               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            2017/0169(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013
                  1
                pozměnilo Úmluvu k provedení Schengenské dohody
                  2
               , nařízení (ES) č. 562/2006
                  3
                (Schengenský hraniční kodex) a nařízení (ES) č. 810/2009
                  4
                (vízový kodex) a mimo jiné změnilo definici pojmu „krátkodobý pobyt“ pro státní příslušníky třetích zemí v schengenském prostoru. Ode dne 18. října 2013 platí pro státní příslušníky třetích zemí (bez ohledu na to, zda se na ně vztahuje vízová povinnost, či jsou od ní osvobozeni), kteří chtějí cestovat do schengenského prostoru za účelem krátkodobého pobytu, maximální doba povoleného pobytu „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“. Na rozdíl od definice ve znění platném do 18. října 2013 (tři měsíce během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu) je nový pojem přesnější, neboť stanoví uvedenou dobu ve dnech, a nikoli v měsících. Kromě toho bylo z definice vypuštěno spojení „ode dne prvního vstupu“, které vedlo k mnoha nejasnostem a otázkám.

               Nařízení (EU) č. 610/2013 zavedlo veškeré nezbytné změny do acquis EU v oblasti víz a hranic, tj. do Schengenské úmluvy, Schengenského hraničního kodexu, vízového kodexu a nařízení (ES) č. 539/2001
                  5
               . Pojem „krátkodobý pobyt“ je však zakotven také v mezinárodních dohodách, které Evropská unie uzavřela. Při vymezování doby pobytu bez vízové povinnosti na původní definici („tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu“
                  6
               ) stále odkazují dohody o zrušení vízové povinnosti uzavřené s Antiguou a Barbudou
                  7
               , Bahamami
                  8
               , Barbadosem
                  9
               , Brazílií
                  10
               , Mauriciem
                  11
               , Svatým Kryštofem a Nevisem
                  12
                a Seychelami
                  13
               .

               Dne 16. července 2014 přijala Komise doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty mezi Evropskou unií a výše uvedenými zeměmi
                  14
               , které Rada přijala dne 9. října 2014
                  15
               . Účelem bylo zavést ve vztahu k těmto sedmi zemím novou definici krátkodobého pobytu podle nařízení (EU) č. 610/2013. Kromě toho vymezení „krátkodobého pobytu“ v dohodách o zrušení vízové povinnosti s použitím dnů namísto měsíců umožňuje snazší ověřování a výpočet pomocí elektronických nebo IT prostředků, a je tedy vhodnější pro centralizované systémy správy hranic, jako je například navrhovaný systém vstupu/výstupu (EES)
                  16
               .

               V návaznosti na zmocnění Rady zahájila Komise jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti s uvedenými sedmi zeměmi (Antiguou a Barbudou, Bahamami, Barbadosem, Brazílií, Mauriciem, Svatým Kryštofem a Nevisem a Seychelami).

               Jednání s Bahamským společenstvím byla úspěšně uzavřena parafováním pozměňující dohody dne 30. srpna 2016. Obě strany se dohodly, že přijmou novou definici „krátkodobého pobytu“ v rámci dohody o zrušení vízové povinnosti mezi EU a Bahamami. Kromě toho dohoda zahrnuje úpravu několika technických detailů (viz níže), ale všechny změny jsou z hlediska cestujícího nevýznamné.

                  Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli dohody.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Dohoda vyžaduje souhlas obou smluvních stran v souladu s jejich příslušnými postupy. Na straně Unie to vyžaduje rozhodnutí Rady o podepsání a uzavření dohody.

               Tento návrh se předkládá Radě za účelem zmocnění k uzavření dohody o změně Dohody mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               Tato dohoda zajišťuje právní soudržnost a harmonizaci mezi členskými státy tím, že zavádí novou definici krátkodobého pobytu, jak je uvedena v nařízení (EU) č. 610/2013, což vede k jednoznačnému výkladu pojmu „krátkodobý pobyt“.

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s článkem 218 uvedené smlouvy.

               Unie nemá pravomoc ke změně dohod o zrušení vízové povinnosti, jež by zavazovala čtyři země, které jsou přidruženy k provádění schengenského acquis, včetně společné vízové politiky. V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a provádění ustanovení týkajících se doby povoleného pobytu v schengenském prostoru obsahuje dohoda společné prohlášení, v němž se uvádí, že je žádoucí, aby Bahamy na jedné straně a Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko na straně druhé odpovídajícím způsobem upravily své stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti.

