozců a distributorů)
v souladu s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění
výrobků na trh.
3.3 Harmonizované normy
Soulad s harmonizovanými normami
předpokládá shodu se základními požadavky. Nařízení (EU)
č. 1025/2012 stanoví horizontální právní rámec pro evropskou
normalizaci. V uvedeném nařízení jsou mimo jiné obsažena ustanovení o
žádostech Komise adresovaných evropským normalizačním subjektům, o
námitkách proti harmonizovaným normám a o účasti hospodářských subjektů
na procesu normalizace. Ustanovení směrnice 2000/9/ES, jež se týkají
stejných aspektů, nebyla tudíž v tomto návrhu z důvodů právní
jistoty znovu zavedena.
3.4 Posuzování shody
Návrh zachovává postupy posuzování shody pro
bezpečnostní prvky stanovené ve směrnici 2000/9/ES. V souladu
s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění výrobků na trh
však aktualizuje příslušné moduly.
Konkrétně zachovává požadavek na
účast oznámeného subjektu na fázi návrhu a výrobní fázi
všech dílčích systémů a bezpečnostních prvků.
Návrh zavádí škálu postupů posuzování
shody pro dílčí systémy na základě modulů pro posuzování
shody obsažených v rozhodnutí o společném rámci pro uvádění
výrobků na trh. V tomto rámci rovněž zavádí označení CE pro
dílčí systémy, protože neexistuje důvod zacházet s nimi odlišně
než s bezpečnostními prvky, pro něž směrnice 2000/9/ES již
stanoví připojování označení CE k určení souladu
s příslušnými požadavky.
3.5 Oznámené subjekty
Řádné fungování oznámených subjektů
je zásadní pro zajištění vysoké úrovně bezpečnosti
a ochrany zdraví a pro důvěru všech zúčastněných stran
v systém nového přístupu.
Návrh proto v souladu s rozhodnutím
o společném rámci pro uvádění výrobků na trh zpřísňuje
kritéria oznamování pro oznámené subjekty a zavádí zvláštní požadavky pro
oznamující orgány.
3.6 Prováděcí akty
Návrh zmocňuje Komisi k přijímání
případných prováděcích aktů, aby bylo zajištěno jednotné
uplatňování tohoto nařízení, pokud jde o oznámené subjekty, které
nesplňují nebo již nesplňují požadavky pro své oznámení.
Tyto prováděcí akty budou přijaty
v souladu s ustanoveními o prováděcích aktech v nařízení
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února
2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým
členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.
3.7 Závěrečná ustanovení
Navrhované nařízení se použije dva roky
po svém vstupu v platnost, aby se výrobcům, oznámeným subjektům a
členským státům poskytl čas na přizpůsobení se novým
požadavkům.
Určování oznámených subjektů podle
nových požadavků a postupu však musí začít krátce po vstupu
tohoto nařízení v platnost. Tím bude zajištěno, aby ke dni
použitelnosti navrhovaného nařízení bylo stanoveno dostatečné
množství oznámených subjektů v souladu s novými předpisy,
aby se předešlo problémům s kontinuitou výroby a zásobováním trhu.
Předpokládá se přechodné ustanovení
pro osvědčení vydávaná oznámenými subjekty podle směrnice
2000/9/ES s ohledem na dílčí systémy a bezpečnostní prvky, aby
mohly být využity zásoby a aby byl zajištěn hladký přechod
na nové požadavky.
Předpokládá se přechodné ustanovení
pro uvedení do provozu lanových drah konstruovaných podle směrnice
2000/9/ES, aby bylo možné zajistit plynulý přechod na nové požadavky.
Směrnice 2000/9/ES bude zrušena
a nahrazena navrhovaným nařízením.
3.8 Pravomoci Unie, právní základ, zásada
subsidiarity a právní forma
Právní základ
Návrh se opírá o článek 114 Smlouvy.
Zásada subsidiarity
Zásada subsidiarity je uplatňována
zejména u nově přidaných ustanovení, jejichž cílem je zlepšit
efektivní prosazování směrnice 2000/9/ES, konkrétně v
případě ustanovení o povinnostech hospodářských subjektů, o
sledovatelnosti, o posuzování a oznamování subjektů posuzování shody.
Zkušenosti s prosazováním právních
předpisů ukázaly, že opatření přijatá na vnitrostátní
úrovni dala vzniknout různým přístupům a vedla k různému
zacházení s hospodářskými subjekty uvnitř Unie, což je v rozporu s
cílem směrnice 2000/9/ES. Opatření přijatá na vnitrostátní
úrovni za účelem řešení problémů mohou působit
překážky bránící volnému pohybu zboží. Kromě toho je jejich
působnost omezena na území členského státu. Opatření
koordinované na úrovni Unie může lépe přispět ke stanoveným
cílům a napomůže zejména k zefektivnění dozoru nad trhem. Z toho
důvodu je vhodnější přijmout opatření na úrovni Unie.
Proporcionalita
V souladu se zásadou proporcionality
nepřekračují navrhované změny rámec toho, co je nezbytné
k dosažení stanovených cílů.
Nové nebo pozměněné povinnosti
nepředstavují zbytečnou zátěž nebo náklady ani pro
průmyslové odvětví, zejména malé a střední podniky, ani pro
správní orgány. U změn s negativním dopadem byla provedena analýza
dopadů příslušné varianty, která umožňuje nalézt
nejpřiměřenější řešení problémů. Některé
změny se týkají zlepšení jasnosti stávající směrnice,
přičemž nezavádějí žádné nové požadavky, které by měly
dopad na náklady.
Použitá legislativní metoda
Návrh má podobu nařízení.
Navrhovaná změna ze směrnice
na nařízení zohledňuje obecný cíl Komise zjednodušit
regulační prostředí a potřebu zajistit jednotné
provádění navrhovaného právního předpisu v celé Unii.
Navrhované nařízení vychází
z článku 114 Smlouvy a jeho cílem je zajistit řádné
fungování vnitřního trhu s dílčími systémy a bezpečnostními
prvky, které mají být použity u lanových drah, při zachování stávající
úlohy členských států, pokud jde o lanové dráhy. Stanoví jasná
a podrobná pravidla, jež se stanou použitelnými jednotným způsobem
ve stejný okamžik v celé Unii.
Podle zásad plné
harmonizace nesmějí členské státy ve svých vnitrostátních
právních předpisech pro uvádění dílčích systémů
a bezpečnostních prvků na trh zavést přísnější
nebo dodatečné požadavky. Zejména povinné základní požadavky
a postupy posuzování shody, kterými se mají řídit výrobci, musí být
ve všech členských státech stejné.
Totéž platí, pokud jde o ustanovení,
která byla zavedena v důsledku uvedení do souladu
s rozhodnutím o společném rámci pro uvádění výrobků na trh.
Tyto předpisy jsou jasné a dostatečně přesné na to, aby
byly použity přímo dotčenými subjekty.
Povinnosti stanovené pro
členské státy, jako například povinnost posuzovat, určovat
a oznamovat subjekty posuzování shody, nejsou v žádném
případě jako takové provedeny do vnitrostátního práva, nýbrž
jsou prováděny členskými státy prostřednictvím nezbytných
právních a správních opatření. Na tom se nic nezmění,
budou-li dané povinnosti stanoveny nařízením.
Členské státy proto
nemají téměř žádnou flexibilitu při provádění směrnice
do vnitrostátního práva. Díky nařízení však ušetří náklady
spojené s prováděním směrnice.
Nařízení dále vylučuje riziko
možných odlišných provedení směrnice v různých členských
státech, což by mohlo vést k různým úrovním ochrany bezpečnosti
a vytvářet překážky vnitřního trhu, a ohrozit tak její
účinné provádění.
Změna směrnice
na nařízení nepovede k žádným změnám v regulačním
přístupu.
Charakteristiky nového
přístupu budou plně zachovány, zejména flexibilita poskytnutá
výrobcům při výběru prostředků použitých v zájmu
splnění základních požadavků a při výběru použitého
postupu z dostupných postupů posuzování shody k prokázání souladu
dílčích systémů a bezpečnostních prvků. Stávající
mechanismy na podporu provádění právních předpisů (proces
normalizace, pracovní skupiny, správní spolupráce, vypracování pokynů
atd.) nebudou povahou právního nástroje ovlivněny.
Kromě toho volba nařízení neznamená,
že rozhodování bude centralizované. Členské státy si ponechávají pravomoc
s ohledem na lanové dráhy a provádění harmonizovaných ustanovení,
například určování a akreditaci oznámených subjektů, provádění
dozoru nad trhem a donucovací opatření (například sankce).
Používání nařízení v
oblasti právních předpisů týkajících se vnitřního trhu
umožňuje vyloučit riziko tzv. „gold-plating“, což si
přejí rovněž zúčastněné strany. Rovněž
umožňuje, aby výrobci spolupracovali přímo se
zněním nařízení, namísto toho, aby bylo třeba určit
a posoudit 28 prováděcích právních předpisů.
Na základě
těchto skutečností se má za to, že nařízení je
nejvhodnějším a méně nákladným řešením pro všechny
zúčastněné strany, neboť umožní rychlejší
a jednotnější uplatňování navrhovaných právních
předpisů a vytvoří jasnější právní prostředí pro
hospodářské subjekty, aniž by členským státům vznikly náklady
na provádění.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet EU.
5.           DOPLŇUJÍCÍ INFORMACE
Zrušení platných právních
předpisů
Přijetí návrhu povede ke zrušení
směrnice 2000/9/ES.
Evropský hospodářský prostor
Návrh se
týká EHP, a proto by oblast jeho působnosti měla být rozšířena i
na Evropský hospodářský prostor.
2014/0107 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o lanových drahách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[10],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       směrnice Evropského
parlamentu a Rady 2000/9/ES[11]
o lanových drahách stanoví pravidla pro lanové dráhy, které jsou navrženy,
zkonstruovány a provozovány pro dopravu osob.
(2)       Směrnice 2000/9/ES je
založena na zásadách nového přístupu, které byly stanoveny v usnesení
Rady ze dne 5. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci
a normám[12].
Stanoví tedy pouze základní požadavky týkající se lanových drah, zatímco
technické podrobnosti přijímá Evropský výbor pro normalizaci (CEN)
a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC)
v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 1025/2012[13]
o evropské normalizaci. Shoda s takto stanovenými harmonizovanými normami,
na něž byl zveřejněn odkaz v Úředním věstníku
Evropské unie, vede k předpokladu shody s požadavky směrnice
2000/9/ES. Zkušenosti ukazují, že tyto základní zásady fungují v tomto
odvětví dobře a měly by být zachovány a dále prosazovány.
(3)       Zkušenosti
z provádění směrnice 2000/9/ES ukázaly, že je třeba
změnit některá její ustanovení v zájmu jejich upřesnění
a aktualizace, a zajistit tak právní jistotu, zejména pokud jde
o oblast působnosti a posuzování shody u dílčích systémů.
(4)       Rozhodnutí Evropského
parlamentu a Rady č. 768/2008/ES[14]
o společném rámci pro uvádění výrobků na trh stanoví
společný rámec pro společné zásady a referenční ustanovení, jež
se mají použít ve všech právních předpisech harmonizujících podmínky
týkající se uvádění výrobků na trh s cílem poskytnout souvislý základ
pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů.
Směrnice 2000/9/ES by měla proto být upravena tak, aby byla v souladu
s uvedeným rozhodnutím.
(5)       Jelikož ve směrnici
2000/9/ES je třeba provést řadu změn, měla by být v zájmu
jasnosti zrušena a nahrazena. Vzhledem k tomu, že oblast
působnosti, základní požadavky a postupy posuzování shody musí být
ve všech členských státech stejné, neexistuje téměř žádná
flexibilita pro provedení směrnice do vnitrostátního práva na
základě zásad nového přístupu. V zájmu zjednodušení právního
rámce by měla být směrnice 2000/9/ES nahrazena nařízením, které
je vhodným právním nástrojem, neboť stanoví jasná a podrobná
pravidla, jež nenechávají prostor pro rozdílné provedení v jednotlivých
členských státech, a zajistí tak jednotné uplatňování
v celé Unii.
(6)       Nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008[15],
kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se
uvádění výrobků na trh, obsahuje horizontální ustanovení pro
akreditaci subjektů posuzování shody [, pro dozor nad trhem s výrobky a
pro kontroly výrobků ze třetích zemí] a označení CE.
(7)       Nařízení (EU)
č. [.../...] [o dozoru nad trhem s výrobky][16] stanoví podrobná
pravidla týkající se dozoru nad trhem a kontrol výrobků, které
vstupují do Unie ze třetích zemí, včetně dílčích
systémů a bezpečnostních prvků. Stanoví rovněž postup
využití ochranné doložky. Členské státy organizují a provádějí
dozor nad trhem, určují orgány dozoru nad trhem a vymezují jejich
pravomoci a povinnosti. Stanoví rovněž obecné a odvětvové
programy dozoru nad trhem.
(8)       Oblast působnosti
směrnice 2000/9/ES by měla být zachována. Toto nařízení by se
mělo vztahovat na lanové dráhy pro dopravu osob užívané
ve vysokohorských turistických střediscích nebo v městských
dopravních systémech. Lanové dráhy jsou převážně výtahové systémy,
například pozemní lanové dráhy, visuté lanové dráhy, visuté dráhy, kabinové
lanové dráhy, sedačkové lanové dráhy a lyžařské vleky. Tažení lanem
a doprava osob jsou zásadní kritéria pro určení lanových drah, na
něž se vztahuje toto nařízení.
(9)       Byly vyvinuty nové druhy
lanových drah, které jsou určené jak pro dopravu, tak pro volnočasové
aktivity. Na tyto lanové dráhy by se mělo vztahovat toto nařízení.
(10)     Z oblasti působnosti
tohoto nařízení je vhodné vyloučit určité lanové dráhy, protože
se na ně buď vztahují jiné specifické harmonizační právní
předpisy Unie, nebo protože mohou být přiměřeně
regulovány na vnitrostátní úrovni.
(11)     Lanem vlečené výtahy,
ať už vertikální nebo nakloněné, které trvale obsluhují určitá
podlaží budov a staveb jiných než stanice, jsou předmětem zvláštních
právních předpisů Unie a měly by být vyloučeny
z oblasti působnosti tohoto nařízení.
(12)     Aby byla zajištěna právní
jistota, mělo by se vyloučení lanem vlečených převozních
lodí vztahovat na všechna lanem vlečená zařízení, u kterých se
uživatelé nebo unášeče pohybují po vodě, např. lanem vlečená
zařízení pro vodní lyžování.
(13)     Aby bylo zaručeno,
že lanové dráhy a jejich infrastruktura, dílčí systémy
a bezpečnostní prvky zajišťují vysokou úroveň ochrany
zdraví a bezpečnosti osob, je nezbytné stanovit pravidla pro
navrhování a výstavbu lanových drah.
(14)     Členské státy by
měly zajistit bezpečnost lanových drah po dobu výstavby, uvádění
do provozu a během provozu.
(15)     Tímto nařízením není
dotčeno právo členských států upřesnit požadavky, které
považují za nezbytné, pokud jde o využívání půdy, územní plánování a
ochranu životního prostředí a zajištění bezpečnosti
a zdraví osob při používání lanových drah, zejména pracovníků.
(16)     Tímto nařízením není
dotčeno právo členských států stanovit vhodné postupy pro
schvalování plánovaných lanových drah, kontrolu lanových drah před jejich
uvedením do provozu a jejich sledování během provozu.
(17)     Toto nařízení by
mělo zohledňovat skutečnost, že bezpečnost lanových drah
závisí ve stejné míře na podmínkách prostředí, na jakosti dodávaných
průmyslových výrobků a na jejich sestavení a montáži na místě
stavby a na sledování během provozu. Příčiny závažných nehod
mohou souviset s volbou místa, s vlastním dopravním systémem, konstrukcemi nebo
se způsobem provozu a údržby.
(18)     Ačkoliv se toto
nařízení nevztahuje na vlastní provoz lanových drah, mělo by
poskytnout obecný rámec, jenž má zajistit, aby tato zařízení umístěná
na území členských států byla provozována tak, aby poskytla
uživatelům, obsluze a třetím osobám vysoký stupeň ochrany.
