               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 3.3.2017
            COM(2017) 110 final
            2017/0046(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujatve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IV (Energetika) Dohody o EHP(třetí energetický balíček)

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Cílem předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojené k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) je změnit přílohu IV (Energetika) Dohody o EHP tak, aby se do Dohody o Evropském hospodářském prostoru začlenil takzvaný třetí energetický balíček (dále jen „Dohoda o EHP“). Mezi příslušné právní akty patří:

               1.nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů,

               2.nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003,

               3.nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005,

               4.nařízení Komise (EU) č. 543/2013 ze dne 14. června 2013 o předkládání a zveřejňování údajů na trzích s elektřinou a o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009,

               5.směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES,

               6.směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES,

               7.rozhodnutí Komise ze dne 2010/685/EU ze dne 10. listopadu 2010, kterým se mění kapitola 3 příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám,

               8.rozhodnutí Komise 2012/490/EU ze dne 24. srpna 2012 o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Připojená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru rozšiřuje stávající politiku EU na státy ESVO EHP (Norsko, Island a Lichtenštejnsko).

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Rozšíření působnosti acquis EU na státy ESVO EHP jeho začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami této dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

               Tyto snahy zahrnují veškeré politiky v oblasti volného pohybu zboží, osob, služeb a kapitálu a rovněž vedlejší a horizontální politiky uvedené v Dohodě o EHP.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na čl. 53 odst. 1 a článcích 62 a 114 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
                  1
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.

               Komise ve spolupráci s ESVČ předkládá návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Komise doufá, že bude moci tento postoj předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu.

               Cíle tohoto návrhu, kterým je zejména zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.

               Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

               •Proporcionalita

               V souladu se zásadou proporcionality tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle – zajistit jednotnost vnitřního trhu.

               •Volba nástroje

               V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v Dohodě o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Sběr a využití odborných poznatků a posouzení dopadů

               Komise v rámci přípravy třetího energetického balíčku provedla posouzení dopadů s cílem zhodnotit možná opatření související s dokončením vnitřního trhu s plynem a elektrickou energií. Posouzení dopadu zahrnovalo i konzultace se zúčastněnými stranami. Organizace z 19 zemí vyplnily celkem 339 dotazníků. 73 dotazníků bylo navíc přijato od organizací, které nemají napojení na konkrétní zemi.

               Připojené rozhodnutí Smíšeného výboru EHP má pouze rozšířit stávající systém na státy ESVO EHP.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Na provoz Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER)
                  2
                finančně přispívají státy ESVO EHP.  Jejich finanční příspěvek bude v souladu s čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody o EHP, který stanoví, že státy ESVO EHP finančně přispívají na činnosti EU, a to na základě úměrnosti.  Příspěvky států ESVO EHO se připočítávají do příslušných položek rozpočtu EU na dotčené aktivity. Je třeba zdůraznit, že další příjmy v této souvislosti neznamenají, že Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů získává další prostředky na zaměstnance.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               Všechny zásadní prvky třetího energetického balíčku se vzájemnými právy a závazky mají být začleněny do Dohody o EHP. Strana ESVO žádala o tyto úpravy.

               Účast na Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER)

               Vnitrostátní regulační orgány států ESVO se podílí v plném rozsahu na práci agentury, jakož i všech přípravných subjektů, včetně pracovních skupin, výborů a specializovaných útvarů, správní rady a rady regulačních orgánů, avšak nemají právo hlasovat.

               Vzhledem k tomu, že vnitrostátním regulačním orgánům států ESVO nebudou udělena hlasovací práva v radě regulačních orgánů agentury, nepostupují členské státy ESVO agentuře pravomoc přijímat rozhodnutí. Jelikož členské státy ESVO nemohou být předmětem rozhodnutí agentury, je nezbytný alternativní mechanismus. Pravomoc přijímat rozhodnutí určená vnitrostátním regulačním orgánům států ESVO, která se týkají jednoho či více států ESVO, by měla být svěřena Kontrolnímu úřadu ESVO.

               Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO jsou založena na návrzích vypracovaných Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů. Kontrolní úřad ESVO a agentura spolupracují a vyměňují si názory a zajistí tak, aby rozhodnutí týkající se obdobních záležitostí byla soudržná. Agentura má tak právo se plně účastnit práce Kontrolního úřadu ESVO, a naopak.

               Obecnou zásadou mechanismu je, že v případech, kde má agentura pravomoc vydávat rozhodnutí závazná v EU, bude Kontrolní úřad ESVO vydávat závazná rozhodnutí adresovaná vnitrostátním regulačním orgánům států ESVO. Tento mechanismus zajistí vyvážené řešení.

               Pokud se týká států ESVO, bude agentura podle potřeby, a je-li to vhodné, nápomocna Kontrolnímu úřadu ESVO nebo případně stálému výboru při výkonu jejich úkolů.

               Agentura při přípravě návrhu pro Kontrolní úřad ESVO v souladu s tímto nařízením informuje Kontrolní úřad ESVO. Kontrolní úřad ESVO stanoví lhůtu, v níž vnitrostátní regulační orgány států ESVO mohou vyjádřit své stanovisko k dané záležitosti, přičemž plně zohlední její naléhavost, složitost a potenciální důsledky.

               Vnitrostátní regulační orgány států ESVO mohou Kontrolní úřad ESVO požádat, aby své rozhodnutí znovu zvážil. Kontrolní úřad ESVO tuto žádost předá Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů. Agentura zváží vypracování nového návrhu pro Kontrolní úřad ESVO a bez prodlení odpoví.

               V případě, že agentura pozmění, pozastaví či zruší jakékoliv rozhodnutí přijaté souběžně s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO, vypracuje bez prodlení pro Kontrolní úřad ESVO návrh se stejnými účinky.

               V případě sporu mezi agenturou a Kontrolním úřadem ESVO s ohledem na správu těchto ustanovení svolají ředitel agentury a kolegium Kontrolního úřadu ESVO bez prodlení s ohledem na naléhavost záležitosti zasedání s cílem dosáhnout konsensu. Pokud konsensu není dosaženo, mohou ředitel agentury nebo kolegium Kontrolního úřadu ESVO požádat smluvní strany, aby záležitost postoupily Smíšenému výrobu EHP, který ji řeší v souladu s článkem 111 této dohody, který se použije obdobně. V souladu s článkem 2 rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 1/94 ze dne 8. února 1994, jímž se přijímá jednací řád Smíšeného výboru EHP (Úř. věst. L 85, 30.3.1994, s. 60), mohou smluvní strany požadovat okamžité uspořádání zasedání v naléhavých okolnostech. Smluvní strany mohou bez ohledu na tento pododstavec z vlastní iniciativy kdykoliv postoupit záležitost Smíšenému výboru EHP v souladu s článkem 5 nebo 111 Dohody o EHP.

               Příklady odůvodnění a navrhovaná řešení v jednotlivých právních aktech

               Směrnice 2009/72/ES

               Čl. 44 odst. 2 – „malé izolované systémy“ a odchylky

               Odůvodnění:

               Island: Island se v současné době považuje za malý izolovaný systém ve smyslu čl. 2 odst. 26 předcházející směrnice o elektřině (směrnice 2003/54/ES). Odchylka stanovená v článku 15 uvedené směrnice se vztahuje na Island.