               Připojený návrh představuje právní nástroj pro uzavření dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou po podpisu dohody jménem Unie osobou jmenovanou předsednictvím Rady a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v souladu s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Pokud je jednou ze smluvních stran mezinárodní dohody Evropská unie, nemohou žádnou změnu této dohody legálně provést členské státy samy. Dohodu o zrušení vízové povinnosti s Bahamami uzavřela Evropská unie. Proto je nutné opatření na úrovni Unie.

               Kromě toho by uzavření dohod o zrušení vízové povinnosti členskými státy mělo dopad na acquis Unie v oblasti víz (čl. 3 odst. 2 SFEU).

               •Proporcionalita

               Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle, tj. změně stávající dohody o zrušení vízové povinnosti mezi Bahamami a Unií.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Tento návrh neobnáší dodatečné náklady pro rozpočet EU.

               4. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Dne 9. října 2014 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby zahájila jednání s Bahamským společenstvím o změně dohody o zrušení vízové povinnosti mezi těmito dvěma stranami. Členské státy byly informovány o pokroku jednání na zasedáních Pracovní skupiny pro víza.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Výsledek jednání

                  Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh dohody je pro Unii přijatelný.

                  Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

                  a. Délka pobytu

                  Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Bahamského společenství, kteří cestují na území druhé smluvní strany na dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů (namísto doby nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu). Tato nová definice platí v celém znění Dohody mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

                  b. Závěrečné ustanovení – pozastavení uplatňování dohody (čl. 8 odst. 4)

               Dohoda mění poslední větu čl. 8 odst. 4 tím, že do ní doplňuje slova „a pozastavení zruší“. Poslední věta čl. 8 odst. 4 tedy bude znít takto: „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“ Doplněním slov „a pozastavení zruší“ ke stávajícímu znění pozměněná dohoda vyjasňuje, že pozastavení uplatňování dohody o zrušení vízové povinnosti se skutečně zruší, pokud důvody, které k pozastavení vedly, pominou. V tomto bodě vede změna ke sladění znění dohody o zrušení vízové povinnosti s Bahamami se zněním všech ostatních dohod o zrušení vízové povinnosti, jež Unie podepsala v letech 2015 a 2016. Dne 14. června 2016 byla ohledně této změny konzultována Pracovní skupina pro víza a žádný členský stát nevznesl námitky.

                  c. Nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“

                  Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 Evropská unie sama získala konsolidovanou právní subjektivitu. Nicméně pojem „Evropské společenství“ je stále ještě zakotven v mezinárodních dohodách, které vstoupily v platnost před Lisabonskou smlouvou; tak je tomu i v případě Dohody mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Pozměňující dohoda proto nahrazuje pojem „Společenství“ pojmem „Unie“ v celém znění dohody o zrušení vízové povinnosti.

                  d. Společná prohlášení

                  K dohodě se připojují dvě společná prohlášení:

                  – k výkladu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů a

                  – týkající se Islandu, Lichtenštejnska, Norska a Švýcarska.

                  e. Vstup v platnost

                  Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední smluvní strana vyrozumí druhou stranu o tom, že byly dokončeny ratifikační postupy. Dostatečně dlouhé přechodné období je nutné k tomu, aby byla zajištěna právní jistota a cestujícím bylo umožněno pochopit právní předpis a splnit příslušné požadavky. Jakmile bude ratifikace dokončena, budou moci cestující ukončit během šestiměsíčního období své krátkodobé pobyty, které se budou stále celé počítat podle staré definice, než vstoupí v platnost nová definice krátkodobého pobytu a související referenční historické období 180 dnů.

                  Žádných ostatních ustanovení stávající Dohody mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty ani její územní působnosti se pozměňující dohoda nijak nedotkne.

               6.ZÁVĚR

               S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu Dohodu mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty, schválila.

               2017/0169 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
                  17
               ,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím ze dne 30. listopadu 2009 Rada uzavřela Dohodu mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Baham, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany „po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období“.

               (2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013
                  18
                zavedlo horizontální změny v acquis Unie v oblasti víz a hranic a definovalo krátkodobý pobyt jako nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (3)Je nezbytné, aby byla do dohody mezi Unií a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty zavedena tato nová definice, a to v zájmu úplné harmonizace režimu Unie pro krátkodobé pobyty.

               (4)Komise vyjednala jménem Unie dohodu s Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (5)Dohoda byla podepsána v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/[...].