(19)     V případě
lanových drah mohou být technologické inovace ověřeny
a podrobeny zkouškám v plném měřítku pouze při
výstavbě nové lanové dráhy. Za těchto okolností by měl být
stanoven postup, který by současně s dodržením základních
požadavků umožnil také zohlednění zvláštních podmínek konkrétní
lanové dráhy.
(20)      Členské státy by
měly přijmout nezbytná opatření, aby zajistily, že lanové
dráhy jsou uváděny do provozu pouze za podmínky, že jsou
v souladu s tímto nařízením a že nemohou ohrozit zdraví
a bezpečnost osob nebo majetku, jsou-li řádně namontovány,
udržovány a provozovány v souladu s předpokládaným účelem.
(21)     Členské státy by
měly stanovit postupy pro povolování výstavby plánovaných lanových drah
a změnu těchto zařízení a pro jejich uvádění
do provozu, aby bylo zajištěno, že lanová dráha je bezpečně
vyrobena a namontována na místě, v souladu s analýzou
bezpečnosti a bezpečnostní zprávou a veškerými příslušnými
regulačními požadavky.
(22)     Analýza bezpečnosti pro
plánované lanové dráhy by měla stanovit prvky, na nichž závisí bezpečnost
lanových drah.
(23)     Analýza bezpečnosti pro
plánované lanové dráhy by měla zohledňovat omezení související
s provozem lanových drah, i když ne takovým způsobem, který by
ohrozil zásadu volného pohybu zboží pro dílčí systémy a bezpečnostní
prvky nebo bezpečnost lanových drah samotných.
(24)     Cílem tohoto nařízení by
mělo být zajistit fungování vnitřního trhu s dílčími
systémy lanových drah a bezpečnostními prvky pro lanové dráhy. U
dílčích systémů a bezpečnostních prvků, jež
splňují ustanovení tohoto nařízení, by měla být uplatňována
zásada volného pohybu zboží.
(25)     Použití dílčích
systémů a bezpečnostních prvků u lanové dráhy by mělo
být povoleno pod podmínkou, že umožňují výstavbu lanových drah, jež jsou
v souladu s tímto nařízením a nemohou ohrozit zdraví
a bezpečnost osob nebo majetku, jsou-li řádně namontovány,
udržovány a provozovány v souladu s předpokládaným účelem.
(26)     Základní požadavky by
měly být interpretovány a uplatňovány způsobem, který bere v
úvahu aktuální stav technického vývoje v době návrhu a výroby
zařízení, a rovněž technická a ekonomická hlediska, která odpovídají
vysokému stupni ochrany zdraví a bezpečnosti.
(27)     Odpovědnost za soulad
dílčích systémů a bezpečnostních prvků
s požadavky tohoto nařízení by měly nést hospodářské subjekty
podle role, kterou hrají v dodavatelském řetězci, aby byla
zajištěna vysoká úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je
zdraví a bezpečnost uživatelů a dalších osob a ochrana majetku,
jakož i spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(28)     Všechny hospodářské
subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce
by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh
dodávaly pouze dílčí systémy a bezpečnostní prvky, které jsou v souladu
s tímto nařízením. Je třeba stanovit jasné a vyrovnané
rozdělení povinností odpovídající roli jednotlivých hospodářských
subjektů, kterou mají v dodavatelském a distribučním
řetězci.
(29)     Vzhledem k tomu, že
výrobce dílčích systémů a bezpečnostních prvků zná
podrobně proces návrhu a výroby, je pro provedení celkového postupu
posouzení shody nejvhodnější. Posouzení shody by tedy mělo
zůstat pouze povinností výrobce dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku.
(30)     V zájmu usnadnění
komunikace mezi hospodářskými subjekty a vnitrostátními orgány dozoru nad
trhem by členské státy měly podporovat, aby hospodářské subjekty
kromě poštovní adresy uváděly i svou internetovou adresu.
(31)     Je nezbytné zajistit, aby
dílčí systémy a bezpečnostní prvky ze třetích zemí
vstupující na trh Unie splňovaly požadavky tohoto nařízení, a
zejména, aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posouzení
shody. Na dovozce by se proto mělo vztahovat ustanovení, podle nějž
mají zajistit, aby dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, který
uvádějí na trh, byl v souladu s tímto nařízením, a aby na
trh neuváděli dílčí systémy a bezpečnostní prvky, které
s těmito požadavky v souladu nejsou či představují
určité riziko. Rovněž by se na dovozce mělo vztahovat
ustanovení, podle nějž mají zajistit, aby byly provedeny postupy
posuzování shody a aby označení dílčího systému
a bezpečnostního prvku a dokumentace vypracovaná výrobci byly
k dispozici ke kontrole ze strany příslušných orgánů dozoru.
(32)     Distributor dodává dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek na trh poté, co jej na trh uvedl výrobce
nebo dovozce, a měl by jednat s náležitou péčí, aby jeho
nakládání s daným dílčím systémem nebo bezpečnostním prvkem
neovlivnilo nepříznivě jeho soulad s právními předpisy.
(33)     Při uvádění
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na trh by
měl každý dovozce na dílčím systému nebo bezpečnostním prvku
uvést své jméno, svůj zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou
známku a poštovní adresu, na níž jej lze kontaktovat. Pokud to
rozměr nebo povaha bezpečnostního prvku neumožňuje, jsou možné
výjimky. Ty zahrnují i případ, kdy by dovozce musel za účelem
uvedení svého jména a adresy otevřít obal bezpečnostního prvku.
(34)     Každý hospodářský
subjekt, který buď uvede dílčí systém nebo bezpečnostní
prvek na trh pod svým vlastním názvem nebo ochrannou známkou, nebo dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek změní tak, že může ovlivnit shodu
s požadavky tohoto nařízení, by měl být považován za výrobce
a měl by na sebe vzít povinnosti výrobce.
(35)     Jelikož jsou distributoři
a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad
trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány,
a měli by být připraveni aktivně se účastnit
a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající
se dotčených dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků.
(36)     Zajištění zpětné
vysledovatelnosti dílčího systému nebo bezpečnostního prvku
v celém dodavatelském řetězci napomáhá ke zjednodušení
a větší účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém
zpětné vysledovatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem
vysledovat hospodářský subjekt, který dodal na trh nevyhovující dílčí
systémy nebo bezpečnostní prvky.
(37)     Toto nařízení by se
mělo omezit na stanovení základních požadavků. S cílem usnadnit
posuzování shody s těmito požadavky je nezbytné stanovit
předpoklad shody pro lanové dráhy, jež splňují harmonizované
normy přijaté v souladu s nařízením (EU)
č. 1025/2012 pro účely vyjádření podrobných technických
specifikací těchto požadavků, zejména pokud jde o návrh, stavbu
a provoz lanových drah.
(38)     Nařízení (EU)
č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám,
pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky tohoto
nařízení.
(39)     Ve snaze umožnit
hospodářským subjektům prokázat a příslušným orgánům
zajistit, že dílčí systémy a bezpečnostní prvky dodávané na trh
splňují základní požadavky, je třeba stanovit postupy posuzování
shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování
shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího
rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Pro účely
zajištění souladu mezi jednotlivými odvětvími, jakož i s cílem
vyhnout se variantám ad hoc by postupy posuzování shody měly být
vybrány z těchto modulů.
(40)     Výrobci dílčích
systémů nebo bezpečnostních prvků by měli vypracovat EU
prohlášení o shodě, ve kterém poskytnou informace o shodě
bezpečnostního prvku nebo dílčího systému s požadavky tohoto
nařízení a s příslušnými harmonizačními právními předpisy
Unie, které jsou požadovány podle tohoto nařízení. EU prohlášení
o shodě by mělo být přiloženo k bezpečnostnímu prvku
nebo dílčímu systému.
(41)     Pro zajištění
účinného přístupu k informacím pro účely dozoru nad trhem
by měly být informace, které jsou nutné ke stanovení všech použitelných
aktů Unie pro dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, dostupné v jednotném
EU prohlášení o shodě.
(42)     Označení CE, jež
vyjadřuje shodu bezpečnostního prvku nebo dílčího systému, je
viditelným výsledkem celého postupu, zahrnujícího posouzení shody v širším
smyslu. Obecné zásady, jimiž se použití označení CE řídí, a jeho souvislost
s ostatními označeními jsou stanoveny v nařízení (ES)
č. 765/2008. V tomto nařízení by měla být stanovena
pravidla, jimiž se řídí připojování označení CE.
(43)     Kontrola souladu dílčích
systémů a bezpečnostních prvků se základními požadavky
stanovenými v tomto nařízení je nezbytná k zajištění účinné
ochrany uživatelů a jiných osob.
(44)     Aby byl zajištěn soulad
dílčích systémů a bezpečnostních prvků se základními
požadavky, je nutné stanovit vhodné postupy posuzování shody, které musí
výrobce dodržovat. Tyto postupy by měly být stanoveny na základě
modulů posuzování shody uvedených v rozhodnutí
č. 768/2008/ES.
(45)     Postupy posuzování shody
stanovené v tomto nařízení vyžadují zásah ze strany subjektů
posuzování shody, které jsou oznámeny členskými státy Komisi.
(46)     Zkušenosti ukázaly, že
kritéria stanovená ve směrnici 2000/9/ES, jež musí subjekty posuzování
shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují
k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na
stejně vysoké úrovni v celé Unii. Je však nezbytné, aby všechny subjekty
posuzování shody vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek
rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba stanovit povinné
požadavky pro subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za
účelem poskytování služeb posuzování shody.
(47)     V zájmu zajištění
jednotné úrovně jakosti posuzování shody je rovněž nutné stanovit
požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do
posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(48)     Pokud subjekt posuzování shody
prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami,
předpokládá se, že splňuje příslušné požadavky stanovené
v tomto nařízení.
(49)     Systém stanovený v tomto
nařízení by měl být doplněn akreditačním systémem
stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že
akreditace je základním prostředkem ověřování způsobilosti
subjektů posuzování shody, měla by být rovněž používána pro
účely oznamování.
(50)     Transparentní akreditace
prováděná podle nařízení (ES) č. 765/2008 zajišťující
nezbytnou míru důvěry v osvědčení o shodě by měla
být vnitrostátními veřejnými orgány v Unii považována za výsadní
prostředek dokládající odbornou způsobilost subjektů posuzování
shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že mají vhodné
prostředky, aby toto hodnocení provedly samy. V takovém
případě by s cílem zajistit náležitou úroveň
důvěryhodnosti hodnocení prováděného jinými vnitrostátními
orgány měly Komisi a ostatním členským státům poskytnout nezbytné
doklady o tom, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují
příslušné požadavky právních předpisů.
(51)     Subjekty posuzování shody
často zadávají část svých činností souvisejících
s posuzováním shody subdodavatelům nebo pobočce. V zájmu
zachování úrovně ochrany požadované pro dílčí systémy a
bezpečnostní prvky, které mají být uvedeny na trh Unie, je nezbytné, aby
subdodavatelé a pobočky provádějící posuzování shody
splňovaly stejné požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité,
aby se posuzování způsobilosti a výkonnosti subjektů, jež mají
být oznámeny, a kontrola již oznámených subjektů týkaly rovněž
činností, které provádí subdodavatelé a pobočky.
(52)     Je nezbytné zvýšit
účinnost a průhlednost oznamovacího postupu a zejména ho
přizpůsobit novým technologiím, a umožnit tak oznamování
on-line.
(53)     Vzhledem k tomu, že
subjekty posuzování shody mohou své služby nabízet na území celé Unie, je
vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést
námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu,
během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se
způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou
pracovat jako oznámené subjekty.
(54)     Z důvodu
konkurenceschopnosti je zásadně důležité, aby subjekty posuzování
shody používaly postupy posuzování shody, které zbytečně
nezatěžují hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu
a v zájmu zajištění rovného zacházení s hospodářskými
subjekty je třeba zajistit jednotné technické používání postupů
posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout vhodnou koordinací a spoluprací
mezi subjekty posuzování shody.
(55)     V zájmu zajištění
jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být
Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly
být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a
Rady (EU) č. 182/2011[17].
(56)     Pro přijímání
prováděcích aktů, jimiž se oznamující členský stát žádá, aby
přijal nezbytná nápravná opatření vůči oznámeným
subjektům, které nesplňují nebo přestaly splňovat požadavky
pro své oznámení, by se měl používat poradní postup.
(57)     Je třeba stanovit
přechodná opatření, jež umožní, aby byly na trh dodávány a do provozu
uváděny dílčí systémy a bezpečnostní prvky, které již byly
uvedeny na trh v souladu se směrnicí 2000/9/ES.
(58)     Je nezbytné stanovit
přechodná opatření, která umožní uvádět do provozu lanové
dráhy, které již byly postaveny v souladu se směrnicí 2000/9/ES.
(59)     Členské státy by
měly stanovit pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a
zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce musí být účinné,
přiměřené a odrazující.
(60)     Jelikož cíle tohoto
nařízení, totiž zajistit, aby lanové dráhy splňovaly požadavky na
vysokou úroveň ochrany a bezpečnosti uživatelů, a
zároveň zaručit fungování vnitřního trhu s dílčími systémy
a bezpečnostními prvky, nemůže být uspokojivě dosaženo na
úrovni členských států, a proto jej z důvodu rozsahu a
účinků tohoto nařízení může být lépe dosaženo na úrovni
Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou
subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii, V souladu se
zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení
tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
            OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající
se navrhování a výstavby lanových drah určených pro dopravu osob
a dodávání na trh a volný pohyb dílčích systémů
a bezpečnostních prvků pro tato zařízení.
Článek 2
Oblast
působnosti
1)           Toto nařízení se vztahuje na
lanové dráhy určené pro dopravu osob a na dílčí systémy
a bezpečnostní prvky pro tato zařízení.
2)           Toto nařízení se nevztahuje na:
a)      výtahy ve smyslu směrnice Evropského
parlamentu a Rady 95/16/ES[18]
o výtazích;
b)      lanem vlečené tramvaje obvyklého
provedení;
c)      zařízení určená pro
zemědělské účely a pro obsluhu horských přístřeší
nebo chat, která nejsou určena pro přepravu veřejnosti;
d)      stabilní nebo pojízdná zařízení pro
užití v lunaparcích nebo v zábavních parcích, která slouží výlučně
pro volnočasové aktivity a nikoliv jako prostředek pro dopravu osob;
e)      důlní těžní zařízení nebo
jiná průmyslová stabilní zařízení pro průmyslové účely;
f)       zařízení, u kterých se
uživatelé nebo unášeče pohybují po vodě.