               Island je i ve smyslu nové směrnice o elektřině izolovaným systémem (směrnice 2009/72/ES), jelikož nemá přeshraniční propojení. Spotřeba elektrické energie na Islandu je v současné době vyšší, než je spotřeba, jíž se vyznačuje malý izolovaný systém ve smyslu definice v čl. 2 odst. 26 směrnice 2009/72/ES. Současná roční spotřeba činí 17 TWh, zatímco prahová hodnota pro malé izolované systémy v roce 1996 dosahovala 3 TWh. Nicméně část systému, která slouží domácnostem a menším podnikům, je poměrně malá, jelikož na Island má přibližně 320 000 obyvatel a 124 000 domácností, které společně s malými podniky spotřebují přibližně 20 % celkové výroby elektrické energie. Systém tedy sestává z malých provozovatelů distribuční soustavy s poměrně malým počtem zaměstnanců provozujících tomu odpovídající malé soustavy, což je situace podobná situaci podle směrnice 2003/54/ES. Stále tedy platí, že by pro případ závažných problémů při provozování těchto soustav po vstupu směrnice v platnost měla existovat možnost požádat o odchylky od odpovídajících ustanovení, jako je tomu u Islandu podle směrnice 2003/54/ES. Možnost odchylky od článků 26, 32 a 33, která byla udělena Maltě, by tedy měla být udělena i Islandu.

               Provozovatel přenosové soustavy na Islandu je v současné době z právního i funkčního hlediska oddělen v souladu se směrnicí 2003/54/ES. Za stávajících podmínek by bylo oddělení vlastnictví provozovatele přenosové soustavy na Islandu problematické. Odchylky od článku 9 směrnice 2009/72/ES, která byla udělena Kypru, Lucembursku a /nebo Maltě, by proto měla být udělena také Islandu.

               Lichtenštejnsko: Na Lichtenštejnsko se v současné době vztahuje odchylka od ustanovení týkajících se oddělení v článku 10 směrnice 2003/54/ES. Je tomu tak kvůli zvláštnostem Lichtenštejnska jakožto velmi malé, avšak vysoce průmyslové země s přibližně 36 000 obyvateli, 14 000 domácnostmi, 33 000 pracovními místy a také vzhledem ke specifické situaci lichtenštejnského trhu s elektrickou energií.

               V Lichtenštejnsku je v oblasti elektrické energie jediný podnik, LKW, který má přístup pouze k jednomu 110kV připojení na Rakousko a ke třem 110kV připojením na Švýcarsko. LKW zásobuje přibližně 18 300 konečných spotřebitelů a působí jako typický provozovatel přenosové soustavy v smyslu směrnice 2009/72/ES.

               Oddělení provozovatele přenosové soustavy v Lichtenštejnsku by za současných okolností bylo nepřiměřené, zvlášť pak s přihlédnutím k čl. 26 odst. 4 směrnice 2009/72/ES. Podle tohoto ustanovení se oddělení provozovatelů přenosové soustavy nemusí provést, slouží-li méně než 100 000 připojeným zákazníkům nebo obsluhují-li malé izolované soustavy. Ustanovení článku 9 směrnice 2009/72/ES se tedy nepoužije na Lichtenštejnsko.

               Navržená úprava zní:

               Čl. 44 odst. 2: „V článku 44 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „Ustanovení článku 9 se nepoužije na Kypr, Lucembursko, Maltu, Lichtenštejnsko a/nebo Island. Články 26, 32 a 33 se kromě toho nepoužijí na Maltu.

               Může-li Island prokázat, že provoz jeho systémů má po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost závažné problémy, může požádat o odchylky od článků 26, 32 a 33, které mu případně udělí Kontrolní úřad ESVO. Kontrolní úřad ESVO před přijetím o těchto žádostech před přijetím rozhodnutí informuje státy ESVO a Komisi, přičemž zohlední požadavky na důvěrnost. Toto rozhodnutí se zveřejní v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.“

               Čl. 7 odst. 2 písm. j) – Cíle EU v oblasti obnovitelných zdrojů energie

               Odůvodnění:

               20% cíl uvedený v tomto pododstavci je cílem EU uvedeným ve směrnici 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů. Jelikož je 20% cíl celkovým cílem pro členské státy EU, neměl by být čl. 7 odst. 2 písm. j) použitelný na státy ESVO.

               Navržená úprava zní:

               „Ustanovení čl. 7 odst. 2 písm. j) se nepoužije na státy ESVO.“

               Článek 46 – účast ve Výboru pro elektrickou energii

               Odůvodnění:

               V Dohodě o EHP je v současné době schválená úprava přecházejícího nařízení o příhraničním obchodu s elektřinou (nařízení (ES) č. 1228/2003), která uvádí, že by se státy ESVO měly vyzvat k plné účasti na činnosti Výboru pro elektrickou energii, avšak neměly by mít právo hlasovat. Jelikož bude mít tento výbor, zřízený v rámci třetího energetického balíčku, úlohu rovnocennou úloze předcházejícího Výboru pro elektrickou energii, měla by být současná úprava použita i v novém nařízení.

               Navržená úprava zní:

               „Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru zřízeného podle článku 46, avšak nemají hlasovací právo.“

               Směrnice 2009/73/ES

               Odchylka pro Island

               Odůvodnění:

               Island nemá zdroje zemního plynu, a tudíž ani infrastrukturu k jeho distribuci. Komise se proto domnívá, že absence zemního plynu na Islandu spolu s jeho zeměpisnou odlehlostí, v jejímž důsledku by byla výstavba plynovodu příliš nákladná, představují „zeměpisný důvod“, jak je definován v příslušné judikatuře Evropského soudního dvora (věc C-214/98).  Island proto lze zprostit povinnosti provést směrnici 2009/73/ES do svého právního systému.

               Rovněž je třeba připomenout, že nezačlenění směrnice 2009/73/ES do Dohody o EHP by tak jako tak nemělo na Island žádný dopad, jelikož na Islandu trh s plynem ani podniky v této oblasti nejsou. Potřeba investic do infrastruktury by nebyla z hlediska konkurenčního tržního prostředí rentabilní. Island využívá jako alternativní a dostupné řešení svůj geotermický potenciál, a pro případný budoucí trh s plynem proto není na Islandu žádná perspektiva.

               Navržená úprava zní:

               „Směrnice se nepoužije na Island.“

               Článek 11 – Certifikace ve vztahu ke třetím zemím

               Odůvodnění:

               Vztahy států ESVO se třetími zeměmi nejsou z hlediska EHP relevantní. To upřesňuje 16. bod odůvodnění Dohody o EHP, který uvádí, že „tato dohoda neomezuje rozhodovací nezávislost smluvních stran ani jejich pravomoc uzavírat smlouvy, s výhradou ustanovení této dohody a v mezích stanovených mezinárodním právem veřejným“. Stejně tak nemůže mezinárodní dohoda uzavřená EU zavazovat členské státy ESVO.

               Podle čl. 11 odst. 3 písm. b) členské státy EU odmítnou certifikaci provozovatele ze třetí země, není-li prokázáno, že udělení certifikace neohrozí bezpečnost dodávek energie v členském státě a Společenství. Prvky, které se mají zohlednit, souvisejí s právy a povinnostmi plynoucími z mezinárodních dohod EU a členských států EU, jakož i s dalšími okolnostmi týkajícími se dané třetí země. Jelikož Dohoda o EHP nereguluje vztahy třetích zemí, mezinárodní dohody EU, členských států EU či států ESVO, ani jiné vztahy těchto států se třetími zeměmi nejsou z hlediska EHP významné. Je proto zapotřebí úprava, která by vyňala zohlednění ustanovení týkající se bezpečnosti dodávek energie v Dohodě o EHP.

               Požadavek oddělení by však mohl být považován za základní požadavek vnitřního trhu s energií. V zájmu zajištění dobrého fungování Dohody o EHP by se tento požadavek měl uplatňovat také na provozovatele ze třetích zemí, kteří žádají o certifikaci státem ESVO. Je však důležité, že se tento požadavek nebude vztahovat na provozovatele ze třetích zemí v zeměpisně vymezených oblastech, které byly uvedeny v úpravách čl. 49 odst. 4 a čl. 49 odst. 5 směrnice 2009/73/ES, a to do skončení vymezených lhůt
                  3
               .