Článek 3
Definice
Pro účely
tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)           „lanovou drahou“ se rozumí celý
stabilní systém, sestávající z infrastruktury a z dílčích
systémů určených pro zařízení skládající se z více
prvků, navrhovaný, vyráběný, montovaný a uváděný
do provozu za účelem dopravy osob, tažený lany vedoucími po celé
délce trati;
2)           „dílčím systémem“ se rozumí
systémy uvedené v příloze I nebo jejich kombinace;
3)           „infrastrukturou“ se rozumí vedení
trasy, systémové údaje, konstrukce stanic a traťové konstrukce zvlášť
navrhované pro každé zařízení a postavené na daném místě,
potřebné pro konstrukci a provoz zařízení včetně základů;
4)           „bezpečnostním prvkem“ se
rozumí každý základní prvek, skupina prvků, dílčí montáž nebo úplná
sestava a každý přístroj, určené k použití u dílčího systému
nebo lanové dráhy za účelem zajištění bezpečnostní funkce,
jestliže jejich porucha ohrožuje bezpečnost nebo zdraví osob, ať jsou
to uživatelé, obsluha nebo jiné osoby;
5)           „požadavky na provoz“ se
rozumějí veškeré technické předpisy a opatření, které mají vliv
na návrh a výstavbu a jsou nutné pro bezpečný provoz lanové dráhy;
6)           „technickými požadavky na údržbu“ se
rozumějí veškeré technické předpisy a opatření, které mají vliv
na návrh a výstavbu a jsou nutné pro údržbu k zajištění bezpečného
provozu lanové dráhy;
7)           „visutou lanovou drahou“ se rozumí
lanová dráha, u které jsou dopravní zařízení zavěšena
na jednom nebo více lanech;
8)           „lyžařským vlekem“ se rozumí
lanová dráha, u níž jsou uživatelé s příslušným vybavením taženi v
upravené stopě;
9)           „pozemní lanovou drahou“ se rozumí
lanová dráha, u níž jsou dopravní zařízení tažena po kolejnicích, které
jsou umístěny na zemi nebo podpírány pevnými konstrukcemi;
10)         „dodáním na trh“ se rozumí dodání
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku k distribuci nebo
použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo
bezplatně;
11)         „uvedením na trh“ se rozumí první
dodání dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na trh Unie;
12)         „uvedením do provozu“ se rozumí
první provoz lanové dráhy;
13)         „výrobcem“ se rozumí fyzická nebo
právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, který vyrábí nebo který si
nechává navrhnout nebo vyrobit;
14)         „zplnomocněným zástupcem“ se
rozumí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně
zplnomocněna výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění
konkrétních úkolů;
15)         „dovozcem“ se rozumí fyzická nebo
právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek ze třetí země;
16)         „distributorem“ se rozumí fyzická
nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, kromě výrobce
či dovozce, která dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
dodává na trh;
17)         „hospodářskými subjekty“ se
rozumí výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku;
18)         „technickou specifikací“ se rozumí
dokument, který předepisuje technické požadavky, jež má zařízení,
infrastruktura, dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
splňovat;
19)         „harmonizovanou normou“ se rozumí
harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení (EU)
č. 1025/2012;
20)         „akreditací“ se rozumí akreditace
podle čl. 2 odst. 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
21)         „vnitrostátním akreditačním
orgánem“ se rozumí vnitrostátní akreditační orgán stanovený
v čl. 2 odst. 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
22)         „posouzením shody“ se rozumí postup
prokazující, zda byly splněny základní požadavky tohoto nařízení
týkající se dílčího systému nebo bezpečnostního prvku;
23)         „subjektem posuzování shody“ se
rozumí subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody týkající se
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku, včetně
kalibrace, zkoušení, certifikace a kontroly;
24)         „stažením z oběhu“ se rozumí
opatření, jehož cílem je vrácení dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku, který byl již použit u lanové dráhy;
25)         „stažením z trhu“ se rozumí
opatření, jehož cílem je zabránit, aby byl dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek, který se nachází v dodavatelském
řetězci, dodáván na trh;
26)         „označením CE“ se rozumí
označení, kterým výrobce vyjadřuje, že dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek je v souladu s příslušnými požadavky
stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují
jeho připojování;
27)         „harmonizačními právními
předpisy Unie“ se rozumí veškeré právní předpisy Unie harmonizující
podmínky pro uvádění výrobků na trh.
Článek 4
Dodávání
dílčích systémů a bezpečnostních prvků na trh
1)           Členské státy přijmou
veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby dílčí systémy
a bezpečnostní prvky mohly být dodávány na trh pouze tehdy, pokud
splňují požadavky tohoto nařízení.
2)           Členské státy přijmou
veškerá vhodná opatření v souladu s článkem 9 za
účelem stanovení postupů, jež zajistí, aby dílčí systémy
a bezpečnostní prvky byly použity u lanové dráhy, pouze pokud
umožňují stavbu lanových drah, které splňují požadavky tohoto
nařízení a nemohou ohrozit zdraví a bezpečnost osob nebo
majetku, jsou-li řádně použity, udržovány a provozovány
v souladu s předpokládaným účelem.
Článek 5
Uvedení lanových drah do provozu
1)           Členské státy přijmou
veškerá vhodná opatření v souladu s článkem 9 za
účelem stanovení postupů, jež zajistí, aby lanové dráhy byly uvedeny
do provozu, pouze pokud splňují požadavky tohoto nařízení a
nemohou ohrozit zdraví a bezpečnost osob nebo majetku, jsou-li
řádně namontovány, udržovány a provozovány v souladu s
předpokládaným účelem.
2)           Předpokládá se, že lanové
dráhy, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich
částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním
věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními požadavky,
jichž se týkají tyto normy nebo jejich části, uvedenými
v příloze II.
3)           Tímto nařízením není
dotčeno právo členských států stanovit požadavky, jež mohou
pokládat za nezbytné, aby zajistily, že osoby, zvláště pak pracovníci,
budou chráněny při používání těchto lanových drah, za
předpokladu, že to neznamená změnu lanových drah způsobem
neuvedeným v tomto nařízení.
Článek 6
Základní
požadavky
Lanové dráhy a jejich infrastruktura,
dílčí systémy a bezpečnostní prvky musí splňovat základní
požadavky, které se na ně vztahují a jež jsou uvedeny
v příloze II.
Článek 7
Volný
pohyb dílčích systémů a bezpečnostních prvků
Členské státy nesmějí zakazovat,
omezovat nebo bránit dodávání na trh těch dílčích systémů
a bezpečnostních prvků, které splňují požadavky tohoto
nařízení.
Článek 8
Analýza
bezpečnosti a zpráva o bezpečnosti pro plánované lanové dráhy
1)           Pro každé plánované zařízení se
provede analýza bezpečnosti popsaná v příloze III, která zahrnuje
všechna bezpečnostní hlediska lanové dráhy a jejího okolí v souvislosti s
navrhováním, výstavbou a uvedením do provozu a která na základě získaných
zkušeností umožňuje určit všechna rizika, která se mohou během
provozu lanové dráhy vyskytnout.
2)           Analýza bezpečnosti je
součástí zprávy o bezpečnosti. Tato zpráva doporučuje zamýšlená
opatření pro řešení těchto rizik a obsahuje seznam dílčích
systémů a bezpečnostních prvků, které mají být použity u
lanové dráhy.
Článek 9
Schvalování
lanových drah
1)           Členské státy stanoví postupy
pro schvalování stavby a uvádění do provozu lanových drah, které jsou
umístěny na jejich území.
2)           Členské státy zajistí, aby
analýza bezpečnosti, zpráva o bezpečnosti, EU prohlášení
o shodě a ostatní dokumenty týkající se shody dílčích
systémů a bezpečnostních prvků, jakož i dokumentace
týkající se vlastností lanové dráhy, byly předloženy orgánu příslušnému
pro schvalování lanových drah. Dokumentace týkající se lanové dráhy zahrnuje
rovněž nezbytné podmínky včetně provozních omezení a úplné
údaje pro kontrolu údržby, pro seřizování a obsluhu lanových drah. Kopie
těchto dokumentů musí být uchovávána u lanové dráhy.
3)           Pokud jsou u stávajících lanových drah
měněny podstatné vlastnosti, dílčí systémy nebo
bezpečnostní prvky do takové míry, že je nutné nové schválení pro uvedení
do provozu členským státem, musí tyto změny a jejich vliv na lanovou
dráhu jako celek splňovat základní požadavky stanovené v příloze II.
4)           Členské státy nesmějí na
základě ustanovení uvedených v odstavci 1 zakázat, omezit či
ztížit z důvodů souvisejících s aspekty, na něž se
vztahuje toto nařízení, stavbu a uvedení do provozu lanových drah,
které jsou v souladu s tímto nařízením a nepředstavují
riziko pro zdraví a bezpečnost osob nebo majetku, jsou-li
řádně namontovány v souladu s předpokládaným účelem.
5)           Členské státy nesmějí
použít ustanovení uvedená v odstavci 1 s cílem zakazovat, omezovat či
ztěžovat volný pohyb dílčích systémů a bezpečnostních
prvků, které jsou v souladu s tímto nařízením.
Článek 10
Provoz
lanových drah
1)           Členské státy zajistí, aby
lanová dráha zůstala v provozu pouze tehdy, jestliže splňuje podmínky
stanovené ve zprávě o bezpečnosti.
2)           Pokud členský stát zjistí, že
schválená lanová dráha, která je používána v souladu s předpokládaným
účelem, může ohrozit zdraví a bezpečnost osob a
popřípadě majetek, přijme veškerá vhodná opatření k omezení
provozu této lanové dráhy nebo zakáže její provoz.
KAPITOLA II
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
V OBLASTI DÍLČÍCH SYSTÉMŮ A BEZPEČNOSTNÍCH PRVKŮ
Článek 11 [Článek R2 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
výrobců
1)           Při uvádění dílčích
systémů nebo bezpečnostních prvků na trh musí výrobci
zajistit, aby tyto výrobky byly navrženy a vyrobeny v souladu se základními
požadavky stanovenými v příloze II.
2)           Výrobci dílčích systémů
nebo bezpečnostních prvků vyhotoví technickou dokumentaci
uvedenou v příloze V a provedou nebo si nechají provést
příslušný postup posouzení shody uvedený v článku 18.
Byl-li soulad dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku s příslušnými požadavky prokázán
postupem uvedeným v prvním pododstavci, vypracují výrobci EU prohlášení o
shodě a připojí označení CE.
3)           Výrobci uchovávají technickou
dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu třiceti let po uvedení
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na trh.
4)           Výrobci zajistí, že se používají
postupy, díky kterým sériová výroba zůstane v souladu s tímto
nařízením. Je třeba patřičně přihlédnout ke
změnám návrhu nebo parametrů dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku a změnám harmonizovaných norem nebo
jiných technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku.
Výrobci ve všech případech, kdy to je
považováno za vhodné vzhledem k rizikům, které dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek představuje, provádějí za
účelem ochrany zdraví a bezpečnosti uživatelů zkoušky
vzorků dílčího systému nebo bezpečnostního prvku dodávaného
na trh, provádějí šetření a případně vedou knihy stížností,
nevyhovujících dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků a stažení těchto dílčích systémů
nebo bezpečnostních prvků z oběhu a průběžně
o všech těchto kontrolách informují distributory.
5)           Výrobci zajistí, aby k jejich
dílčím systémům nebo bezpečnostním prvkům bylo
přiloženo EU prohlášení o shodě a aby na nich byl uveden typ,
série či sériové číslo nebo jakýkoli jiný prvek umožňující
jejich identifikaci.
Pokud to velikost nebo povaha bezpečnostního
prvku neumožňuje, musí výrobci zajistit, aby byla požadovaná informace
uvedena na obalu nebo v pokynech přiložených k bezpečnostnímu
prvku.
6)           Výrobci uvedou na dílčím
systému nebo bezpečnostním prvku, nebo, není-li to možné, na obalu a
v pokynech přiložených k bezpečnostnímu prvku, své jméno, svůj
zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž
je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce
kontaktovat. Kontaktní údaje musí být uvedeny v jazyce, kterému uživatelé
a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí a který stanoví dotčený
členský stát.
7)           Výrobci zajistí, aby k dílčímu
systému nebo bezpečnostnímu prvku bylo přiloženo v souladu s
rozhodnutím dotčeného členského státu EU prohlášení o shodě
a pokyny a bezpečnostní informace v jazyce, kterému uživatelé snadno
rozumějí. Tyto pokyny a bezpečnostní informace musí být jasné,
srozumitelné a pochopitelné.
8)           Výrobci, kteří se domnívají
nebo mají důvod se domnívat, že dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek, který uvedli na trh, není v souladu s tímto
nařízením, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k
uvedení tohoto dílčího systému nebo bezpečnostního prvku do
souladu, nebo jej případně stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud
navíc dílčí systém nebo bezpečnostní prvek představuje
riziko, neprodleně o tom výrobci informují příslušné vnitrostátní
orgány členských států, v nichž dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména
o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
9)           Výrobci předloží
příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho
odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k
prokázání shody dílčího systému nebo bezpečnostního prvku
s tímto nařízením v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Tyto informace
a dokumentace mohou být poskytnuty v papírové nebo elektronické podobě.
Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž
cílem je vyloučit rizika vyvolaná dílčími systémy
nebo bezpečnostními prvky, které uvedli na trh.
Článek 12 [Článek R3 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Zplnomocnění
zástupci
1)           Výrobce může písemně
jmenovat svého zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 11 odst. 1 a
povinnost vypracovat technickou dokumentaci nesmí být součástí povinností
zplnomocněného zástupce.
2)           Zplnomocněný zástupce vykonává
úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Plná moc musí
zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)      uchovávat EU prohlášení o shodě a
technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po
dobu třiceti let po uvedení dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku na trh;
b)      podávat příslušným vnitrostátním
orgánům na základě jejich odůvodněné žádosti všechny
informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku;
c)      spolupracovat s příslušnými vnitrostátními
orgány, pokud o to požádají, na činnostech, jejichž cílem je vyloučit
rizika vyvolaná dílčími systémy nebo bezpečnostními prvky, na
které se vztahuje plná moc zplnomocněného zástupce.
Článek 13 [článek R4
rozhodnutí č. 768/2008/ES]
Povinnosti
dovozců
1)           Dovozci uvádí na trh pouze
dílčí systémy nebo bezpečnostní prvky, které jsou v souladu s
právními předpisy.
2)           Před uvedením dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku na trh dovozci zajistí, aby výrobce
provedl příslušný postup posouzení shody v souladu s článkem 18.
Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby bylo k dílčímu
systému nebo bezpečnostnímu prvku přiloženo EU prohlášení o
shodě, aby dílčí systém nebo bezpečnostní prvek nesl
označení CE, byly k němu přiloženy pokyny a bezpečnostní
informace a aby výrobce dodržel požadavky stanovené v čl. 11 odst. 5 a 6.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se
domnívat, že dílčí systém nebo bezpečnostní prvek není v souladu
se základními požadavky stanovenými v příloze II, nesmí dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek uvést na trh, dokud nebude uveden do souladu.
Pokud dílčí systém nebo bezpečnostní prvek představuje
riziko, informuje o tom dovozce výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3)           Dovozci uvádějí své jméno,
svůj zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní
adresu, na níž je lze kontaktovat, na dílčím systému
nebo bezpečnostním prvku, nebo není-li to možné, na obalu a v
pokynech přiložených k bezpečnostnímu prvku. Kontaktní údaje
musí být uvedeny v jazyce, kterému uživatelé a orgány dozoru nad trhem
snadno rozumějí a který stanoví dotčený členský stát.
4)           Dovozci zajistí, aby k dílčímu
systému nebo bezpečnostnímu prvku byly přiloženy pokyny a
bezpečnostní informace v jazyce, kterému uživatelé snadno rozumějí a který
stanoví dotčený členský stát.
5)           Dovozci zajistí, aby v době,
kdy nesou za dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad
s požadavky stanovenými v příloze II.
6)           Dovozci ve všech případech, kdy
to je považováno za vhodné vzhledem k rizikům, které dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek představuje, provádějí na
základě náležitě odůvodněné žádosti příslušných
orgánů za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti uživatelů
zkoušky vzorků dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků dodávaných na trh, provádějí šetření a případně
vedou knihy stížností týkající se nevyhovujících dílčích systémů
nebo bezpečnostních prvků a stažení těchto dílčích
systémů nebo bezpečnostních prvků z oběhu a
průběžně o všech těchto kontrolách informují distributory.
7)           Dovozci, kteří se domnívají
nebo mají důvod se domnívat, že dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek, který uvedli na trh, není v souladu s tímto
nařízením, přijmou okamžitě nápravná opatření k uvedení
tohoto dílčího systému nebo bezpečnostního prvku do souladu,
nebo jej případně stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek představuje riziko,
neprodleně o tom dovozci informují příslušné vnitrostátní orgány
členských států, ve kterých dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména
o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8)           Dovozci po dobu třiceti let po
uvedení dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na trh
uchovávají kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru
nad trhem a zaručují, že technická dokumentace může být těmto
orgánům na požádání předložena.
9)           Dovozci předloží
příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho
odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání
shody dílčího systému nebo bezpečnostního prvku v jazyce,
kterému tento orgán snadno rozumí. Tyto informace a dokumentace mohou být
poskytnuty v papírové nebo elektronické podobě. Spolupracují s tímto
orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit
rizika vyvolaná dílčími systémy nebo bezpečnostními prvky, které
uvedli na trh.
Článek 14 [Článek R5 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
distributorů
1)           Distributoři při dodávání
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na trh jednají s
řádnou péčí, pokud jde o požadavky tohoto nařízení.
2)           Před dodáním dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku na trh distributoři
ověří, zda nese označení CE a je k němu přiloženo EU
prohlášení o shodě a pokyny a bezpečnostní informace v jazyce, kterému
uživatelé snadno rozumějí a který stanoví dotčený členský stát,
a zda výrobce a dovozce splnili požadavky stanovené v čl. 11 odst. 5 a 6 a
v čl. 13 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se
domnívat, že dílčí systém nebo bezpečnostní prvek není v souladu
se základními požadavky stanovenými v příloze II, nesmí dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek dodat na trh, dokud nebude uveden do souladu.
Pokud navíc dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce,
jakož i orgány dozoru nad trhem.
3)           Distributoři zajistí, aby v
době, kdy nesou za dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad
se základními požadavky stanovenými v příloze II.
4)           Distributoři, kteří se
domnívají nebo mají důvod se domnívat, že dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek, který dodali na trh, není v souladu s tímto
nařízením, zajistí, aby byla přijata nápravná opatření k uvedení
tohoto dílčího systému nebo bezpečnostního prvku do souladu,
nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek představuje riziko,
neprodleně o tom distributoři informují příslušné vnitrostátní
orgány členských států, do nichž dílčí systém nebo bezpečnostní
prvek dodávali, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých
nápravných opatřeních.
5)           Distributoři předloží
příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho
odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k
prokázání shody dílčího systému nebo bezpečnostního prvku. Tyto
informace a dokumentace mohou být poskytnuty v papírové nebo elektronické
podobě. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při
činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná dílčím
systémem nebo bezpečnostním prvkem, který uvedli na trh.
Článek 15 [Článek R6 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Případy,
kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely
tohoto nařízení považován za výrobce, na kterého se vztahují povinnosti
výrobce podle článku 11, pokud uvede dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou
nebo pokud upraví dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, jenž byl
na trh již uveden, takovým způsobem, který může ovlivnit jeho shodu
s požadavky tohoto nařízení.
Článek 16 [článek R7
rozhodnutí č. 768/2008/ES]
Identifikace
hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí na žádost
orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)           všechny hospodářské subjekty,
které jim dodaly dílčí systém nebo bezpečnostní prvek;
b)           všechny hospodářské subjekty,
kterým dodaly dílčí systém nebo bezpečnostní prvek.
Hospodářské subjekty musí být schopny
poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu třiceti let
poté, co jim byl dílčí systém nebo bezpečnostní prvek dodán, a
po dobu třiceti let poté, co dílčí systém nebo bezpečnostní
prvek dodaly.
KAPITOLA III
SHODA DÍLČÍCH SYSTÉMŮ A BEZPEČNOSTNÍCH PRVKŮ
Článek 17 [Článek R8 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Předpoklad
shody
Předpokládá se,
že dílčí systémy a bezpečnostní prvky, které jsou ve shodě
s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly odkazy
zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve
shodě se základními požadavky, jichž se týkají tyto normy nebo jejich
části, uvedenými v příloze II.
Článek 18
Posuzování
shody
1)           Před uvedením dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku na trh podrobí výrobce dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek příslušnému postupu posouzení
shody v souladu s článkem 2.
2)           Prostředkem osvědčení
shody dílčích systémů a bezpečnostních prvků může
být podle volby výrobce některý z následujících postupů
posouzení shody:
a)      EU přezkoušení typu (modul B –
výrobní typ) uvedené v příloze IV v kombinaci s jedním z
následujících bodů:
i)       přezkoušení shody s typem
založené na zabezpečení jakosti výroby (modul D) podle přílohy
V;
ii)      přezkoušení shody s typem
založené na ověřování dílčího systému nebo bezpečnostního
prvku (modul F) podle přílohy VI;
b)      přezkoušení shody na
základě ověřování každého jednotlivého výrobku (modul G)
podle přílohy VII;
c)      přezkoušení shody na
základě komplexního zabezpečení jakosti (modul H) podle
přílohy VIII.
3)           Po dokončení postupů
uvedených v odstavci 2 připojí výrobce v souladu
s článkem 21 k dílčímu systému nebo k bezpečnostnímu
prvku, který je v souladu s tímto nařízením, označení CE.
4)           Odstavce 1, 2 a 3 se použijí
rovněž v případě dílčích systémů
a bezpečnostních prvků určených pro vlastní použití
výrobce.
5)           Záznamy a korespondence
vztahující se k posuzování shody se vypracují v úředním jazyce
nebo jazycích členského státu, ve kterém je subjekt provádějící
postupy uvedené v odstavci 2 usazen, nebo v jazyce, který je pro tento
subjekt přijatelný.
Článek 19
EU
prohlášení o shodě
1)           EU prohlášení o shodě pro
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek potvrzuje, že bylo
prokázáno splnění základních požadavků uvedených v příloze II.
2)           EU prohlášení o shodě je
vypracováno podle vzoru uvedeného v příloze X a obsahuje prvky stanovené v
příslušných postupech posuzování shody uvedených v přílohách IV až VIII
a je stále aktualizováno. Je přiloženo k dílčímu systému
nebo bezpečnostnímu prvku a přeloženo do jazyka nebo jazyků
požadovaných členským státem, v němž je dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek uváděn nebo dodáván na trh.
3)           Pokud se na dílčí systém nebo bezpečnostní
prvek vztahuje více než jeden akt Unie požadující EU prohlášení o shodě,
vypracuje se pro všechny tyto akty Unie jednotné EU prohlášení o shodě.
Dané akty Unie musí být v tomto prohlášení uvedeny včetně odkazů
na jejich zveřejnění.
4)           Vypracováním EU prohlášení o
shodě nese výrobce odpovědnost za soulad dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku s požadavky tohoto nařízení.
Článek 20 [Článek R11 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Obecné
zásady označení CE
Označení CE podléhá obecným zásadám
uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 21 [Článek R12 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Pravidla
a podmínky pro připojování označení CE
1)           Označení CE musí být
viditelně, čitelně a nesmazatelně připojeno k
dílčímu systému nebo bezpečnostnímu prvku nebo k jeho
výrobnímu štítku.
2)           Označení CE se připojí
před uvedením dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na
trh.
3)           Označení CE je doplněno
identifikačním číslem oznámeného subjektu, který se účastnil
kontrolní fáze výroby.
4)           K označení CE a k identifikačnímu
číslu uvedenému v odstavci 3 může být připojena jakákoli jiná
značka označující zvláštní riziko nebo použití.
KAPITOLA IV
OZNAMOVÁNÍ
SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 22 [Článek R13 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním
členským státům subjekty oprávněné provádět jako třetí
strana úkoly spojené s posuzováním shody podle článku 18.
Článek 23 [Článek R14 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Oznamující
orgány
1)           Členské státy určí
oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných
postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a za
kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 26.
2)           Členské státy mohou rozhodnout
o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní
akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v
souladu s ním.
3)           Pokud oznamující orgán přenese
na subjekt, který není ústředním orgánem veřejné správy,
provádění posouzení, oznámení nebo kontrolu uvedené v odstavci 1, nebo jej
tímto úkolem jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a
musí obdobně splňovat požadavky stanovené v čl. 26 odst. 1 až 6.
Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta
odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4)           Oznamující orgán nese za úkoly
provedené subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 24 [Článek R15 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Požadavky
týkající se oznamujících orgánů
1)           Oznamující orgán je zřízen
takovým způsobem, aby nedocházelo k žádným střetům zájmů se
subjekty posuzování shody.
2)           Oznamující orgán je organizován a
provozován tak, aby chránil objektivitu a nestrannost svých činností.
3)           Oznamující orgán je organizován
takovým způsobem, aby každé rozhodnutí o oznámení subjektu posuzování
shody prováděly příslušné osoby, jiné než osoby provádějící
posouzení.
4)           Oznamující orgán nenabízí ani
neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování
shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či
konkurenčním základě.
5)           Oznamující orgán zachovává
důvěrnost získaných informací.
6)           Oznamující orgán má k dispozici
dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků, aby mohl
řádně vykonávat své povinnosti.
Článek 25 [Článek R16 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Informační
povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých
postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu
oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto
informací.
Komise tyto
informace zveřejní.
Článek 26 [Článek R17 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Požadavky
týkající se oznámených subjektů
1)           Pro účely oznamování musí
oznámený subjekt splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2)           Subjekt posuzování shody je
zřízen podle vnitrostátních právních předpisů členského
státu a má právní subjektivitu.
3)           Subjekt posuzování shody je
třetí stranou nezávislou na organizaci nebo dílčím systému
nebo bezpečnostním prvku, který posuzuje.
Za takovýto subjekt může být považován
subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu
zastupujícímu podniky, jež se podílejí na navrhování, výrobě, dodávání,
montáži, používání nebo údržbě dílčích systémů nebo
bezpečnostních prvků, které tento subjekt posuzuje, pokud je
prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4)           Subjekt posuzování shody, jeho
nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění úkolů v
rámci posuzování shody nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí,
dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují dílčí
systémy nebo bezpečnostní prvky, jež posuzují, a nesmí být ani zástupci
jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání hodnocených
dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků, které jsou
nezbytné pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání takových
dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků k osobním
účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a
pracovníci odpovědní za provádění úkolů v rámci posuzování shody
se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci,
uvádění na trh, instalaci, používání nebo údržbě těchto
dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků, ani zastupovat
strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí
provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý
úsudek a nedotknutelnost ve vztahu k činnostem posuzování, k jejichž vykonávání
jsou oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekt posuzování shody musí zaručit, že
činnosti jeho poboček nebo subdodavatelů neohrožují
důvěrnost, objektivitu a nestrannost jeho činností posuzování
shody.
5)           Subjekt posuzování shody a jeho
pracovníci provádějí posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální
důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní
oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům,
zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky
jejich posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na
výsledcích těchto činností zájem.
6)           Subjekt posuzování shody musí být
schopen provádět všechny povinnosti spojené s posuzováním shody,
které tomuto subjektu ukládají přílohy IV až VIII a pro něž byl oznámen,
ať již tyto povinnosti provádí sám subjekt posuzování shody, nebo jsou
prováděny jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít k dispozici
vždy, pro každý postup posuzování shody a pro každý druh nebo kategorii
dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků, pro něž je
oznámen, potřebné:
a)      pracovníky s odbornými znalostmi a
dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů
souvisejících s posuzováním shody;
b)      popisy postupů, podle nichž je
posuzování shody prováděno a jež zajišťují průhlednost
těchto postupů a možnost jejich znovuzahájení; musí uplatňovat
náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako
oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)      postupy pro provádění činností,
jež řádně zohledňují velikost, odvětví, strukturu
podniků, míru složitosti technologie daného dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku a hromadný či sériový způsob jeho
výroby.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky
nezbytné k vhodnému provádění technických a administrativních úkolů
spojených s posuzováním shody a musí mít přístup k veškerému
potřebnému vybavení nebo zařízení.
7)           Pracovníci odpovědní za
provádění činností spojených s posuzováním shody musí:
a)      mít přiměřené technické a
odborné vzdělání týkající se všech činností spojených s posuzováním
shody, pro které byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)      mít uspokojivou znalost požadavků
souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto
posuzování provádět;
c)      mít vhodné znalosti základních
požadavků stanovených v příloze II, příslušných
harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních
právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a
rozumět jim;
d)      být schopni vypracovávat
osvědčení, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení
provedena.
8)           Musí být zaručena nestrannost
subjektu posuzování shody, jeho nejvyššího vedení a pracovníků
odpovědných za provádění úkolů v rámci posuzování shody.
Odměňování nejvyššího vedení a
pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za provádění
úkolů v rámci posuzování shody nezávisí na počtu provedených
posouzení nebo na jejich výsledcích.
9)           Subjekt posuzování shody uzavře
pojištění odpovědnosti, pokud tuto odpovědnost nepřevzal
stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za
posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10)         Pracovníci subjektu posuzování shody
jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s
příslušnými správními orgány členského státu, v němž vykonávají
svou činnost, pokud jde o veškeré informace, které získali při
plnění svých povinností podle příloh IV až VIII nebo podle jakéhokoli
ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se uvedená
ustanovení provádí. Vlastnická práva jsou chráněna.
11)         Subjekt posuzování shody se podílí na
příslušných normalizačních činnostech a na činnostech
koordinační skupiny oznámeného subjektu zřízené podle tohoto
nařízení nebo zajistí, aby byli jeho pracovníci odpovědní za
provádění úkolů v rámci posuzování shody o těchto
činnostech informováni, a používá jakožto všeobecné pokyny správní
rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 27 [Článek R18 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Předpoklad
shody
Pokud subjekt posuzování shody může
prokázat, že splňuje kritéria stanovená příslušnými harmonizovanými
normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v
Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že
splňuje požadavky stanovené v článku 26 do té míry, do níž se
harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 28 [Článek R20 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Pobočky
a subdodavatelé oznámených subjektů
1)           Pokud oznámený subjekt zadá
konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo pobočce,
zajistí, aby subdodavatel nebo pobočka splňovali požadavky stanovené
v článku 26, a informuje o tom oznamující orgán.
2)           Oznámený subjekt nese plnou
odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo pobočkami bez
ohledu na to, kde jsou usazeni.
3)           Činnosti lze zadat
subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem zákazníka.
4)           Oznámený subjekt uchovává pro
potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení
kvalifikací subdodavatele nebo pobočky a práce provedené subdodavatelem
nebo pobočkou podle příloh IV až VIII.
Článek 29 [Článek R22 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Žádost
o oznámení
1)           Subjekt posuzování shody podává
žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je
usazen.
2)           Součástí žádosti o oznámení je
popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody
a dílčího systému / bezpečnostního prvku nebo dílčích
systémů / bezpečnostních prvků, pro něž se subjekt
prohlašuje za odborně způsobilý, jakož i osvědčení o
akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem,
které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v
článku 26.
3)           Nemůže-li dotčený subjekt
posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne
oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání
a pravidelné kontrole jeho souladu s požadavky stanovenými v článku
26.
Článek 30 [Článek R23 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Postup
oznamování
1)           Oznamující orgány mohou provést
oznámení pouze subjektů posuzování shody, které splňují požadavky
stanovené v článku 26.
2)           K oznámení Komisi a ostatním
členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý
a spravovaný Komisí.
3)           Oznámení obsahuje veškeré
podrobnosti o příslušných činnostech posuzování shody, modulu nebo
modulech posuzování shody a dílčím systému / bezpečnostním prvku nebo
dílčích systémech / bezpečnostních prvcích a příslušné
potvrzení o způsobilosti.
4)           Pokud se oznámení nezakládá na
osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 29 odst. 2, poskytne
oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům podklady, které
dokládají způsobilost subjektu posuzování shody, a informuje je o
opatřeních, jež zajišťují, aby byl subjekt pravidelně
kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 26.
5)           Dotčený subjekt může
provádět činnosti oznámeného subjektu, pouze pokud Komise nebo
ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po
oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou
měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely tohoto
nařízení považuje za oznámený subjekt.
6)           Komisi a členským státům
je třeba oznámit jakékoli následné významné změny týkající se
oznámení.
Článek 31 [Článek R24 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Identifikační
čísla a seznamy oznámených subjektů
1)           Komise oznámenému subjektu
přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v
případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2)           Komise zveřejní seznam
subjektů oznámených podle tohoto nařízení, včetně
identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a
činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam aktualizován.
Článek 32 [Článek R25 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Změny
v oznámeních
1)           Pokud oznamující orgán zjistí nebo
je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky
stanovené v článku 26 nebo neplní své povinnosti, buď omezí, nebo
pozastaví či odejme oznámení podle toho, jak je neplnění těchto
požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi
a ostatní členské státy.
2)           V případě omezení,
pozastavení nebo odvolání oznámení nebo v případě, že oznámený
subjekt ukončil svou činnost, podnikne dotčený oznamující
členský stát příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se
tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo aby byly k
dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem
na vyžádání.
Článek 33 [Článek R26 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Zpochybnění
způsobilosti oznámených subjektů
1)           Komise vyšetří všechny
případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o
způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále
splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2)           Oznamující členský stát
předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se
odůvodnění pro oznámení nebo toho, že je dotčený oznámený
subjekt nadále způsobilý.
3)           Komise zajistí, aby se se všemi
citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření
nakládalo jako s důvěrnými.