               Členské státy v rámci postupů stanovených v článku 11 požádají Komisi o stanovisko k tomu, zda jsou požadavky oddělení splněny a zda udělení certifikace ohrožuje bezpečnost dodávek do Společenství. Podle odst. 4 písm. d) protokolu 1 k Dohodě o EHP se funkce Komise v rámci postupů ověřování nebo schvalování, informování, oznamování nebo konzultací a dalších obdobných postupů pro státy ESVO vykonávají postupy mezi nimi stanovenými. V oblasti energetiky je úkolem Kontrolního úřadu ESVO provádět postupy stanovené právem EU.

               Jelikož se plánuje úprava, která by vyňala zohlednění ustanovení čl. 11 odst. 3 písm. b) o bezpečnosti dodávek energie v Dohodě o EHP, nemůže toto kritérium Kontrolní úřad ESVO zohledňovat při vydávání svého stanoviska státům ESVO. Navrhuje se proto také úprava v tomto smyslu.

               Navržená úprava zní:

               Ustanovení čl. 11 odst. 3 písm. b), čl. 11 odst. 5 písm. b) a čl. 11 odst. 7 se nepoužijí na státy ESVO.

               Čl. 49 odst. 2, 4, 5 a 6 – Vznikající a izolované trhy

               Odůvodnění:

               Norsko: První bod navrhované úpravy objasňuje, že ve vztahu ke státům ESVO bude úlohu Komise plnit Kontrolní úřad ESVO.

               Druhý bod navrhované úpravy obsahuje zvláštní přizpůsobení stávající infrastruktuře v Norsku. Tato úprava odráží skutečnost, že Norsko bylo až do dubna 2014 klasifikováno jako vznikající trh podle směrnice 2003/55. I když Norsko již tento status již nemá, je norský domácí trh se zemním plynem malý a stále ve fázi vzniku. Infrastruktura pro zemní plyn se rozvinula jen v několika zeměpisně vymezených oblastech, které nejsou navzájem propojeny.

               Pro dvě zeměpisně vymezené oblasti se požaduje výjimka v souladu s čl. 49 odst. 4 a 5. V těchto dvou oblastech byly v době trvání statusu Norska jako vznikajícího trhu provedeny investice do infrastruktury, a o odchylky tedy nebylo požádáno. Kromě toho se v těchto dvou oblastech zkoumají možnosti nových investic a růstu trhu. Plné provedení směrnice by tudíž působilo značné potíže tím, že by oslabilo pobídky pro další investice do nové plynárenské infrastruktury. Úpravy zajistí předvídatelné a stabilní rámcové podmínky pro nové investice do plynárenské infrastruktury. Stáří infrastruktury v obou oblastech spadá do časových limitů pro odchylku stanovenou v čl. 49 odst. 5.

               V těchto dvou zeměpisně vymezených oblastech se považují za nebytné výjimky z ustanovení týkajících se distribuce. Odchylka od článku 32 se navrhuje, jelikož by plný přístup třetí strany narušil pobídky pro investice do dalšího rozvoje infrastruktury. Vzhledem k situaci vznikajícího trhu, což s sebou nese omezenou velikost a nízké stáří dotčené infrastruktury, a k nepřiměřené zátěži pro provozovatele distribuční soustavy plynoucí z uložených pravidel se navrhuje výjimka z povinnosti určit provozovatele podle článku 24, přičemž se zohledňuje i to, že dotčený provozovatel distribuční soustavy by v souladu s návrhem provozoval systém bez přístupu třetí strany. V důsledku odchylky o článku 24 nebudou platit povinnosti plynoucí z článku 25, 26 a 27. V důsledku odchylky od článku 32 se navrhuje odchylka od článku 31.

               Zeměpisně vymezené oblasti, kde jsou zapotřebí odchylky, jsou uvedeny v textu úpravy. Dočasné odchylky pro vyjmenované oblasti se vztahují jak na stávající, tak na budoucí projekty v uvedených oblastech po dobu 20 let od okamžiku první dodávky plynu prostřednictvím infrastruktury v dané oblasti. Potřebnost odchylek norský státní regulační orgán každých pět let přezkoumá a Norsko bude o výsledku revize informovat Smíšený výbor EHP a Kontrolní úřad ESVO. Kontrolní úřad ESVO může během dvou měsíců přijmout rozhodnutí, v němž bude požadovat, aby norský regulační orgán své rozhodnutí změnil nebo zrušil. Norský regulační orgán splní požadavky rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO do jednoho měsíce a informuje o tom příslušným způsobem Smíšený výbor EHP a Kontrolní úřad ESVO.

               Popis dvou zeměpisně vymezených oblastí v Norsku

               Hordaland: V oblasti Hordaland je zemní plyn k dispozici pro domácí použití v prvotním zpracovatelském závodě natural v Kollsnes. V době trvání norského statusu vznikajícího trhu podle směrnice 2003/55/ES rozvíjel infrastrukturu napojenou na tento přístupový bod plynárenský podnik Gasnor, který je také jejím současným provozovatelem. Připojeno je a zemní plyn ke svému provozu využívá jen několik málo průmyslových zákazníků.

               Jæren and Ryfylke: V oblastech Jæren a Ryfylke vybudoval plynárenský podnik Lyse Neo distribuční soustavu sestávající z 620 km plynovodu se zhruba 1 700 napojenými spotřebiteli. Soustava je zásobována plynem z prvotního zpracovatelského závodu v Kårstø a slouží zejména průmyslovým zákazníkům a několika uživatelům z odvětví služeb. Tato distribuční soustava se vyvinula v době, kdy bylo Norsko vznikajícím trhem podle směrnice 2003/55. Provozovatelem soustavy je Lyse Neo.

                Lichtenštejnsko: Lichtenštejnsko má v současné době odchylku od ustanovení týkajících se právního oddělení provozovatelů v článku 9 směrnice 2003/55/ES. Je tomu tak v důsledku zvláštností Lichtenštejnska jakožto velmi malé, avšak vysoce průmyslové země s přibližně 36 000 obyvateli, 14 000 domácnostmi a 33 000 pracovními místy a také kvůli zvláštní situaci na lichtenštejnském trhu s plynem.

               Lichtenštejnsko disponuje jediným plynárenským podnikem, LGV, který má přístup pouze k jednomu 26 km dlouhému vysokotlakému rozvodu (určenému pro 70 barů). Podnik LGV čerpá z tohoto plynovodu, využívá místní plynárenskou soustavu a slouží zhruba 4 045 konečných spotřebitelů. Činnost podniku LGV je omezena na obchod s plynem a na výstavu rozvodné sítě, jelikož Lichtenštejnsko samo zdroj zemního plynu nemá.

               Za současných okolností by bylo právní oddělení provozovatele přepravní soustavy v Lichtenštejnsku nepřiměřené, zejména pak s přihlédnutím k čl. 26 odst. 4 směrnice 2009/73/ES. Podle tohoto ustanovení se oddělení provozovatelů přepravní soustavy nemusí provést, pokud je počet napojených spotřebitelů nižší než 100 000. Ustanovení článku 9 směrnice 2009/73/ES se tedy nepoužije na Lichtenštejnsko.

               Navržená úprava zní:

               „V čl. 49 odst. 4 a 5 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí „Kontrolní úřad ESVO“.“

               Čl. 49 odst. 5: „V čl. 49 odst. 5 se doplňuje nový text, který zní:

               Tyto zeměpisně vymezené oblasti v Norsku jsou vyňaty z působnosti článků 24, 31 a 32 na nejvýše 20 let od vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. [toto rozhodnutí] ze dne [datum]:

               i)Jæren a Ryfylke,

               ii)Hordaland.