4)           Pokud Komise zjistí, že oznámený
subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své
oznámení, přijme prováděcí akt vyžadující, aby oznamující
členský stát přijal nezbytná nápravná opatření, včetně
případného odnětí oznámení.
Prováděcí akt uvedený v prvním
pododstavci se přijme poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst.
2.
Článek 34 [Článek R27 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Povinnosti
týkající se činnosti oznámených subjektů
1)           Oznámené subjekty provádějí
posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými
v přílohách IV až VIII.
2)           Posuzování shody se provádí
přiměřeným způsobem, aby se zabránilo přílišnému
zatížení hospodářských subjektů.
Subjekty posuzování shody při výkonu své
činnosti řádně zohlední velikost a strukturu dotčeného
podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané
technologie dílčího systému nebo bezpečnostního prvku a
hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru
přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby byl dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek v souladu s ustanoveními tohoto
nařízení.
3)           Pokud oznámený subjekt zjistí, že
výrobce nesplňuje základní požadavky stanovené v příloze II nebo
v odpovídajících harmonizovaných normách nebo jiných technických specifikacích,
požádá výrobce, aby přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá
osvědčení o shodě.
4)           Pokud v průběhu kontroly
shody po vydání osvědčení oznámený subjekt zjistí, že dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek již nesplňuje požadavky, požádá
výrobce, aby přijal vhodná nápravná opatření, a v případě
nutnosti může platnost osvědčení pozastavit nebo osvědčení
odejmout.
5)           Pokud výrobce nepřijme nápravná
opatření nebo pokud tato opatření nemají požadovaný účinek,
oznámený subjekt omezí nebo pozastaví platnost příslušných
osvědčení nebo případně tato osvědčení odejme.
Článek 35
Odvolání
proti rozhodnutím oznámených subjektů
Členské státy zajistí, aby bylo možné se
proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 36 [Článek R28 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Informační
povinnost oznámených subjektů
1)           Oznámené subjekty informují
oznamující orgán:
a)      o veškerých zamítnutích, omezeních,
pozastaveních platnosti nebo odnětích osvědčení;
b)      o všech okolnostech majících vliv na
rozsah nebo podmínky oznámení;
c)      o všech žádostech o informace o
provedených činnostech posuzování shody, které obdržely od orgánů
dozoru nad trhem;
d)      na vyžádání o činnostech posuzování
shody provedených v rámci působnosti jejich oznámení a o jakýchkoli jiných
provedených činnostech, včetně přeshraničních
činností a zadávání subdodávek.
2)           Oznámené subjekty poskytnou ostatním
subjektům oznámeným podle tohoto nařízení, které provádějí
obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými dílčími
systémy nebo bezpečnostními prvky, příslušné informace o
otázkách týkajících se negativních, a na žádost i pozitivních výsledků
posuzování shody.
Článek 37 [Článek R29 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
 Výměny
zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi
příslušnými vnitrostátními orgány členských států, které
provádějí politiku oznamování.
Článek 38 [Článek R30 rozhodnutí
č. 768/2008/ES]
Koordinace
oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění
vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle tohoto nařízení
ve formě odvětvové skupiny (odvětvových skupin) oznámených
subjektů.
Členské státy zajistí účast jimi
oznámených subjektů na práci těchto skupin, a to přímo nebo
prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA V
POSTUP
PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Postup
projednávání ve výboru
1)           Komisi je nápomocen Výbor pro lanové
dráhy. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
2)           Odkazuje-li se na tento odstavec,
použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 40
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce
za porušení tohoto nařízení hospodářskými subjekty a přijmou
veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich prosazování. Tato
pravidla mohou zahrnovat trestní sankce za závažná porušení právních
předpisů.
Stanovené sankce musí být účinné,
přiměřené a odrazující.
Členské státy o těchto ustanoveních
uvědomí Komisi nejpozději do [3 měsíců před datem
uvedeným v čl. 43 odst. 2] a neprodleně ji uvědomí o
veškerých pozdějších změnách, které se jich dotýkají.
Článek 41
Přechodná
ustanovení
Členské státy nesmí bránit dodávání na
trh dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků, na které se
vztahuje směrnice 2000/9/ES a které jsou s uvedenou směrnicí
v souladu a byly uvedeny na trh před [datum uvedené
v čl. 43 odst. 2].
Členské státy nesmí bránit uvedení
do provozu lanových drah, na které se vztahuje směrnice 2000/9/ES a
které jsou s uvedenou směrnicí v souladu a byly vyrobeny
před [datum uvedené v čl. 43 odst. 2].
Článek 42
Zrušení
Směrnice 2000/9/ES se zrušuje
s účinností ode [dne uvedeného v čl. 43 odst. 2].
Odkazy na zrušenou směrnici se považují
za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou stanovenou v
příloze X.
Článek 43
Vstup v
platnost a použitelnost
1)           Toto nařízení vstupuje
v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie.
2)           Použije se od [dva roky od vstupu v
platnost].
3)           Odchylně od odstavce 2 se
články 22 až 38 použijí od [šest měsíců po vstupu
v platnost].
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               Úř. věst. L 106, 3.5.2000, s. 21.
[2]               COM(2013) 471 final.
[3]               Úř. věst. L 316, 14.11.2012.
[4]               Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o
dozoru nad trhem s výrobky a o změně směrnic Rady 89/686/EHS a
93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES,
95/16/ES, 97/23/ES, 1999/5/ES, 2000/9/ES, 2000/14/ES, 2001/95/ES, 2004/108/ES,
2006/42/ES, 2006/95/ES, 2007/23/ES, 2008/57/ES, 2009/48/ES, 2009/105/ES,
2009/142/ES a 2011/65/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 305/2011, (ES) č. 764/2008 a (ES) č. 765/2008. COM(2013) 75
final.
[5]               Úř. věst. L 11, 15.1.2002,
s. 4.
[6]               Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30.
[7]               Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě,
Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů,
KOM(2011) 206 v konečném znění.
[8]               Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě,
KOM(2011) 123 v konečném znění, 16.3.2011.
[9]               Úř. věst. L 213, 7.9.1995, s. 1.
[10]             Úř. věst. C […], […], s. […].
[11]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/9/ES ze
dne 20. března 2000 o lanových drahách pro dopravu osob (Úř.
věst. L 106, 3.5.2000, s. 21).
[12]             Úř. věst. C 136, 4.6.1985, s.1.
[13]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci, změně
směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a
Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES,
2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a
rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (Úř.
věst. L 316, 14.11.2012, s. 12).
[14]             Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č.
768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro
uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS
(Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82).
[15]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na
akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a
kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. L
218, 13.8.2008, s. 30).
[16]             Úř. věst. L […].
[17]             Nařízení
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února
2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým
členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí
(Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
[18]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/16/ES ze dne
29. června 1995 o sbližování právních předpisů členských
států týkajících se výtahů (Úř. věst. L 213, 7.9.1995, s.
1).
PŘÍLOHA I
DÍLČÍ
SYSTÉMY
Lanová dráha je rozdělena do
infrastruktury a dílčích systémů, které jsou uvedeny níže,
přičemž požadavky na provoz a požadavky na servis je třeba vzít
v úvahu ve všech případech:
1.         Lana a spoje lan.
2.         Pohony a brzdy.
3.         Mechanická zařízení:
3.1       Napínací zařízení lan.
3.2       Zařízení stanice.
3.3       Zařízení trati.
4.         Vozy:
4.1       Kabiny, sedačky a unášecí
zařízení.
4.2       Závěs.
4.3       Pojezd nebo běhoun.
4.4       Uchycení.
5.         Elektrotechnické zařízení:
5.1       Dálkové sledování, ovládání a
bezpečnostní zařízení.
5.2       Sdělovací a informační
zařízení.
5.3       Zařízení pro ochranu před
účinky atmosférické elektřiny.
6.         Evakuační zařízení:
6.1       Pevné evakuační zařízení.
6.2       Pojízdné evakuační
zařízení.
PŘÍLOHA II
ZÁKLADNÍ
POŽADAVKY
1. Účel
Tato příloha stanoví základní požadavky,
včetně požadavků na servis a požadavků na provoz,
použitelné pro navrhování, stavbu a uvádění lanových drah do provozu.
2. Obecné požadavky
2.1 Bezpečnost osob
Bezpečnost uživatelů, provozních pracovníků
a jiných osob je základním požadavkem pro navrhování, stavbu a provoz lanových
drah.
2.2 Zásady bezpečnosti
Všechny lanové dráhy musí být navrženy, provozovány a
udržovány podle následujících zásad v uvedeném pořadí:
–
vyloučit nebo, pokud to není možné, snížit
rizika prostřednictvím návrhu a konstrukčních prvků,
–
stanovit a přijmout všechna nezbytná
opatření k ochraně před riziky prostřednictvím návrhu a
konstrukčních prvků,
–
stanovit a oznámit bezpečnostní opatření,
která by odstranila rizika, která nemohla být úplně odstraněna
opatřeními a prostředky podle první a druhé odrážky.
2.3 Zvážení vnějších
vlivů
Lanové dráhy musí být navrženy a konstruovány tak, aby je
bylo možné provozovat bezpečně s ohledem na typ lanové dráhy,
charakteristiky terénu a životního prostředí, atmosférické a meteorologické
podmínky a všechny možné stavby a překážky vyskytující se v okolí buď
na zemi, nebo ve vzduchu.
2.4 Rozměry
Lanová dráha, dílčí systémy a všechny její
bezpečnostní prvky musí být dimenzovány, navrženy a konstruovány tak, aby
odolávaly s postačujícím stupněm bezpečnosti všem zatížením,
které se vyskytnou za všech předvídatelných podmínek, včetně
těch, které se vyskytnou, když zařízení není v provozu, a s uvážením
zvláště vnějších vlivů, dynamických účinků a únavových
jevů odpovídajících uznávaným pravidlům techniky, zvláště pak s
ohledem na volbu materiálu.
2.5 Montáž
2.5.1 Lanová dráha, dílčí systémy a všechny
bezpečnostní prvky musí být navrženy a konstruovány tak, aby mohly být
bezpečně smontovány a instalovány.
2.5.2 Bezpečnostní prvky musí být navrženy tak, aby
znemožňovaly chybnou montáž buď provedením konstrukce nebo vhodným
označením na vlastních prvcích.
2.6 Provozní
způsobilost lanové dráhy
2.6.1 Bezpečnostní prvky musí být navrženy,
konstruovány a používány tak, aby v každém případě byla zajištěna
jejich vlastní provozní způsobilost a/nebo aby bezpečnost lanové
dráhy byla zabezpečena tak, jak je stanoveno v analýze bezpečnosti v
příloze III tak, aby jejich porucha byla vysoce nepravděpodobná a s
odpovídající bezpečnostní rezervou.
2.6.2 Lanová dráha musí být navržena a konstruována tak,
aby bylo při provozu zajištěno, že každá porucha prvku, která by
mohla mít vliv na bezpečnost, a to i nepřímo, byla zjištěna
včas vhodným opatřením.
2.6.3 Ochranná opatření podle bodů 2.6.1 a 2.6.2
se musí používat po celé období mezi dvěma plánovanými kontrolami
příslušného prvku. Časové období mezi plánovanými kontrolami
bezpečnostních prvků musí být jasně uvedeno v návodu k použití.
2.6.4 Bezpečnostní prvky, které jsou zabudovány do
lanové dráhy jako náhradní díly, musí splňovat základní požadavky tohoto
nařízení a podmínky pro hladké vzájemné působení s ostatními díly
lanové dráhy.
2.6.5 Musí být přijata opatření, aby požár na
lanové dráze neohrozil bezpečnost dopravovaných osob a obsluhy.
2.6.6 Musí být přijata zvláštní opatření k
ochraně lanové dráhy a osob před účinky blesku.
2.7 Bezpečnostní
zařízení
2.7.1 Každá závada na lanové dráze, která by mohla
způsobit poruchu ohrožující bezpečnost, musí být tam, kde je to
proveditelné, zjištěna, ohlášena a zpracována bezpečnostním
zařízením. Totéž platí pro běžně předvídatelné vnější
případy, které mohou ohrozit bezpečnost.
2.7.2 Musí být možné lanovou dráhu kdykoliv ručně
vypnout.
2.7.3 Po zastavení lanové dráhy bezpečnostním
zařízením nesmí být možné obnovení jejího provozu bez provedení
příslušného zásahu.
2.8 Požadavky na servis
Lanová dráha musí být navržena a konstruována tak, aby bylo
možno bezpečně provádět běžnou nebo zvláštní údržbu a
opravářské práce.
2.9 Obtěžování okolí
Lanová dráha musí být navržena a konstruována tak, aby
jakékoliv vnitřní nebo vnější emise škodlivých plynů, hlukové
emise nebo vibrace byly pod předepsanými limity.
3. Požadavky na infrastrukturu
3.1 Vedení tratě,
rychlost, vzdálenost mezi vozy
3.1.1 Lanová dráha musí být navržena tak, aby mohla být
provozována bezpečně s ohledem na charakteristiky terénu a životního
prostředí, atmosférické a meteorologické podmínky a všechny eventuální
stavby a překážky vyskytující se v okolí buď na zemi, nebo ve
vzduchu, a tak, aby nezpůsobovala emise nebo nevytvářela
nebezpečí za žádných provozních nebo údržbářských podmínek nebo v
případě vyprošťování osob.
3.1.2 Mezi vozy, vlečnými zařízeními, jízdními
dráhami a lany atd. a eventuálními budovami a překážkami v okolí v terénu
nebo ve vzduchu musí být udržovány dostatečné boční a svislé
vzdálenosti s uvážením svislého, podélného a stranového pohybu lan a vozů
nebo vlečných zařízení za nejvíce nepříznivých
předvídatelných provozních podmínek.
3.1.3 Mezi vozy a terénem se musí uvažovat maximální
vzdálenost podle provedení lanové dráhy, typů vozů a evakuačního
postupu. U otevřených vozů se také musí vzít v úvahu riziko pádu,
stejně jako psychologické hledisko související se vzdáleností mezi vozem a
zemí.
3.1.4 Maximální rychlost vozů nebo vlečných
zařízení, minimální vzdálenost mezi nimi, jejich zrychlení a zpomalení
musí být zvoleny tak, aby byla zajištěna bezpečnost osob a
bezpečný provoz lanové dráhy.
3.2 Stanice a traťové konstrukce
3.2.1 Stanice a traťové konstrukce musí být navrženy,
instalovány a vybaveny tak, aby byla zajištěna stabilita. Musí dovolit
bezpečné vedení lan, vozů a vlečných zařízení a
umožňovat provádění bezpečné údržby za všech provozních
podmínek.
3.2.2 Vstupní a výstupní prostory lanové dráhy musí být
navrženy tak, aby zajistily bezpečnost jízdy vozů, vlečných
zařízení a osob. Pohyb vozů a vlečných zařízení ve
stanicích musí být bez nebezpečí pro osoby s uvážením jejich působení
na pohyb zařízení.
4. Požadavky na lana, pohony a brzdy a na mechanická a
elektrická zařízení
4.1 Lana a jejich podpěry
4.1.1 Na trati musí být provedena všechna opatření
tak, aby odpovídala poslední úrovni technického vývoje, aby:
–
se zabránilo přetržení lan nebo přetržení
jejich uchycení či spojení,
–
byly dodrženy hodnoty jejich minimálních a
maximálních zatížení,
–
bylo zajištěno, že lana jsou
bezpečně namontována na správné podpěry a zabránilo se
vypadnutí,
–
bylo umožněno jejich sledování.
4.1.2 Pokud není možno zabránit všem rizikům vypadnutí
lana, musí být provedena opatření, aby lana mohla být vrácena a lanová dráha
vypnuta, aniž by došlo k ohrožení osob v případě vypadnutí lana.
4.2 Mechanická zařízení
4.2.1 Pohony
Poháněcí systém lanové dráhy musí mít
přiměřený výkon a schopnost přizpůsobit se různým
provozním stavům a režimům.
4.2.2 Nouzový pohon
Lanová dráha musí být vybavena nouzovým pohonem se zdrojem
energie, který je nezávislý na hlavním poháněcím systému. Nouzový pohon
však není nutný, ukáže-li analýza bezpečnosti, že osoby mohou opustit vozy
a zvláště závěs snadno, rychle a bezpečně, i když nouzový
pohon není k dispozici.
4.2.3 Brzdová zařízení
4.2.3.1 V případě nebezpečí musí být možné
zastavit lanovou dráhu a/nebo vozy v kterýkoliv okamžik při jmenovité
nosnosti a třecích poměrech, které jsou dovoleny během provozu
za nejnepříznivějších podmínek. Brzdná dráha musí být tak krátká, jak
to vyžaduje bezpečnost lanové dráhy.
4.2.3.2 Hodnoty zpomalení musí být v
přiměřených mezích tak, aby zajišťovaly jak bezpečnost
osob, tak bezpečné chování vozů, lan a ostatních částí lanové
dráhy.
4.2.3.3 Každá lanová dráha musí mít dva nebo více brzdových
systémů, každý z nich musí být schopen lanovou dráhu zastavit a musí být
seřízen tak, že automaticky nahradí činný systém, když je jeho
účinnost nedostačující. Brzdový systém tažných lan, který působí
jako poslední, musí působit přímo na hnací kotouč. Tato
ustanovení neplatí pro lyžařské vleky.
4.2.3.4 Lanová dráha musí být vybavena účinným
vypínacím a blokovacím mechanismem, aby se zabránilo jejímu nežádoucímu
spuštění.
4.3 Ovládací zařízení
Ovládací zařízení musí být navrženo a provedeno tak,
aby bylo bezpečné a spolehlivé, aby odolávalo běžnému provoznímu
namáhání a vnějším vlivům jako jsou vlhkost, extrémní teploty a
elektromagnetické rušení, a nesmí způsobovat nebezpečné situace ani v
případě chyby obsluhy.
4.4 Dorozumívací zařízení
Provozní pracovníci musí mít možnost použít vhodné
zařízení umožňující v každé době vzájemnou komunikaci a v
případě stavu nouze umožňující informovat uživatele.
5. Vozy a vlečná zařízení
5.1 Vozy a vlečná zařízení musí být navrženy a
vybaveny tak, aby za předvídatelných provozních podmínek žádná osoba
nemohla vypadnout nebo být jinak ohrožena.
5.2 Uchycení vozů a vlečných zařízení k lanu
musí být navrženo a provedeno tak, aby ani za nejnepříznivějších
podmínek nemohlo dojít k
–
 poškození lana nebo
–
prokluzu, kromě prokluzování, které je pro
bezpečnost vozu, vlečného zařízení nebo
vlastního zařízení nevýznamné.
5.3 Dveře vozů (na vozech, kabinách) musí být
navrženy a konstruovány tak, aby bylo možno je zavřít a zajistit. Podlaha
a stěny vozů musí být navrženy a konstruovány tak, aby za všech
okolností odolávaly tlakům a zatížení způsobeným uživateli.
5.4 Je-li k zajištění bezpečnosti provozu ve voze
nutná přítomnost obsluhy, musí být vůz vybaven potřebným
zařízením, které umožňuje plnit její úkoly.
5.5 Vozy a/nebo vlečná zařízení a zvláště
jejich závěsné mechanismy musí být navrženy a vybaveny tak, aby zajistily
bezpečnost pracovníkům provádějícím údržbu v souladu s
příslušnými pravidly a návody.
5.6 U vozů s odpojitelným uchycením musí být
učiněna všechna opatření, aby vozy chybně připojené k
lanu před odjezdem a vozy při dojezdu neodpojené od lana byly
zastaveny bez ohrožení uživatelů a aby se zabránilo pádu vozu.
5.7 Vozy pozemních lanovek, a pokud to uspořádání
lanové dráhy dovoluje, vozy dvoulanových lanových drah musí být vybaveny
samočinnou vozovou brzdou působící na jízdní dráhu, jestliže
nemůže být dostatečně vyloučeno přetržení nosného
lana.
5.8 Pokud nebezpečí vykolejení vozu nemůže být
vyloučeno jiným způsobem, vůz musí být vybaven zařízením
proti vykolejení, které umožní zastavit vůz bez ohrožení osob.
6. Zařízení pro uživatele
Přístup do prostoru pro nástup a odchod z prostoru pro
výstup, nastupování a vystupování uživatelů musí být organizovány s
ohledem na pohyb a zastavování vozů tak, aby byla zajištěna
bezpečnost osob, zvláště pak v prostorech, kde je nebezpečí
pádu.
Dětem a osobám s omezenou schopností pohybu a
orientace musí být umožněno bezpečně používat lanovou dráhu,
je-li tato lanová dráha navržena pro dopravu takových osob.
7. Požadavky na provoz
7.1 Bezpečnost
7.1.1 Musí být provedena všechna technická zajištění a
opatření, aby lanová dráha byla užívána pro zamýšlený účel a podle
jejích technických specifikací a stanovených provozních podmínek a aby mohly
být dodrženy návody k bezpečnému provozu a údržbě. Návod k použití a
odpovídající upozornění musí být vypracovány v jazyce, který je snadno
srozumitelný uživatelům, určeném členským státem, ve kterém je
lanová dráha postavena.
7.1.2 Osoby odpovědné za provoz lanové dráhy musí být
vybaveny příslušnými materiálními prostředky a musí být
způsobilé k provádění tohoto úkolu.
7.2 Bezpečnost při přerušení provozu
lanové dráhy
Musí být přijata všechna technická ustanovení a
opatření, aby bylo zajištěno, že uživatelé mohou být dopraveni do
bezpečí ve stanovené době odpovídající typu lanové dráhy a jejího
okolí, pokud se lanová dráha zastaví a provoz nemůže být rychle obnoven.
7.3 Ostatní zvláštní bezpečnostní opatření
7.3.1 Pracovní místa a stanoviště obsluhy
Pohyblivé části, které jsou ve stanicích
běžně přístupné, musí být navrženy, konstruovány a instalovány
tak, aby se vyloučila všechna nebezpečí, nebo tam, kde taková
nebezpečí existují, aby byly tyto části vybaveny ochranným
zařízením tak, aby se zabránilo jakémukoliv kontaktu s těmi částmi
lanové dráhy, které by mohly způsobit úraz. Tato zařízení musí být
takového typu, aby nemohla být snadno odstraněna nebo aby se nemohla stát
neúčinnými.
7.3.2 Nebezpečí pádu
Pracoviště a ostatní pracovní prostory,
včetně těch, které se používají jen příležitostně, a
přístupy k nim, musí být navrženy a konstruovány tak, aby se zabránilo
pádu osob, které tam pracují nebo se tam zdržují. Pokud by tato opatření
nebyla dostatečná, musí být vybaveny kotevními místy pro upevnění
osobních ochranných prostředků k zabránění pádu.
PŘÍLOHA III
ANALÝZA
BEZPEČNOSTI
Analýza bezpečnosti požadovaná pro každou lanovou
dráhu podle článku 8 musí brát v úvahu všechny způsoby zamýšleného
provozu. Analýza musí být provedena uznávanou nebo zavedenou metodou a musí
brát v úvahu současný stav techniky a komplexnost příslušné lanové
dráhy. Účelem analýzy je rovněž zajistit, aby navrhování a instalace
lanové dráhy braly ohled na okolí a nejnepříznivější situace za
účelem zajištění uspokojivých bezpečnostních podmínek.
Analýza bezpečnosti se musí rovněž vztahovat na
bezpečnostní zařízení a jejich působení na celou lanovou dráhu a
s nimi spojené dílčí systémy, které bezpečnostní zařízení uvádí
v činnost tak, aby dílčí systémy byly buď:
–
způsobilé reagovat na první poruchu nebo
zjištěnou závadu tak, aby zůstaly buď ve stavu, který
zajišťuje bezpečnost, v omezeném provozním stavu nebo ve stavu
zabezpečeném proti selhání,
–
záložní a kontrolní, nebo
–
takové, aby pravděpodobnost jejich poruchy
mohla být vyhodnocena, a vykazovaly normální stav, který je rovnocenný
bezpečnostním zařízením, která splňují kritéria uvedená v první
a druhé odrážce.
Analýza bezpečnosti se musí použít k vypracování
přehledu rizik a nebezpečných situací podle čl. 8 odst. 1 a ke
stanovení seznamu bezpečnostních prvků podle čl. 8 odst. 2.
Výsledek této analýzy bezpečnosti musí být součástí zprávy o
bezpečnosti.
PŘÍLOHA IV
POSTUPY
POSUZOVÁNÍ SHODY PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ PRVKY: MODUL
B: EU PŘEZKOUŠENÍ TYPU – VÝROBNÍ TYP
1. EU přezkoušení typu je součástí
postupu posouzení shody, ve které oznámený subjekt přezkoumá technický
návrh dílčího systému nebo bezpečnostního prvku
a ověří a osvědčí, že návrh splňuje
požadavky tohoto nařízení.
2. EU přezkoušení typu se provádí
posouzením vhodnosti technického návrhu dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku prostřednictvím přezkoumání technické
dokumentace a podpůrných důkazů podle bodu 3 a přezkoušením
vzorku úplného dílčího systému nebo bezpečnostního prvku, který
odpovídá plánovanému výrobku (výrobní typ).
3. Výrobce podá u jediného oznámeného
subjektu, který si zvolil, žádost o EU přezkoušení typu.
Žádost musí obsahovat všechny tyto informace:
a)      jméno a adresu výrobce, a pokud žádost
podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)      písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu;
c)      technickou dokumentaci pro dílčí
systém a/nebo bezpečnostní prvek podle přílohy IX;
d)      reprezentativní vzorek plánovaného
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku nebo podrobné údaje o
prostorách, kde mohou být vyzkoušeny. Oznámený subjekt může požadovat
další vzorky, jestliže to program zkoušek vyžaduje.
4. Oznámený
subjekt:
4.1 přezkoumá
technickou dokumentaci a podpůrné důkazy s cílem posoudit
přiměřenost technického návrhu dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku;
4.2
ověří, zda byl(y) vzorek (vzorky) vyroben(y) ve shodě s
technickou dokumentací, a určí prvky, které byly navrženy v souladu s
použitelnými ustanoveními příslušných harmonizovaných norem a technických
specifikací, jakož i prvky, které byly navrženy, aniž byla použita
příslušná ustanovení těchto norem;
4.3 v
případě, kdy výrobce použil specifikace příslušných
harmonizovaných norem, provede nebo nechá provést příslušné kontroly
a zkoušky, aby zjistil, zda tyto specifikace byly použity správně;
4.4 provede nebo nechá provést příslušné
kontroly a zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy výrobce zvolil
řešení podle příslušných harmonizovaných norem a/nebo technických
specifikací, byly tyto normy a specifikace použity správně;
4.5 provede nebo nechá provést příslušné
kontroly a zkoušky, aby ověřil, zda v případě, kdy nebyla
použita řešení podle příslušných harmonizovaných norem nebo
technických specifikací, splňují řešení, která výrobce použil, odpovídající
základní požadavky tohoto nařízení;
4.6 dohodne se s výrobcem, na kterém
místě budou kontroly a zkoušky provedeny.
5. Oznámený subjekt vypracuje zprávu o
hodnocení, která zaznamená činnosti provedené podle bodu 1.4 a jejich
výstupy. Aniž jsou dotčeny povinnosti oznámeného subjektu vůči
oznamujícím orgánům, oznámený subjekt zveřejní obsah této zprávy,
jako celek nebo její část, pouze se souhlasem výrobce.
6. Jestliže typ
splňuje požadavky tohoto nařízení, vydá oznámený subjekt výrobci
certifikát EU přezkoušení typu. Certifikát musí obsahovat jméno a adresu
výrobce, závěry přezkoušení, veškeré podmínky platnosti certifikátu,
údaje nezbytné k identifikaci schváleného typu (dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku) a případné popisy jeho fungování. K certifikátu
může být přiložena jedna nebo více příloh.
Certifikát a jeho přílohy obsahují
všechny náležité informace umožňující posoudit, zda je vyrobený dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek ve shodě s přezkoušeným
typem, a provést kontrolu za provozu.
Certifikát je platný po maximální dobu
třiceti let ode dne vydání. Pokud daný typ nesplňuje příslušné
požadavky tohoto nařízení, oznámený subjekt odmítne vydat certifikát EU
přezkoušení typu a uvědomí o tom žadatele, přičemž
odmítnutí podrobně odůvodní.
7. Oznámený subjekt dbá na to, aby
věděl o všech změnách obecně uznávaného stavu, které
naznačují, že schválený typ již nemusí být v souladu s použitelnými
požadavky tohoto nařízení, a rozhodne, zda tyto změny vyžadují hlubší
šetření. Pokud šetření vyžadují, oznámený subjekt o tom informuje
výrobce.
Výrobce informuje oznámený subjekt, který
uchovává technickou dokumentaci týkající se certifikátu EU přezkoušení
typu, o všech změnách schváleného typu, které mohou ovlivnit soulad
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku se základními požadavky
tohoto nařízení nebo podmínky platnosti certifikátu.
Oznámený subjekt
změny přezkoumá a informuje výrobce o tom, zda certifikát EU
přezkoušení typu zůstává v platnosti, nebo zda je třeba
dalších kontrol, ověření či zkoušek. Oznámený subjekt
případně vydá doplněk k původnímu certifikátu EU
přezkoušení typu nebo vyzve k podání nové žádosti o EU přezkoušení
typu.
8. Každý oznámený
subjekt informuje své oznamující orgány a ostatní oznámené subjekty
o certifikátech EU přezkoušení typu a/nebo dodatcích k nim,
které vydal.
Oznámený subjekt, který odmítne vydat nebo
odejme, pozastaví nebo jinak omezí certifikát EU přezkoušení typu, o tom
musí informovat své oznamující orgány a ostatní oznámené subjekty,
přičemž uvede důvody pro své rozhodnutí.
Komise, členské státy a ostatní oznámené
subjekty mohou na základě žádosti obdržet kopii certifikátů EU
přezkoušení typu a/nebo dodatků k nim. Komise a členské státy
mohou na základě žádosti obdržet kopii technické dokumentace a
výsledků přezkoušení provedených oznámeným subjektem. Oznámený subjekt
si do uplynutí doby platnosti certifikátu uchová kopii certifikátu EU
přezkoušení typu, jeho příloh a dodatků, jakož i souboru
technické dokumentace včetně dokumentace předložené výrobcem.
9. Výrobce
uchovává kopii certifikátu EU přezkoušení typu, jeho příloh a
dodatků a technické dokumentace, aby byly k dispozici pro vnitrostátní
orgány po dobu třiceti let poté, co byl dílčí systém nebo
bezpečnostní prvek uveden na trh.
10. Povinnosti
výrobce uvedené v bodech 7 a 9 mohou být splněny jeho zplnomocněným zástupcem,
pokud jsou stanoveny v plné moci.
PŘÍLOHA V
POSTUPY
POSUZOVÁNÍ SHODY PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ PRVKY: MODUL
D: SHODA S TYPEM ZALOŽENÁ NA ZABEZPEČOVÁNÍ JAKOSTI VÝROBNÍHO PROCESU
1. Shoda s typem
založená na zabezpečení kvality výroby je součástí postupu posouzení
shody, kterým výrobce plní povinnosti stanovené v bodech 2.2 a 2.5 a na vlastní
odpovědnost zaručuje a prohlašuje, že dílčí systémy nebo
bezpečnostní prvky jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a splňují požadavky tohoto nařízení, které se
na ně vztahují.
2. Výroba
Výrobce používá
schválený systém jakosti pro výrobu, výstupní kontrolu a zkoušky
příslušných dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků
podle bodu 2.3 a podléhá dozoru podle bodu 2.4.
3. Systém jakosti
3.1 Výrobce podá
u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému
jakosti.
Žádost musí
obsahovat:
a)           jméno a adresu výrobce, a pokud
žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)           písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu;
c)           veškeré příslušné informace
týkající se dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků
schválených podle modulu B;
d)           dokumentaci systému jakosti;
e)           technickou dokumentaci schváleného
typu a kopii certifikátu (certifikátů) EU přezkoušení typu;
údaje o prostorách, kde je dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek vyráběn.
3.2 Systém jakosti
musí zabezpečovat shodu dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků s typem (typy) popsaným (popsanými) v certifikátu (certifikátech) EU
přezkoušení typu a s požadavky tohoto nařízení, které se na ně
vztahují.