               O potřebě prodloužení odchylky rozhodne norský regulační orgán každých pět let po vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. [toto rozhodnutí] ze dne [datum] s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v tomto článku. Norský regulační orgán sdělí své rozhodnutí a posouzení, na němž je toto rozhodnutí založeno, Smíšenému výboru EHP a Kontrolnímu úřadu ESVO. Kontrolní úřad ESVO může během dvou měsíců následujících po dni, kdy oznámení obdrží, přijmout rozhodnutí, v němž bude požadovat, aby norský regulační orgán své rozhodnutí změnil nebo odvolal. Toto období lze se souhlasem Kontrolního úřadu ESVO a norského regulačního orgánu prodloužit. Norský regulační orgán splní požadavky rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO do jednoho měsíce a informuje o tom příslušným způsobem Smíšený výbor EHP a Kontrolní úřad ESVO.““

               Čl. 49 odst. 6: „V článku 49 se odstavec 6 nahrazuje tímto: „Článek 9 se nepoužije na Kypr, Lucembursko, Maltu a/nebo Lichtenštejnsko.““

               Článek 51 – účast ve výboru pro plyn

               Odůvodnění:

               V Dohodě o EHP je v současné době schválená úprava přecházejícího nařízení o příhraničním obchodu s elektřinou (nařízení (ES) č. 1775/2005), která uvádí, že by se státy ESVO měly vyzvat k plné účasti na činnosti výboru pro plyn, avšak neměly by mít právo hlasovat. Jelikož bude mít tento výbor, zřízený v rámci třetího energetického balíčku, úlohu rovnocennou úloze předcházejícího výboru pro plyn, měla by být současná úprava použita i v novém nařízení.

               Navržená úprava zní:

               „Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru zřízeného podle článku 51, avšak nemají právo hlasovat.“

               Nařízení (ES) č. 715/2009

               Odchylka pro Island

               Odůvodnění:

               Island nemá žádné zdroje zemního plynu, a tedy ani infrastrukturu pro jeho distribuci. Komise se proto domnívá, že absence zemního plynu na Islandu spolu s jeho zeměpisnou odlehlostí, v jejímž důsledku by byla výstavba plynovodu příliš nákladná, představují „zeměpisný důvod“, jak je definován v příslušné judikatuře Evropského soudního dvora (věc C-214/98).  Island proto lze zprostit povinnosti provést nařízení (ES) č. 715/2009 do svého právního systému.

               Navržená úprava zní:

               „Toto nařízení se nevztahuje na Island.“

               2017/0046 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat
                  ve Smíšeném výboru EHP ke změně
                  přílohy IV (Energetika) Dohody o EHP

                  (třetí energetický balíček)

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1, články 62 a 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994
                  4
                o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy IV (Energetika) uvedené dohody.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009
                  5
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (4)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009
                  6
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (5)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009
                  7
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (6)Nařízení Komise (EU) č. 543/2013
                  8
                má být začleněno do Dohody o EHP.

               (7)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES
                  9
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (8)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES
                  10
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (9)Rozhodnutí Komise 2010/685/EU
                  11
                má být začleněno do Dohody o EHP.

               (10)Rozhodnutí Komise 2012/490/EU
                  12
                má být začleněno do Dohody o EHP.

               (11)Nařízením (ES) č. 714/2009 se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003
                  13
               , které je začleněno do Dohody o EHP, a které je proto třeba v této dohodě zrušit.

               (12)Nařízením (ES) č. 715/2009 se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005
                  14
               , které je začleněno do Dohody o EHP, a které je proto třeba v této dohodě zrušit.

               (13)Směrnice 2009/72/ES zrušuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES
                  15
               , která je začleněna do Dohody o EHP, a kterou je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.

               (14)Směrnice 2009/73/ES zrušuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES
                  16
               , která je začleněna do Dohody o EHP, a kterou je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.

               (15)Rozhodnutím Komise 2011/280/EU
                  17
                se zrušuje rozhodnutí Komise 2003/796/ES
                  18
               , které je začleněno do Dohody o EHP, a které je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.

               (16)Přílohu IV (Energetika) Dohody o EHP je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.

               (17)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně přílohy IV (Energetika) Dohody o EHP, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (2)
                  Dále jen „agentura“.

                     (3)
                  Viz strana 16, vysvětlivka k dalším vysvětlením týkajícím se článku 49.

                     (4)
                  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (5)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 1).

                     (6)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 15).

                     (7)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 36, ve znění opravy v Úř. věst. L 229, 1.9.2009, s. 29 a Úř. věst. L 309, 24.11.2009, s. 87).

                     (8)
                  Nařízení Komise (EU) č. 543/2013 ze dne 14. června 2013 o předkládání a zveřejňování údajů na trzích s elektřinou a o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (Úř. věst. L 163, 15.6.2013, s. 1).

                     (9)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 55).

                     (10)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 94).

                     (11)
                  Rozhodnutí Komise 2010/685/EU ze dne 10. listopadu 2010 o změně kapitoly 3 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (Úř. věst. L 293, 11.11.2010, s. 67).

                     (12)
                  Rozhodnutí Komise 2012/490/EU ze dne 24. srpna 2012 o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (Úř. věst. L 231, 28.8.2012, s. 16).

                     (13)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou (Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 1).

                     (14)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (Úř. věst. L 289, 3.11.2005, s. 1).

                     (15)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES – Prohlášení o činnostech k rozebírání odpadů a nakládání s nimi, (Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37).

                     (16)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 57).

                     (17)
                  Rozhodnutí Komise ze dne 16. května 2011 , kterým se zrušuje rozhodnutí 2003/796/ES, kterým se zřizuje skupina evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství (Úř. věst. L 129, 17.5.2011, s. 14).

                     (18)
                  Rozhodnutí Komise ze dne 11. listopadu 2003, kterým se zřizuje skupina evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství (Úř. věst. L 296, 14.11.2003, s. 34).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 3.3.2017
            COM(2017) 110 final
            PŘÍLOHA
            návrhurozhodnutí Radyo postoji, který má být jménem Evropské unie zaujatve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy IV (Energetika) Dohody o EHP(třetí energetický balíček)

               PŘÍLOHA

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP

                  č. […]
               ze dne […]
               kterým se mění příloha IV (Energetika) Dohody o EHP

               SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,

               s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů
                  1
               , by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003
                  2
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005
                  3
               , ve znění opravy v Úř. věst. L 229, 1.9.2009, s. 29 a Úř. věst. L 309, 24.11.2009, s. 87, by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (4)Nařízení Komise (EU) č. 543/2013 ze dne 14. června 2013 o předkládání a zveřejňování údajů na trzích s elektřinou a o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009
                  4
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (5)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES
                  5
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (6)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/55/ES
                  6
                by měla být začleněna do Dohody o EHP.

               (7)Rozhodnutí Komise 2010/685/EU ze dne 10. listopadu 2010, kterým se mění kapitola 3 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám
                  7
               , by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (8)Rozhodnutí Komise 2012/490/EU ze dne 24. srpna 2012 o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám
                  8
                by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

               (9)Nařízením (ES) č. 714/2009 se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003, které je začleněno do Dohody o EHP
                  9
               , a které je proto třeba v této dohodě zrušit.

               (10)Nařízením (ES) č. 715/2009 se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005
                  10
               , které je začleněno do Dohody o EHP, a které je proto třeba v této dohodě zrušit.

               (11)Směrnice 2009/72/ES zrušuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES
                  11
               , která je začleněna do Dohody o EHP, a kterou je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.

               (12)Směrnice 2009/73/ES zrušuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES
                  12
               , která je začleněna do Dohody o EHP, a kterou je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.

               (13)Rozhodnutím Komise 2011/280/EU
                  13
                se zrušuje rozhodnutí Komise 2003/796/ES
                  14
               , které je začleněno do Dohody o EHP, a které je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.

               (14)Pro účely ENTSO pro elektřinu a ENTSO pro plyn se provozovatelé přepravních soustav států ESVO nepovažují za provozovatele ze třetích zemí.

               (15)Přílohu IV Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Příloha IV Dohody o EHP se mění takto:

               1.Bod 20 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003) se nahrazuje tímto:

               „32009 R 0714: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 15), ve znění:

               –32013 R 0543: nařízení Komise (EU) č. 543/2013 ze dne 14. června 2013 (Úř. věst. L 163, 15.6.2013, s. 1).

               Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

               a)V čl. 3 odst. 3 a v čl. 15 odst. 6 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               b)Ustanovení ohledně závazných rozhodnutí agentury, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 5, se v případech, jež se týkají státu ESVO, nahrazují těmito ustanoveními:

               „i)V případech týkajících se jednoho nebo více států ESVO přijme rozhodnutí určené vnitrostátním regulačním orgánům dotčeného státu (dotčených států) ESVO Kontrolní úřad ESVO.

               ii)Agentura má právo se plně účastnit práce Kontrolního úřadu ESVO a jeho přípravných orgánů, pokud Kontrolní úřad ESVO s ohledem na státy ESVO vykonává funkce agentury, jak stanoví tato dohoda, avšak nemá právo hlasovat.

               iii)Kontrolní úřad ESVO má právo se plně účastnit práce agentury a jejích přípravných orgánů, avšak nemá právo hlasovat.

               iv)Agentura a Kontrolní úřad ESVO při přijímání rozhodnutí, stanovisek a doporučení úzce spolupracují.

               Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO se přijímají bez prodlení na základě návrhů vypracovaných agenturou z vlastní iniciativy nebo na žádost Kontrolního úřadu ESVO.

               Agentura při přípravě návrhu pro Kontrolní úřad ESVO v souladu s tímto nařízením informuje Kontrolní úřad ESVO. Ten stanoví lhůtu, v jejímž rámci mohou vnitrostátní regulační orgány států ESVO vyjádřit stanovisko k dané záležitosti, přičemž v plném rozsahu zohledňuje naléhavost, složitost a potenciální důsledky záležitosti.

               Vnitrostátní regulační orgány států ESVO mohou Kontrolní úřad ESVO požádat, aby své rozhodnutí znovu zvážil. Kontrolní úřad ESVO tuto žádost předá agentuře. Agentura v takovém případě zváží vypracování nového návrhu pro Kontrolní úřad ESVO a odpoví bez zbytečného prodlení.

               V případě, že agentura pozmění, pozastaví či zruší jakékoliv rozhodnutí přijaté souběžně s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO, vypracuje bez prodlení pro Kontrolní úřad ESVO návrh se stejným účinkem.

               v)V případě sporu mezi agenturou a Kontrolním úřadem ESVO s ohledem na správu ustanovení svolají ředitel agentury a kolegium Kontrolního úřadu ESVO bez prodlení s ohledem na naléhavost záležitosti zasedání s cílem dosáhnout konsensu. Pokud konsensu není dosaženo, mohou ředitel agentury nebo kolegium Kontrolního úřadu ESVO požádat smluvní strany, aby záležitost postoupily Smíšenému výboru EHP, který ji řeší v souladu s článkem 111 této dohody, který se použije obdobně. V souladu s článkem 2 rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 1/94 ze dne 8. února 1994, jímž se přijímá jednací řád Smíšeného výboru EHP
                  15
               , mohou smluvní strany požadovat okamžité uspořádání zasedání v naléhavých okolnostech. Smluvní strany mohou bez ohledu na tento pododstavec z vlastní iniciativy kdykoliv postoupit záležitost Smíšenému výboru EHP v souladu s článkem 5 nebo 111 této dohody.

               vi)Státy ESVO nebo jakákoliv fyzická či právnická osoba mohou zahájit řízení proti Kontrolnímu úřadu ESVO u Soudního dvora ESVO v souladu s články 36 a 37 dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.“

               c)V článku 20 se doplňuje nový text, který zní:

               „Žádost, kterou podává Komise ohledně informací uvedených v čl. 20 odst. 2 a čl. 20 odst. 5, podává v případě států ESVO dotčeným podnikům Kontrolní úřad ESVO.“

               d)V čl. 22 odst. 2 se doplňuje nový text, který zní:

               „Úkoly uvedené v čl. 22 odst. 2 plní v případě dotčených podniků ve státech ESVO Kontrolní úřad ESVO.“

               e)V článku 23 se doplňuje nový text, který zní:

               „Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru uvedeného v článku 23, avšak nemají právo hlasovat.“

               2.Bod 22 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES) se nahrazuje tímto:

               „32009 L 0072: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 55).

               Pro účely této Dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)Odkazy na ustanovení Smlouvy se považují za odkazy na odpovídající ustanovení Dohody.

               b)Směrnice se nepoužije na elektrické kabely a související zařízení z místa připojení na pevnině k zařízení k výrobě ropy.

               c)Ustanovení čl. 7 odst. 2 písm. j) se nepoužije na státy ESVO.

               d)Ustanovení čl. 9 odst. 1 se na státy ESVO použije jeden rok po vstupu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. [toto rozhodnutí] ze dne [datum].

               e)V čl. 10 odst. 7 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               f)Ustanovení čl. 11 odst. 3. písm. b), čl. 11 odst. 5 písm. b) a čl. 11 odst. 7 se nepoužijí na státy ESVO.

               g)V čl. 37 odst. 1 písm. d) se slovo „agentura“ nahrazuje slovy „Kontrolní úřad ESVO“.

               h)Ustanovení čl. 37 odst. 1 písm. s) se nepoužije\ na státy ESVO.

               i)V čl. 40 odst. 1 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               j)V článku 44 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

               „Článek 9 se nepoužije na Kypr, Lucembursko, Maltu, Lichtenštejnsko a/nebo Island. Články 26, 32 a 33 se kromě toho nepoužijí na Maltu.

               Může-li Island prokázat, že provoz jeho systémů má po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost závažné problémy, může požádat o odchylky od článků 26, 32 a 33, které mu případně udělí Kontrolní úřad ESVO. Kontrolní úřad ESVO před přijetím o těchto žádostech před přijetím rozhodnutí informuje státy ESVO a Komisi, přičemž zohlední požadavky na důvěrnost.  Toto rozhodnutí se zveřejní v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               k)Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru zřízeného podle článku 46, avšak nemají právo hlasovat.“

               3.Bod 23 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES) se nahrazuje tímto:

               „32009 L 0073: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 94).

               Pro účely této Dohody se uvedená směrnice upravuje takto:

               a)Odkazy na ustanovení Smlouvy se považují za odkazy na odpovídající ustanovení dohody.

               b)Směrnice se nepoužije na Island.

               c)V čl. 2 odst. 11 se doplňuje nový text, který zní:

               „Výraz „zařízení LNG“ nezahrnuje zařízení pro zkapalnění zemního plynu, které probíhá v rámci projektu na výrobu ropy nebo zemního plynu na moři, jako je tomu v zařízení Melkøya.“

               d)V čl. 2 odst. 12 se doplňuje nový text, který zní:

               „Výraz „provozovatel zařízení LNG“ nezahrnuje provozovatele zařízení pro zkapalnění zemního plynu, které probíhá v rámci projektu na výrobu ropy nebo zemního plynu na moři, jako je tomu v zařízení Melkøya.“

               e)Ustanovení článku 6 se nepoužijí na státy ESVO.

               f)V čl. 10 odst. 7 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               g)Ustanovení čl. 11 odst. 3 písm. b), čl. 11 odst. 5 písm. b) a čl. 11 odst. 7 se nepoužijí na státy ESVO.

               h)Ustanovení týkající se závazných rozhodnutí Agentury, jak je uvedeno v čl. 36 odst. 4 třetím pododstavci, se v případech týkajících se států ESVO nahrazuje těmito ustanoveními:

               „i)V případech týkajících se jednoho či více států ESVO přijme rozhodnutí určené vnitrostátním regulačním orgánům dotčeného státu (dotčených států) ESVO Kontrolní úřad ESVO

               ii)Agentura má právo se plně účastnit práce Kontrolního úřadu ESVO a jeho přípravných orgánů, pokud Kontrolní úřad ESVO s ohledem na státy ESVO vykonává funkce agentury, jak stanoví tato dohoda, avšak nemá právo hlasovat.

               iii)Kontrolní úřad ESVO má právo se plně účastnit práce agentury a jejích přípravných orgánů, avšak nemá právo hlasovat.

               iv)Agentura a Kontrolní úřad ESVO při přijímání rozhodnutí, stanovisek a doporučení úzce spolupracují.

               Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO se přijímají bez prodlení na základě návrhů vypracovaných Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů z vlastní iniciativy nebo na žádost Kontrolního úřadu ESVO.

               Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů při přípravě návrhu pro Kontrolní úřad ESVO v souladu s touto směrnicí informuje Kontrolní úřad ESVO. Kontrolní úřad ESVO stanoví lhůtu, v jejímž rámci mohou vnitrostátní regulační orgány států ESVO vyjádřit stanoviska k dané záležitosti, přičemž je v plném rozsahu zohledněna naléhavost, složitost a potenciální důsledky záležitosti.

               Vnitrostátní regulační orgány států ESVO mohou Kontrolní úřad ESVO požádat, aby své rozhodnutí znovu zvážil. Kontrolní úřad ESVO tuto žádost předá Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů. Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů v takovém případě zváží vypracování nového návrhu pro Kontrolní úřad ESVO a bez prodlení odpoví.

               V případě, že Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů pozmění, pozastaví či zruší jakékoliv rozhodnutí přijaté souběžně s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO, vypracuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů návrh pro Kontrolní úřad ESVO se stejným účinkem.

               v)V případě sporu mezi agenturou a Kontrolním úřadem ESVO s ohledem na správu ustanovení svolají ředitel agentury a kolegium Kontrolního úřadu ESVO bez prodlení s ohledem na naléhavost záležitosti zasedání s cílem dosáhnout konsensu. Pokud konsensu není dosaženo, mohou ředitel agentury nebo kolegium Kontrolního úřadu ESVO požádat smluvní strany, aby záležitost postoupily Smíšenému výboru EHP, který ji řeší v souladu s článkem 111 této dohody, který se použije obdobně. V souladu s článkem 2 rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 1/94 ze dne 8. února 1994, jímž se přijímá jednací řád Smíšeného výboru EHP
                  16
               , mohou smluvní strany požadovat okamžité uspořádání zasedání v naléhavých okolnostech. Smluvní strany mohou bez ohledu na tento pododstavec z vlastní iniciativy kdykoliv postoupit záležitost Smíšenému výboru EHP v souladu s článkem 5 nebo 111 této dohody.

               vi)Státy ESVO nebo jakákoliv fyzická či právnická osoba mohou zahájit řízení proti Kontrolnímu úřadu ESVO u Soudního dvora ESVO v souladu s články 36 a 37 dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.“

               i)V čl. 36 odst. 8 a 9 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               j)V čl. 41 odst. 1 odst. d) se za slovo „agentury“ vkládají slova „Kontrolního úřadu ESVO“.

               k)V čl. 44 odst. 1 a čl. 49 odst. 4 a 5 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               l)V čl. 49 odst. 5 se doplňuje nový text, který zní:

               „Tyto zeměpisně vymezené oblasti v Norsku jsou vyňaty z působnosti článků 24, 31 a 32 na nejvýše 20 let od vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. [toto rozhodnutí] ze dne [datum]:

               i)Jæren a Ryfylke,

               i)Hordaland.

               O potřebě trvání odchylky rozhoduje norský regulační orgán každých pět let po vstupu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. [toto rozhodnutí] ze dne [datum], přičemž zohlední kritéria uvedená v tomto článku. Norský regulační orgán oznámí Smíšenému výboru EHP a Kontrolnímu úřadu ESVO své rozhodnutí a posouzení, na němž se toto rozhodnutí zakládá. Kontrolní úřad ESVO může ve lhůtě dvou měsíců ode dne následujícího po doručení tohoto rozhodnutí přijmout rozhodnutí, které bude vyžadovat, aby norský regulační orgán své rozhodnutí upravil nebo zrušil. Tuto lhůtu lze se souhlasem Kontrolního úřadu ESVO a norského regulačního orgánu prodloužit. Norský regulační orgán jedná v souladu s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO do jednoho měsíce a v souladu s tím informuje Smíšený výbor EHP a Kontrolní úřad ESVO.“

               m)V článku 49 se odstavec 6 nahrazuje tímto:

               „Článek 9 se nepoužije na Kypr, Lucembursko, Maltu, Lichtenštejnsko a/nebo Island.“

               n)Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru zřízeného podle článku 51, avšak nemají právo hlasovat.“

               4.Bod 27 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005) se nahrazuje tímto:

               „32009 R 0715: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 36), ve znění opravy v Úř. věst. L 229, 1.9.2009, s. 29 a Úř. věst. L 309, 24.11.2009, s. 87, ve znění:

               –32010 D 0685: rozhodnutí Komise 2010/685/EU ze dne 10. listopadu 2010 (Úř. věst. L 293, 11.11.2010, s. 67),

               –32012 D 0490: rozhodnutí Komise 2012/490/EU ze dne 24. srpna 2012 (Úř. věst. L 231, 28.8.2012, s. 16).

               Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

               a)Toto nařízení se nepoužije na Island.

               b)V čl. 3 odst. 3 a článku 20 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               c)Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru uvedeného v článku 28, avšak nemají právo hlasovat.“

               d)V článku 30 se slovem „Komise“ v případě států ESVO rozumí slova „Kontrolní úřad ESVO“.

               5.Za bod 45 (rozhodnutí Komise 2011/13/EU) se vkládá nový bod, který zní:

               „46.32009 R 0713: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009, ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 1).

               Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

               a)Vnitrostátní regulační orgány států ESVO se plně účastní práce Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), jakož i všech přípravných orgánů, včetně pracovních skupin, výborů a specializovaných útvarů agentury, správní rady a rady regulačních orgánů, avšak nemají právo hlasovat.

               b)Aniž jsou dotčena ustanovení protokolu 1 k dohodě, rozumí se výrazy „členský stát“ nebo „členské státy“ uváděnými v nařízení i státy ESVO.

               c)Pokud se týká států ESVO, bude agentura podle potřeby a je-li to vhodné nápomocna Kontrolnímu úřadu ESVO nebo případně stálému výboru při výkonu jejich úkolů.

               d)Ustanovení týkající se závazných rozhodnutí agentury, jak je uvedeno v článcích 7, 8 a 9, se v případech týkajících se státu ESVO nahrazují těmito ustanoveními:

               i)V případech týkajících se jednoho či více států ESVO přijme rozhodnutí určené vnitrostátním regulačním orgánům dotčeného státu (dotčených států) ESVO Kontrolní úřad ESVO.

               ii)Agentura má právo se plně účastnit práce Kontrolního úřadu ESVO a jeho přípravných orgánů, pokud Kontrolní úřad ESVO s ohledem na státy ESVO vykonává funkce agentury, jak stanoví tato dohoda, avšak nemá právo hlasovat.

               iii)Kontrolní úřad ESVO má právo se plně účastnit práce agentury a jejích přípravných orgánů, avšak nemá právo hlasovat.

               iv)Agentura a Kontrolní úřad ESVO při přijímání rozhodnutí stanovisek a doporučení úzce spolupracují.

               Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO se přijímají bez prodlení na základě návrhů vypracovaných agenturou z vlastní iniciativy nebo na žádost Kontrolního úřadu ESVO.

               Agentura při přípravě návrhu pro Kontrolní úřad ESVO v souladu s tímto nařízením informuje Kontrolní úřad ESVO. Kontrolní úřad ESVO stanoví lhůtu, v níž vnitrostátní regulační orgány států ESVO mohou vyjádřit své stanovisko k dané záležitosti, přičemž plně zohlední její naléhavost, složitost a potenciální důsledky.