Všechny podklady,
požadavky a předpisy používané výrobcem musí být systematicky a
uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí,
postupů a návodů. Tato dokumentace systému jakosti musí
umožňovat jednoznačný výklad programů, plánů,
příruček a záznamů týkajících se jakosti.
Dokumentace systému jakosti musí obsahovat zejména
přiměřený popis:
a)           cílů z hlediska jakosti,
organizační struktury, povinností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost
výrobků;
b)           odpovídajících metod, postupů a
systematických opatření, které budou použity při výrobě,
kontrole a zabezpečování jakosti;
c)           kontrol a zkoušek, které budou
provedeny před výrobou, během výroby a po výrobě, s uvedením
jejich četnosti;
d)           záznamů o jakosti, např.
protokoly o kontrolách, údaje o zkouškách, údaje o kalibraci, zprávy o
kvalifikaci příslušných pracovníků atd.;
e)           prostředků
umožňujících dozor nad dosahováním požadované jakosti výrobků a nad
efektivním fungováním systému jakosti.
3.3 Oznámený
subjekt posoudí systém jakosti s cílem určit, zda splňuje požadavky
podle bodu 3.2.
U prvků
systému jakosti, které odpovídají příslušným specifikacím vnitrostátních
norem provádějících příslušnou harmonizovanou normu a/nebo technické
specifikace, shodu s těmito požadavky předpokládá.
Audit zahrnuje
návštěvu v provozních prostorách, kde jsou dílčí systémy nebo
bezpečnostní prvky vyráběny, podrobovány inspekci a zkoušeny.
Auditorský tým
musí mít zkušenosti se systémy řízení jakosti a alespoň jeden jeho
člen musí mít zkušenosti s hodnocením v oblasti lanových drah a
technologií daných dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků a znalosti příslušných požadavků tohoto nařízení.
Audit zahrnuje návštěvu v provozních prostorách výrobce za účelem
posouzení. Auditorský tým přezkoumá technickou dokumentaci uvedenou v
bodě 3.1 písm. e), aby ověřil, že je výrobce schopen určit
příslušné požadavky tohoto nařízení a provést všechna nezbytná
přezkoušení, aby zaručil shodu dílčích systémů nebo
bezpečnostních prvků s těmito požadavky.
Rozhodnutí se
oznámí výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry auditu a
odůvodněné rozhodnutí o posouzení.
3.4 Výrobce se
zaváže, že bude plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a
bude jej udržovat, aby byl i nadále přiměřený a účinný.
3.5 Výrobce informuje oznámený subjekt, který
schválil systém jakosti, o každé zamýšlené změně systému
jakosti.
Oznámený
subjekt všechny navrhované změny posoudí a rozhodne, zda
změněný systém jakosti nadále splňuje požadavky podle bodu
3.2 nebo zda je třeba nové posouzení.
Informuje výrobce
o výsledku hodnocení. V případě nového posouzení oznámí své
rozhodnutí výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry přezkoušení a
odůvodněné rozhodnutí o posouzení.
4. Dozor, za který
odpovídá oznámený subjekt
4.1 Účelem
dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze
schváleného systému jakosti výroby.
4.2 Za účelem
posouzení umožní výrobce oznámenému subjektu přístup do prostor
určených pro výrobu, kontrolu, zkoušky a skladování a poskytne mu všechny
potřebné informace, zejména:
a)           dokumentaci systému jakosti;
b)           záznamy o jakosti, např.
protokoly o kontrolách, záznamy z provedených zkoušek, záznamy z provedených
kalibrací a zprávy o kvalifikaci příslušných pracovníků atd.
4.3 Oznámený
subjekt pravidelně provádí audity alespoň jednou za dva roky, aby se
ujistil, že výrobce udržuje a používá systém jakosti, a předkládá výrobci
zprávu o auditu.
4.4 Kromě
toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neočekávané
kontrolní prohlídky. Při těchto kontrolních prohlídkách může
oznámený subjekt v případě potřeby provést nebo dát provést
zkoušky výrobků, aby ověřil, zda systém jakosti řádně
funguje. Oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o návštěvě a
při provedení zkoušky rovněž protokol o zkoušce.
5. Označení
CE a EU prohlášení o shodě
5.1 Výrobce
připojí označení CE na každý jednotlivý dílčí systém nebo
bezpečnostní prvek, který je ve shodě s typem popsaným v certifikátu
EU přezkoušení typu a splňuje použitelné požadavky tohoto
nařízení, a na odpovědnost oznámeného subjektu uvedeného v bodě
3.1 připojí rovněž identifikační číslo tohoto subjektu.
Pokud s tím oznámený subjekt souhlasí, může výrobce na odpovědnost
oznámeného subjektu během výrobního procesu opatřit dílčí
systémy nebo bezpečnostní prvky identifikačním číslem tohoto
subjektu.
5.2 Výrobce
vypracuje pro každý dílčí systém nebo bezpečnostní prvek písemné EU
prohlášení o shodě a po dobu třiceti let od uvedení dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku na trh je uchovává, aby bylo k dispozici
vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení o shodě je uveden model
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku, pro nějž bylo
vypracováno.
Kopie
prohlášení o shodě se na požádání předloží příslušným
orgánům.
6. Výrobce
uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů po dobu třiceti let
po uvedení posledního dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na
trh:
a)           dokumentaci uvedenou v bodě
3.1;
b)           schválené změny uvedené v
bodě 3.5;
c)           rozhodnutí a zprávy oznámeného
subjektu uvedené v bodech 3.5, 4.3 a 4.4.
7. Každý oznámený
subjekt informuje své oznamující orgány o stažených schváleních systémů
jakosti a pravidelně či na žádost zpřístupní svým oznamujícím
orgánům informace týkající se hodnocení systémů jakosti.
Každý oznámený subjekt informuje ostatní
oznámené subjekty o schváleních systému jakosti, která zamítl, pozastavil,
zrušil či jinak omezil, a své rozhodnutí vysvětlí.
8.
Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce
uvedené v bodech 3.1, 3.5, 5 a 6 mohou být jeho jménem a na jeho
odpovědnost splněny jeho zplnomocněným zástupcem, pokud jsou
stanoveny v plné moci.
PŘÍLOHA VI
POSTUPY
POSUZOVÁNÍ SHODY PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ PRVKY: MODUL
F: SHODA S TYPEM NA ZÁKLADĚ OVĚŘOVÁNÍ DÍLČÍHO
SYSTÉMU NEBO BEZPEČNOSTNÍHO PRVKU
1. Shoda s typem
na základě ověřování dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku je součástí postupu posouzení shody, kterým výrobce
plní povinnosti stanovené v bodech 3.2, 3.5.1 a 3.6 a na vlastní
odpovědnost zaručuje a prohlašuje, že dílčí systémy nebo
bezpečnostní prvky, na něž se vztahují ustanovení bodu 3.3, jsou ve
shodě s typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a splňují
příslušné požadavky tohoto nařízení, které se na ně vztahují.
2. Výroba
Výrobce
přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces a jeho kontrola
zajišťovaly shodu vyráběných dílčích systémů nebo
bezpečnostních prvků se schváleným typem popsaným v certifikátu
EU přezkoušení typu a s požadavky tohoto nařízení.
3.
Ověřování
3.1 Výrobce podá
u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o ověření
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku.
Žádost musí
obsahovat:
a)           jméno a adresu výrobce, a pokud žádost
podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)           písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu;
c)           veškeré příslušné informace
týkající se dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků
schválených podle modulu B;
d)           technickou dokumentaci schváleného
typu a kopii certifikátu (certifikátů) EU přezkoušení typu;
e)           podrobné údaje o prostorách,
kde může být (se vyrábí) dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
zkontrolován.
3.2 Oznámený
subjekt provádí nebo nechá provést příslušné kontroly a zkoušky, aby
ověřil shodu dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků se schváleným typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu
a s příslušnými požadavky tohoto nařízení.
Kontroly
a zkoušky provedené za účelem ověření shody dílčích systémů
nebo bezpečnostních prvků s příslušnými požadavky se provedou,
podle volby výrobce, buď kontrolou a zkoušením každého dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku podle bodu 4, nebo kontrolou
a zkouškami dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků
na základě statistických metod podle bodu 5.
4.
Ověřování shody kontrolou a zkouškami každého dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku.
4.1 Každý
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek musí být jednotlivě
zkontrolován a musejí být provedeny odpovídající zkoušky uvedené v
příslušné harmonizované normě ( harmonizovaných normách)
nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit shodu se schváleným
typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a s příslušnými
požadavky tohoto nařízení.
Pokud taková
harmonizovaná norma neexistuje, rozhodne daný oznámený subjekt, jaké zkoušky se
mají provést.
4.2 Oznámený
subjekt vydá osvědčení o shodě vztahující se k provedeným
kontrolám a zkouškám a na svou odpovědnost opatří nebo dá
opatřit každý schválený dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
svým identifikačním číslem.
Výrobce uchová
osvědčení o shodě k dispozici vnitrostátním orgánům pro
kontrolní účely po dobu třiceti let od uvedení dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku na trh.
5. Statistické
ověřování shody
5.1 Výrobce
přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces a jeho kontrola
zajišťovaly stejnorodost každé vyrobené dávky a předkládá svůj
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek ke kontrole v podobě
stejnorodých výrobních dávek.
5.2 Z každé
výrobní dávky se podle požadavků tohoto nařízení náhodným
výběrem odebere vzorek. Všechny dílčí systémy nebo bezpečnostní
prvky ve vzorku se jednotlivě zkontrolují a provedou se odpovídající
zkoušky stanovené v příslušné harmonizované normě (harmonizovaných
normách) nebo technických specifikacích nebo rovnocenné zkoušky s cílem
zajistit shodu se schváleným typem popsaným v certifikátu EU
přezkoušení typu a s příslušnými požadavky tohoto
nařízení a rozhodnout, zda bude výrobní dávka přijata nebo zamítnuta.
Pokud taková harmonizovaná norma neexistuje, rozhodne daný oznámený subjekt,
jaké zkoušky se mají provést.
5.3 Pokud je
výrobní dávka přijata, všechny dílčí systémy nebo bezpečnostní
prvky z této výrobní dávky jsou považovány za schválené s výjimkou
těch dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků ze
vzorku, u nichž byly zaznamenány neuspokojivé výsledky zkoušek.
Oznámený subjekt
vydá osvědčení o shodě vztahující se k provedeným kontrolám
a zkouškám a na svou odpovědnost opatří nebo dá
opatřit každý schválený dílčí systém nebo bezpečnostní prvek svým
identifikačním číslem.
Výrobce uchová
osvědčení o shodě k dispozici vnitrostátním orgánům po dobu
třiceti let od uvedení dílčího systému nebo bezpečnostního prvku
na trh.
5.4 Je-li výrobní
dávka zamítnuta, oznámený subjekt nebo příslušný orgán přijme vhodná
opatření, aby zabránily uvedení této dávky na trh. V případě
častých zamítnutí sérií může oznámený subjekt statistické
ověřování pozastavit a přijmout vhodná opatření.
6. Označení
CE a EU prohlášení o shodě
6.1 Výrobce
připojí označení CE na každý jednotlivý dílčí systém nebo
bezpečnostní prvek, který je ve shodě se schváleným typem popsaným v
certifikátu EU přezkoušení typu a splňuje použitelné požadavky tohoto
nařízení, a na odpovědnost oznámeného subjektu uvedeného v bodě
3 připojí rovněž identifikační číslo tohoto subjektu.
6.2 Výrobce
vypracuje pro každý dílčí systém nebo bezpečnostní prvek písemné EU
prohlášení o shodě a po dobu třiceti let od uvedení dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku na trh, je uchovává, aby bylo k
dispozici vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení o shodě je uveden
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, pro nějž bylo vypracováno.
Kopie EU
prohlášení o shodě se na požádání poskytne příslušným orgánům.
Kopie EU prohlášení o shodě se poskytne na požádání.

Pokud oznámený subjekt
uvedený v bodě 3 souhlasí, výrobce dílčí systém nebo
bezpečnostní prvek na odpovědnost oznámeného subjektu opatří
identifikačním číslem tohoto subjektu.
7. Pokud s tím
oznámený subjekt souhlasí, může výrobce na odpovědnost oznámeného
subjektu během výrobního procesu opatřit dílčí systémy nebo
bezpečnostní prvky identifikačním číslem tohoto subjektu.
8.
Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce
uvedené v bodech 2 a 5.1 mohou být jeho jménem a na jeho odpovědnost
splněny jeho zplnomocněným zástupcem, pokud jsou stanoveny v plné
moci.
PŘÍLOHA VII
POSTUPY
POSUZOVÁNÍ SHODY PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ PRVKY: MODUL
G: SHODA ZALOŽENÁ NA OVĚŘOVÁNÍ KAŽDÉHO JEDNOTLIVÉHO VÝROBKU
1. Shoda na základě ověřování
každého jednotlivého výrobku je postupem posouzení shody, kterým výrobce plní
povinnosti stanovené v bodech 4.2, 4.3 a 4.5 a na vlastní odpovědnost
zaručuje a prohlašuje, že příslušný dílčí systém nebo
bezpečnostní prvek, na nějž se vztahují ustanovení bodu 4.4,
splňuje požadavky tohoto nařízení.
2. Výroba
Výrobce přijme veškerá nezbytná
opatření, aby návrh a výrobní proces a jeho kontrola zajišťovaly
shodu vyráběného dílčího systému nebo bezpečnostního prvku s
použitelnými požadavky tohoto nařízení.
3. Ověřování
3.1 Výrobce podá
u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o ověření každého
jednotlivého dílčího systému nebo bezpečnostního prvku.
Žádost musí
obsahovat:
a)           jméno a adresu výrobce, a pokud
žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)           písemné prohlášení, že stejná žádost
nebyla podána u jiného oznámeného subjektu;
c)           technickou dokumentaci pro
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek podle přílohy IX;
d)           podrobné údaje o prostorách,
kde může být (se vyrábí) dílčí systém nebo bezpečnostní prvek
vyzkoušen.
3.2 Oznámený subjekt přezkoumá technickou
dokumentaci k dílčímu systému nebo bezpečnostnímu prvku a provádí
nebo nechá provést příslušné kontroly a zkoušky uvedené v příslušných
harmonizovaných normách nebo technických specifikacích nebo jiné rovnocenné
zkoušky, aby zajistil soulad s příslušnými požadavky tohoto nařízení.
Pokud taková harmonizovaná norma nebo technická specifikace neexistuje,
rozhodne daný oznámený subjekt, jaké zkoušky se mají provést.
Oznámený subjekt vydá osvědčení
shody vztahující se k provedeným kontrolám a zkouškám a na svou
odpovědnost opatří nebo dá opatřit schválený dílčí systém
nebo bezpečnostní prvek svým identifikačním číslem.
Odmítne-li oznámený subjekt vydat
osvědčení o shodě, tuto skutečnost podrobně
odůvodní a uvede nezbytná nápravná opatření, která mají být
přijata.
Pokud výrobce opětovně požádá
o ověření jednotlivých výrobků v případě
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku, musí o ně žádat
u téhož oznámeného subjektu.
Oznámený subjekt poskytne Komisi a
členským státům na žádost kopii osvědčení o shodě.
Výrobce uchová technickou dokumentaci a kopii
osvědčení o shodě k dispozici vnitrostátním orgánům po dobu
třiceti let od uvedení dílčího systému nebo bezpečnostního prvku
na trh.
4. Označení CE a EU prohlášení o
shodě
4.1 Výrobce připojí označení CE na
každý dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, který je v souladu s
použitelnými požadavky tohoto nařízení, a na odpovědnost oznámeného
subjektu uvedeného v bodě 4 připojí rovněž identifikační
číslo tohoto subjektu.
4.2 Výrobce vypracuje písemné EU prohlášení o
shodě a po dobu třiceti let od uvedení dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku na trh, je uchovává, aby bylo k dispozici
vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení o shodě je uveden dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek, pro nějž bylo vypracováno.
Kopie EU prohlášení o shodě se na
požádání předloží příslušným orgánům.
5. Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce uvedené v bodech 3.1 a 4
mohou být jeho jménem a na jeho odpovědnost splněny jeho
zplnomocněným zástupcem, pokud jsou stanoveny v plné moci.
PŘÍLOHA VIII
POSTUPY
POSUZOVÁNÍ SHODY PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ PRVKY: MODUL
H: SHODA ZALOŽENÁ NA KOMPLEXNÍM ZABEZPEČOVÁNÍ JAKOSTI
1.         Shoda založená na komplexním
zabezpečení jakosti je postupem posouzení shody, kterým výrobce plní
povinnosti stanovené v bodech 2 a 5 a na vlastní odpovědnost zaručuje
a prohlašuje, že příslušné dílčí systémy nebo bezpečnostní prvky
splňují požadavky tohoto nařízení.
2. Výroba
Výrobce používá schválený systém jakosti pro
návrh, výrobu, výstupní kontrolu a zkoušky dílčích systémů nebo
bezpečnostních prvků podle bodu 3 a podléhá dozoru podle bodu 4.
3. Systém jakosti
3.1 Výrobce podá u oznámeného subjektu, který
si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro dané dílčí systémy nebo
bezpečnostní prvky.
Žádost musí obsahovat:
a)           jméno a adresu výrobce, a pokud
žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu;
b)           veškeré potřebné informace
týkající se dílčích systémů nebo bezpečnostních prvků,
které mají být vyráběny;
c)           technickou dokumentaci podle
přílohy IX pro jeden reprezentativní typ každé kategorie dílčího
systému nebo bezpečnostního prvku, které mají být vyráběny.
d)           dokumentaci systému jakosti;
e)           údaje o prostorách, kde jsou
dílčí systémy a bezpečnostní prvky navrhovány, vyráběny,
podrobovány inspekci a zkoušeny;
písemné prohlášení, že stejná žádost nebyla
podána u jiného oznámeného subjektu.
3.2 Systém jakosti musí zabezpečovat
shodu dílčího systému nebo bezpečnostního prvku s požadavky tohoto
nařízení, které se na něj vztahují.
Všechny podklady, požadavky a předpisy
používané výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány
ve formě písemných koncepcí, postupů a návodů. Dokumentace
systému jakosti musí umožňovat jednotný výklad programů, plánů,
příruček a záznamů týkajících se jakosti.
Dokumentace systému jakosti musí obsahovat
zejména přiměřený popis:
a)           cílů z hlediska jakosti,
organizační struktury, povinností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost
návrhu a dílčích systémů a bezpečnostních prvků;
b)           specifikace technického návrhu,
včetně norem, které budou použity, a v případě, kdy se
příslušné harmonizované normy plně nepoužijí, popis
prostředků, které budou použity, aby bylo zajištěno splnění
základních požadavků tohoto nařízení;
c)           metod kontroly a ověřování
návrhu, postupů a systematických opatření, které budou použity
při navrhování dílčích systémů nebo bezpečnostních
prvků;
d)           odpovídajících metod, postupů a
systematických opatření, které budou použity při výrobě,
kontrole a zabezpečování jakosti;
e)           kontrol a zkoušek, které budou
provedeny před výrobou, během výroby a po výrobě, s uvedením
jejich četnosti;
f)            záznamů o jakosti, např.
protokolů o kontrolách, záznamů z provedených zkoušek, záznamů z
provedených kalibrací a zpráv o kvalifikaci příslušných pracovníků;
g)           prostředků umožňujících
dozor nad dosahováním požadované kvality návrhu a výrobku a nad efektivním
fungováním systému jakosti.
3.3 Oznámený subjekt posoudí systém jakosti s
cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 3.2. U prvků
systému jakosti, které odpovídají příslušným specifikacím vnitrostátních
norem provádějících příslušnou harmonizovanou normu a/nebo technickou
specifikaci, shodu s těmito požadavky předpokládá.
Audit zahrnuje návštěvu v provozních
prostorách, kde jsou dílčí systémy nebo bezpečnostní prvky
navrhovány, vyráběny, podrobovány inspekci a zkoušeny.
Auditorský tým musí mít zkušenosti se systémy
řízení jakosti a alespoň jeden jeho člen musí mít zkušenosti
s hodnocením v oblasti lanových drah a technologií daných dílčích
systémů nebo bezpečnostních prvků a znalosti příslušných
požadavků tohoto nařízení.
Auditorský tým přezkoumá technickou
dokumentaci uvedenou v bodě 3.1, aby ověřil, že je výrobce
schopen určit příslušné požadavky tohoto nařízení a provést
všechna nezbytná přezkoušení, aby zaručil shodu dílčích
systémů nebo bezpečnostních prvků s těmito požadavky.
Oznámený subjekt oznámí své rozhodnutí výrobci
nebo jeho zplnomocněnému zástupci. Oznámení musí obsahovat závěry
auditu a odůvodněné rozhodnutí o posouzení.
3.4 Výrobce se zaváže, že bude plnit povinnosti
vyplývající ze schváleného systému jakosti a bude jej udržovat, aby byl i
nadále přiměřený a účinný.
3.5       Výrobce informuje oznámený subjekt,
který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené změně systému
jakosti.
Oznámený subjekt všechny navrhované
změny posoudí a rozhodne, zda změněný systém jakosti nadále
splňuje požadavky podle bodu 3.2 nebo zda je třeba nové
posouzení.
Informuje výrobce o výsledku hodnocení.
V případě nového posouzení oznámí své rozhodnutí výrobci.
Oznámení musí obsahovat závěry posouzení a odůvodněné rozhodnutí
o posouzení.
4. Dozor, za který odpovídá oznámený subjekt
4.1 Účelem dozoru je zajistit, aby
výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze schváleného systému
jakosti.
4.2 Za účelem posouzení umožní výrobce
oznámenému subjektu přístup do prostor určených pro navrhování,
výrobu, kontrolu, zkoušky a skladování a poskytne mu všechny potřebné
informace, zejména:
a)           dokumentaci systému jakosti;
b)           záznamy o jakosti uvedené v
části systému jakosti týkající se návrhu, např. výsledky analýz,
výpočtů, zkoušek atd;
c)           záznamy o jakosti požadované v
části systému jakosti týkající se výroby, např. protokoly o
kontrolách, údaje o zkouškách, údaje o kalibraci, zprávy o kvalifikaci
příslušných pracovníků atd.
4.3 Oznámený subjekt pravidelně provádí
audity, aby se ujistil, že výrobce udržuje a používá systém jakosti, a
předkládá výrobci zprávu o auditu. Četnost pravidelných auditů
musí být taková, aby každé tři roky bylo provedeno celkové nové posouzení.
4.4 Kromě toho může oznámený subjekt
uskutečnit u výrobce neohlášené kontrolní prohlídky.
Při těchto kontrolních prohlídkách může
oznámený subjekt v případě potřeby provést nebo dát provést
zkoušky, aby ověřil, zda systém jakosti řádně funguje.
Oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o návštěvě a při
provedení zkoušek rovněž protokol o zkoušce.
5.         Označení CE a EU prohlášení o
shodě
5.1       Výrobce připojí označení
CE na každý jednotlivý dílčí systém nebo bezpečnostní prvek, který je
ve shodě s typem popsaným v certifikátu EU přezkoušení typu a
splňuje použitelné požadavky tohoto nařízení, a na odpovědnost
oznámeného subjektu uvedeného v bodě 3.1 připojí rovněž
identifikační číslo tohoto subjektu.
Pokud s tím oznámený subjekt souhlasí,
může výrobce na odpovědnost oznámeného subjektu během výrobního
procesu opatřit dílčí systémy nebo bezpečnostní prvky
identifikačním číslem tohoto subjektu.
5.2       Výrobce vypracuje pro každý
dílčí systém nebo bezpečnostní prvek písemné EU prohlášení o
shodě a po dobu třiceti let od uvedení dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku na trh, uchovává jeho kopii, aby byla k dispozici
vnitrostátním orgánům. V EU prohlášení o shodě je uveden dílčí
systém nebo bezpečnostní prvek, pro nějž bylo vypracováno.
Kopie EU prohlášení o shodě se na
požádání předloží příslušným orgánům.
6. Výrobce uchovává pro potřebu
vnitrostátních orgánů po dobu třiceti let po uvedení posledního
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku na trh:
a)           technickou dokumentaci uvedenou
v bodě 3.1 písm. c);
b)           dokumentaci týkající se sytému
kvality uvedenou v bodě 3.1;
c)           dokumentaci týkající se změny
uvedenou v bodě 3.5, jak byla schválena;
d)           rozhodnutí a zprávy oznámeného
subjektu podle bodů 3.3, 3.5 a 4.3 a 4.4.
7. Každý oznámený subjekt informuje své
oznamující orgány o vydaných nebo stažených schváleních systému jakosti a
pravidelně či na požádání zpřístupní svým oznamujícím
orgánům seznam schválení systému jakosti, která byla zamítnuta,
pozastavena či jinak omezena.
Každý oznámený subjekt informuje ostatní
oznámené subjekty o schváleních systému jakosti, která zamítl,
pozastavil či odejmul, a na požádání informuje o schváleních systému
jakosti, která vydal.
8.         Zplnomocněný zástupce
Povinnosti výrobce uvedené v bodech 3.1, 3.5,
5 a 6 mohou být jeho jménem a na jeho odpovědnost splněny jeho
zplnomocněným zástupcem, pokud jsou stanoveny v plné moci.
PŘÍLOHA IX
TECHNICKÁ
DOKUMENTACE PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ PRVKY:
1)           Technická dokumentace musí
umožňovat posouzení shody dílčího systému
nebo bezpečnostního prvku s příslušnými
požadavky tohoto nařízení a obsahuje odpovídající analýzu a
posouzení rizik. Technická dokumentace upřesňuje platné požadavky a v
míře nutné pro posouzení shody se vztahuje na návrh, výrobu a fungování
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku.
2)           Technická dokumentace musí obsahovat
alespoň tyto prvky:
a)      obecný popis dílčího systému nebo
bezpečnostního prvku;
b)      návrh a výrobní výkresy
a schémata součástí, podsestav, obvodů atd. a popisy
a vysvětlení nezbytné pro pochopení těchto výkresů, schémat
a fungování dílčího systému nebo bezpečnostního prvku;
c)      seznam harmonizovaných norem a/nebo
jiných technických specifikací, na které byly zveřejněny odkazy
v Úředním věstníku Evropské unie a které byly
použity úplně nebo částečně, a popis řešení
zvolených ke splnění základních požadavků tohoto nařízení,
pokud tyto harmonizované normy použity nebyly. V případě
částečně použitých harmonizovaných norem se v technické
dokumentaci uvedou ty části, jež byly použity;
d)      podpůrné důkazy
o přiměřenosti návrhu, včetně výsledků
veškerých konstrukčních výpočtů, kontrol nebo zkoušek
provedených výrobcem nebo pro výrobce a souvisejících zpráv;
e)      exemplář návodu k použití
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku;
f)       u dílčích systémů
exemplář EU prohlášení o shodě pro bezpečnostní prvky
použité u dílčího systému.
PŘÍLOHA X
EU
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ PRO DÍLČÍ SYSTÉMY A BEZPEČNOSTNÍ
PRVKY
1)           K dílčímu systému
nebo bezpečnostnímu prvku musí být přiloženo EU prohlášení
o shodě. Musí být vypracováno v témže jazyce nebo jazycích, jako je
vypracován návod k použití uvedený v bodě 7.1.1 přílohy II.
2)           EU prohlášení o shodě obsahuje
následující údaje:
a)      model dílčího systému
/ bezpečnostního prvku (výrobek, šarže, typ nebo sériové číslo);
b)      jméno a adresu výrobce a
případně jeho zplnomocněného zástupce;
c)      toto prohlášení o shodě se
vydává na vlastní odpovědnost výrobce;
d)      předmět prohlášení
(identifikace dílčího systému nebo bezpečnostního prvku
umožňující jeho vysledování. Je-li to pro účely identifikace
dílčího systému nebo bezpečnostního prvku nezbytné, může být jeho
součástí obrázek):
–
popis dílčího systému nebo bezpečnostního
prvku (typ atd.),
–
použitý postup posuzování shody,
–
jméno a adresa oznámeného subjektu, který
provedl posouzení shody,
–
odkaz na certifikát EU přezkoušení typu s
uvedením údajů včetně data a případně rovněž
informace o době trvání a podmínkách jeho platnosti,
–
všechna příslušná ustanovení, se kterými musí
být prvek v souladu, a především podmínky používání;
e)      výše popsaný předmět prohlášení
je ve shodě s příslušnými harmonizovanými právními předpisy
Unie: ……………. (odkaz na další použité akty Unie):
f)       odkazy na příslušné harmonizované
normy, které byly použity, nebo na specifikace, na jejichž základě se
shoda prohlašuje:
g)      oznámený subjekt nebo oznámené subjekty …
(název, adresa, číslo) … provedl/provedly … (popis zásahu) … a
vydal/vydaly certifikát/certifikáty: …
h)      – údaje o totožnosti osoby oprávněné
se podepsat za výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce;
j)       Další informace:
Podepsáno za a jménem: …………………….
(místo a datum vydání):
(jméno, funkce) (podpis):
PŘÍLOHA XI
 SROVNÁVACÍ TABULKA
 Směrnice 2000/9/ES || Toto nařízení
 ___ || Článek 1
 Čl. 1 odst. 1 || Čl. 2 odst. 1
 Čl. 1 odst. 2 || Čl. 3 odst. 1
 Čl. 1 odst. 3 || Čl. 3 odst. 7 až čl. 3 odst. 9
 Čl. 1 odst. 4 první a druhý pododstavec || ___
 Čl. 1 odst. 4 třetí pododstavec || Čl. 8 odst. 3
 Čl. 1 odst. 5 || Čl. 3 odst. 1, odst. 3 až odst. 6
 Článek 2 || ___
 Článek 3 || Článek 6
 ___ || Čl. 3 odst. 10 až 27
 Článek 4 || Článek 8
 Čl. 5 odst. 1 || Čl. 4 odst. 1 a 2
 Čl. 5 odst. 2 || Článek 3
 Článek 6 || Článek 7
 Článek 7 || Článek ___
 Článek 8 || Čl. 4 odst. 1 a 2
 Článek 9 || Čl. 4 odst. 1 a 2
 Článek 10 || ___
 Čl. 11 odst. 1 || Čl. 9 odst. 1
 Čl. 11 odst. 2 || Čl. 4 odst. 2
 Čl. 11 odst. 3 || ___
 Čl. 11 odst. 4 || ___
 Čl. 11 odst. 5 || ___
 Čl. 11 odst. 6 || ___
 Čl. 11 odst. 7 || ___
 ___ || Článek 11
 ___ || Článek 12
 ___ || Článek 13
 ___ || Článek 14
 ___ || Článek 15
 ___ || Článek 16
 Článek 12 || Čl. 9 odst. 4
 Článek 13 || Čl. 10 odst. 1
 Článek 14 || Článek ___
 Článek 15 || Čl. 10 odst. 2
 Článek 16 || ___
 ___ || Článek 17
 ___ || Článek 18
 ___ || Článek 19
 ___ || Článek 20
 ___ || Článek 21
 ___ || Článek 22
 ___ || Článek 23
 ___ || Článek 24
 ___ || Článek 25
 ___ || Článek 26
 ___ || Článek 27
 ___ || Článek 28
 ___ || Článek 29
 ___ || Článek 30
 ___ || Článek 31
 ___ || Článek 32
 ___ || Článek 33
 ___ || Článek 34
 ___ || Článek 35
 ___ || Článek 36
 ___ || Článek 37
 ___ || Článek 38
 Článek 17 || Článek 39
 Článek 18 || ___
 Článek 19 || ___
 Článek 20 || ___
 Článek 21 || ___
 Článek 22 || ___
 Článek 23 || ___
 ___ || Článek 40
 ___ || Článek 41
 ___ || Článek 42
 ___ || Článek 43
 Příloha I || Příloha I
 Příloha II || Příloha II
 Příloha III || Příloha III
 Příloha IV || Příloha IX
 Příloha V || Přílohy IV až VIII
 Příloha VI || Příloha IX
 Příloha VII || Přílohy IV až VIII
 Příloha VIII || __
 Příloha IX || __
 __ || Příloha X