               Vnitrostátní regulační orgány států ESVO mohou požádat Kontrolní úřad ESVO požádat, aby své rozhodnutí znovu zvážil. Kontrolní úřad ESVO tuto žádost předá agentuře. Agentura v takovém případě zváží vypracování nového návrhu pro Kontrolní úřad ESVO a bez prodlení odpoví.

               V případě, že agentura pozmění, pozastaví či zruší jakékoliv rozhodnutí přijaté souběžně s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO, vypracuje bez prodlení pro Kontrolní úřad ESVO návrh se stejným účinkem.

               v)V případě sporu mezi agenturou a Kontrolním úřadem ESVO s ohledem na správu těchto ustanovení svolají ředitel agentury a kolegium Kontrolního úřadu ESVO bez prodlení s ohledem na naléhavost záležitosti zasedání s cílem dosáhnout konsensu. Pokud konsensu není dosaženo, mohou ředitel agentury nebo kolegium Kontrolního úřadu ESVO požádat smluvní strany, aby záležitost postoupily Smíšenému výboru EHP, který ji řeší v souladu s článkem 111 této dohody, který se použije obdobně. V souladu s článkem 2 rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 1/94 ze dne 8. února 1994, jímž se přijímá jednací řád Smíšeného výboru EHP
                  17
               , mohou smluvní strany požadovat okamžité uspořádání zasedání v naléhavých okolnostech. Smluvní strany mohou bez ohledu na tento pododstavec z vlastní iniciativy kdykoliv postoupit záležitost Smíšenému výboru EHP v souladu s článkem 5 nebo 111 této dohody.

               vi)Státy ESVO nebo jakákoliv jiná fyzická či právnická osoba může proti Kontrolnímu úřadu ESVO zahájit řízení u Soudního dvora ESVO v souladu s články 36 a 37 dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.“

               e)V článku 12 se doplňuje nový text, který zní:

               „Vnitrostátní regulační orgány států ESVO se plně účastní práce správní rady, avšak nemají právo hlasovat. Interní jednací řád správní rady zajišťuje plný účinek účasti vnitrostátních regulačních orgánů států ESVO.“

               f)V článku 14 se doplňuje nový text, který zní:

               „Vnitrostátní regulační orgány států ESVO se plně účastní práce rady regulačních orgánů a všech přípravných orgánů agentury. V radě regulačních orgánů však nemají právo hlasovat. Interní jednací řád rady regulačních orgánů zajišťuje plný účinek účasti vnitrostátních orgánů států ESVO.“

               g)Článek 19 se nahrazuje tímto:

               „Jestliže se odvolání týká rozhodnutí agentury přijatého v případě, kdy jsou do sporu zapojeny také vnitrostátní regulační orgány jednoho nebo více států ESVO, vyzve odvolací senát vnitrostátní orgány zúčastněného státu (zúčastněných států) ESVO, aby v určených lhůtách podal (podaly) vyjádření a ke sdělení stran dotčených odvolacím řízením. Vnitrostátní regulační orgány zúčastněného státu (zúčastněných států) ESVO jsou oprávněny přednést ústní připomínky. V případě, že odvolací senát pozmění, pozastaví či zruší jakékoliv rozhodnutí přijaté souběžně s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO, vypracuje agentura bez prodlení pro Kontrolní úřad ESVO návrh se stejným účinkem.

               h)Ustanovení článku 20 se nepoužije v případech týkajících se jednoho nebo více států ESVO.

               i)V článku 21 se doplňuje nový text, který zní:

               „Státy ESVO se účastní financování agentury. Pro tento účel se použijí postupy stanovené v čl. 82 odst. 1 písm. a) a v protokolu 32 k Dohodě.“

               j)V článku 27 se doplňuje nový text, který zní:

               „Státy ESVO poskytují agentuře výsady a imunity rovnocenné těm, jež jsou obsaženy v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.“

               k)V článku 28 se doplňuje nový text, který zní:

               „Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 82 odst. 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie může ředitel agentury zaměstnávat na základě smluv příslušníky států ESVO, kteří v plném rozsahu požívají občanská práva.

               Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. e), čl. 82 odst. 3 písm. e) a čl. 85 odst. 3 pracovního řádu ostatních zaměstnanců považuje orgán pro cenné papíry a trhy s ohledem na své zaměstnance jazyky uvedené v čl. 129 odst. 1 Dohody o EHP za jazyky Unie uvedené v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.“

               l)V čl. 30 odst. 1 se doplňuje nový text, který zní:

               „Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise se pro účely tohoto nařízení použije rovněž na veškeré dokumenty agentury týkající se států ESVO.“

               m)V článku 32 se doplňuje nový text, který zní:

               „Zástupci států ESVO se plně účastní práce výboru zřízeného podle článku 32, avšak nemají právo hlasovat.“

               6.Za bod 46 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009) se doplňuje nový bod, který zní:

               „47.32013 R 0543: nařízení Komise (EU) č. 543/2013 ze dne 14. června 2013 o předkládání a zveřejňování údajů na trzích s elektřinou a o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (Úř. věst. L 163, 15.6.2013, s. 1).“

               7.Znění bodu 21 (rozhodnutí Komise 2003/796/ES) se zrušuje.

               Článek 2

               Znění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009, (ES) č. 715/2009, ve znění opravy v Úř. věst. L 229, 1.9.2009, s. 29 a Úř. věst. L 309, 24.11.2009, s. 87, a (EU) č. 543/2013, směrnic 2009/72/ES a 2009/73/ES a rozhodnutí 2010/685/EU a 2012/490/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne, […] nebo první den poté, co bylo Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP, podle toho, co nastane později
                  18
               .

               Článek 4

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               V Bruselu dne […].

                     Za Smíšený výbor EHP

                     předseda/předsedkyně
                     […]

                     tajemníci
                     Smíšeného výboru EHP
                     […]

                     (1)
                  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 15.

                     (3)
                  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 36.

                     (4)
                  Úř. věst. L 163, 15.6.2013, s. 1.

                     (5)
                  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 55.

                     (6)
                  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 94.

                     (7)
                  Úř. věst. L 293, 11.11.2010, s. 67.

                     (8)
                  Úř. věst. L 231, 28.8.2012, s. 16.

                     (9)
                  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 1.

                     (10)
                  Úř. věst. L 289, 3.11.2005, s. 1.

                     (11)
                  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37.

                     (12)
                  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 57.

                     (13)
                  Úř. věst. L 129, 17.5.2011, s. 14.

                     (14)
                  Úř. věst. L 296, 14.11.2003, s. 34.

                     (15)
                  Úř. věst. L 85, 30.3.1994, s. 60.

                     (16)
                  Úř. věst. L 85, 30.3.1994, s. 60.

                     (17)
                  Úř. věst. L 85, 30.3.1994, s. 60.

                     (18)
                  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


Důležité právní upozornění

|

52008PC0047

Návrh rozhodnutí Rady o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici GA21 (MON-ØØØ21-9), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Pouze francouzské znění je závazné)  /* KOM/2008/0047 konečném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 31.1.2008KOM(2008) 47 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici GA21 (MON-ØØØ21-9), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské znění je závazné) (předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřipojený návrh rozhodnutí Rady se týká potravin a krmiv, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici GA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a pro které společnost Syngenta Seeds S.A.S. předložila příslušným orgánům Spojeného království dne 29. července 2005 žádost o uvedení na trh podle nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech.Připojený návrh se rovněž vztahuje na uvedení dalších produktů, které obsahují kukuřici GA21 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Dne 31. března 2006 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici GA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti, na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.Na základě těchto informací byla dne 20. prosince 2007 předložena Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat ke hlasování předloha rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici GA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh Společenství. Výbor nezaujal žádné stanovisko: třináct členských států (155 hlasů) hlasovalo ve prospěch předlohy, pět členských států (65 hlasů) hlasovalo proti, šest členských států (114 hlasů) se hlasování zdrželo a tři členské státy (11 hlasů) nebyly zastoupeny.Proto podle čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES, ve znění rozhodnutí Rady 2006/512/ES, musí Komise předložit Radě návrh opatření, která mají být přijata, přičemž Rada má tři měsíce na to, aby se usnesla kvalifikovanou většinou, a musí o tom uvědomit Evropský parlament.NávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici GA21 (MON-ØØØ21-9), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[1], a zejména na čl. 7 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:1.  Dne 29. července 2005 podala společnost Syngenta Seeds S.A.S. jménem společnosti Syngenta Crop Protection AG příslušným orgánům Spojeného království podle článků 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 žádost o uvedení potravin, složek potravin a krmiv, které obsahují kukuřici GA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh.2.  Uvedená žádost se rovněž vztahuje na uvedení dalších produktů, které obsahují kukuřici GA21 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování. V souladu s ustanovením čl. 5 odst. 5 a čl. 17 odst. 5 nařízení (ES) č. 1829/2003 proto žádost uvádí údaje a informace požadované podle příloh III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[2] a informace a závěry o hodnocení rizika provedeném v souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2001/18/ES.3.  Dne 17. dubna 2007 podala společnost Syngenta Seeds S.A.S. jménem společnosti Syngenta Crop Protection AG Komisi podle čl. 8 odst. 4 a čl. 20 odst. 4 nařízení (ES) č. 1829/2003 žádost o povolení stávajících produktů vyrobených z kukuřice GA21 (potravinářské přídatné látky, krmné suroviny a doplňkové látky, které jsou vyrobeny z kukuřice GA21).4.  Dne 2. října 2007 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 jediné ucelené příznivé stanovisko k oběma žádostem a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici GA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádostech (dále jen „produkty“), na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[3]. Ve stanovisku zvážil EFSA všechny konkrétní otázky a námitky, které členské státy vznesly v rámci konzultace příslušných vnitrostátních orgánů podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.5.  EFSA ve svém stanovisku rovněž dospěl k závěru, že žadatelem předložený plán monitorování životního prostředí sestávající z plánu celkového dohledu je v souladu se zamýšleným použitím daných produktů.6.  S ohledem na předcházející úvahy by mělo být povolení pro tyto produkty uděleno.7.  Každému geneticky modifikovanému organismu (GMO) by měl být přiřazen jednoznačný identifikační kód stanovený v nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy[4].8.  Na základě stanoviska EFSA se zdá, že pro potraviny, složky potravin a krmiva, které obsahují kukuřici GA21, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, nejsou nutné žádné jiné zvláštní požadavky na označování než ty, které jsou stanoveny v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003. Avšak v zájmu zajištění toho, že se produkty budou používat v rámci povolení stanoveného tímto rozhodnutím, by označení krmiv, která obsahují GMO nebo z GMO sestávají, a jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují GMO nebo z GMO sestávají, pro něž se žádá o povolení, mělo také jasně uvádět, že dané produkty nesmějí být použity k pěstování.9.  Podobným způsobem stanovisko EFSA neopravňuje k uložení zvláštních podmínek nebo omezení pro uvedení produktů na trh a/nebo zvláštních podmínek nebo omezení pro jejich používání a nakládání s nimi, včetně požadavků na monitorování po uvedení na trh, ani žádných zvláštních podmínek týkajících se ochrany určitých ekosystémů / životního prostředí a/nebo zeměpisných oblastí, podle čl. 6 odst. 5 písm. e) a čl. 18 odst. 5 písm. e) nařízení (ES) č. 1829/2003.10.  Všechny příslušné informace o povolení produktů by měly být zapsány do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v nařízení (ES) č. 1829/2003.11.  Ustanovení čl. 4 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES[5] stanoví požadavky na označování produktů sestávajících z GMO nebo obsahujících GMO.12.  Toto rozhodnutí má být oznámeno prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost smluvním stranám Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1946/2003 ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů[6].13.  Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou, a opatření stanovená tímto rozhodnutím proto musí přijmout Rada,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 Geneticky modifikovaný organismus a jednoznačný identifikační kódGeneticky modifikované kukuřici ( Zea mays L.) GA21, uvedené v písmenu b) přílohy tohoto rozhodnutí, je přiřazen jednoznačný identifikační kód MON-ØØØ21-9 v souladu s nařízením (ES) č. 65/2004.Článek 2 PovoleníV souladu s podmínkami uvedenými v tomto rozhodnutí se pro účely čl. 4 odst. 2 a čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 povolují tyto produkty:a) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;b) krmiva, která obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;c) jiné produkty než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Článek 3 Označování1. Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2. Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c) musí být uvedena slova „není určeno k pěstování“.Článek 4 Monitorování dopadů na životní prostředí1. Držitel povolení zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování dopadů na životní prostředí stanovený v písmeni h) přílohy.2. Držitel povolení musí každoročně předkládat Komisi zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování.Článek 5 Registr SpolečenstvíInformace uvedené v příloze tohoto rozhodnutí se zapíší do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v článku 28 nařízení (ES) č. 1829/2003.Článek 6 Držitel povoleníDržitelem povolení je společnost Syngenta Seeds S.A.S., Francie, zastupující společnost Syngenta Crop Protection AG, Švýcarsko.Článek 7 PlatnostToto rozhodnutí se použije po dobu deseti let ode dne jeho oznámení.Článek 8 UrčeníToto rozhodnutí je určeno společnosti Syngenta Seeds S.A.S., Chemin de l'Hobit 12, BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur – Francie.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHAa) Žadatel a držitel povolení:Název: Syngenta Seeds S.A.S.Adresa: Chemin de l'Hobit 12, BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur – Franciezastupující společnost Syngenta Crop Protection AG – Schwarzwaldallee 215 – CH-4058 Basel – Švýcarsko.b) Určení a specifikace produktů:1) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;2) krmiva, která obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;3) jiné produkty než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování.Geneticky modifikovaná kukuřice MON-ØØØ21-9 popsaná v žádosti exprimuje protein mEPSPS, který rostlině propůjčuje schopnost tolerance k herbicidu na bázi glyfosátu.c) Označování:1) Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2) Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-ØØØ21-9 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c) musí být uvedena slova „není určeno k pěstování“.d) Metoda detekce:-  případově specifické metody založené na kvantitativní polymerátové řetězové reakci (PCR) v reálném čase pro geneticky modifikovanou kukuřici MON-ØØØ21-9,-  validace referenční laboratoří Společenství zřízenou podle nařízení (ES) č. 1829/2003, zveřejněná na adrese http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm,-  referenční materiál: AOCS 0407-A a AOCS 0407-B přístupné u American Oil Chemists Society (AOCS) na adrese http://www.aocs.org.e) Jednoznačný identifikační kód:MON-ØØØ21-9f) Informace požadované na základě přílohy II Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti:Informační systém pro biologickou bezpečnost, č. záznamu: viz [ doplní se po oznámení ]g) Podmínky nebo omezení pro uvedení produktů na trh, jejich použití nebo nakládání s nimi:Nejsou stanoveny.h) Plán monitorování:Plán monitorování dopadů na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.[Odkaz: plán zveřejněný na internetu]i) Požadavky na monitorování po uvedení na trh pro použití potravin k lidské spotřebě:Nejsou stanoveny.Poznámka: Časem se může ukázat, že odkazy na příslušné dokumenty je třeba upravit. Tyto úpravy budou zveřejňovány formou aktualizace registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva.[1] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Komise (ES) č. 1981/2006 (Úř. věst. L 368, 23.12.2006, s. 99).[2] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620785956.htm[4] Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5.[5] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.[6] Úř. věst. L 287, 5.11.2003, s. 1.