               (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  19
               . Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  20
               . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (8)Dohoda by proto měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Dohoda mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), se jménem Unie schvaluje.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady provede jménem Unie oznámení uvedené v článku 2 dohody
                  21
               .

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Viz „Účel“ a „Délka pobytu“ v dohodách.

                     (7)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 3.

                     (8)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 24.

                     (9)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 10.

                     (10)
                  S Brazílií EU uzavřela dvě dohody. Jednu pro držitele běžných cestovních pasů (Úř. věst. L 255, 21.9.2012, s. 4) a jednu samostatnou pro držitele diplomatických, služebních a úředních cestovních pasů (Úř. věst. L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (11)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 17.

                     (12)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 38.

                     (13)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 31.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty uzavřených mezi Evropskou unií/Společenstvím a Antiguou a Barbudou, Bahamským společenstvím, Barbadosem, Brazilskou federativní republikou, Mauricijskou republikou, Federací Svatý Kryštof a Nevis a Seychelskou republikou, přijaté Radou dne 9. října 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Souhlas udělen dne [...].

                     (18)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úmluva k provedení Schengenské dohody, nařízení Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (19)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (20)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (21)
                  Den vstupu dohody v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               PŘÍLOHA

               návrhu rozhodnutí Rady

               o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Bahamským společenstvím, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE

               na jedné straně a

               BAHAMSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen „Bahamy“)

               na straně druhé,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Bahamským společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. dubna 2010,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE význam usnadnění mezilidských kontaktů,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohoda přispívá ke spokojenosti občanů smluvních stran,

               BEROUCE V ÚVAHU, že definice krátkodobých pobytů podle dohody (tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po datu prvního vstupu) není dostatečně přesná, a zejména pojem „den prvního vstupu“ může vést k nejasnostem a otázkám,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013 zavedlo horizontální změny ve „vnitřním“ acquis EU v oblasti víz a hranic a vymezilo krátkodobý pobyt jako „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“,

               BEROUCE V ÚVAHU, že systém vstupu/výstupu, který má Evropská unie v úmyslu zavést, vyžaduje využití jednotné a jednoznačné definice pro krátkodobý pobyt, která je použitelná pro všechny státní příslušníky třetích zemí,

               PŘEJÍCE SI zajistit plynulý tok cestujících na hraničních přechodech smluvních stran,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE, že dohoda platí pro občany všech členských států Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska,

               BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Dohoda se mění v souladu s ustanoveními tohoto článku:

               1)V názvu a v čl. 3 odst. 5, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 7 se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“.

               2)V článku 1 se slova „tří měsíců během šestiměsíčního období“ nahrazují slovy „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“.

               3)Ustanovení čl. 4 odst. 1 se nahrazuje tímto:

               „Občané Evropské unie smějí pobývat na území Baham po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.“

               4)Ustanovení čl. 4 odst. 2 se nahrazuje tímto:

               „Občané Baham smějí pobývat na území členských států, které v plném rozsahu uplatňují schengenské acquis, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Baham smějí pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.“

               5)V čl. 4 odst. 3 se slova „tři měsíce“ nahrazují slovy „90 dnů“ a slovo „Společenství“ se nahrazuje slovem „Unie“.

               6)V čl. 8 odst. 4 se poslední věta nahrazuje tímto:

               „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“

               Článek 2

               Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými příslušnými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední strana oznámí druhé straně dokončení zmíněných postupů.

               Sepsáno v [...] dne [...] dva tisíce sedmnáct ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Za Evropskou unii

               Za Bahamské společenství

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU, NORSKA, ŠVÝCARSKA A LICHTENŠTEJNSKA

               Je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Baham na straně druhé bezodkladně pozměnily stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               Společné prohlášení o výkladu doby 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů podle článku 4 dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoliv“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoliv období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               ________


				|

		52014PC0208

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci během 93. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost ohledně přijetí změn pravidel úmluvy SOLAS uvedených v kapitole II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29, kapitole III, předpisu o záchranných prostředcích a předpisu z roku 2011 o programu rozšířených inspekcí /* COM/2014/0208 final - 2014/0119 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           ÚVOD
Tento návrh Komise se týká stanovení postoje
Unie na 93. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost (MSC)
Mezinárodní námořní organizace (IMO) v souvislosti se sedmi
změnami uvedenými jednotlivě v těchto okruzích:
1.1.        Změny pravidel II-2/3
a II-2/9.7 úmluvy SOLAS týkající se ohnivzdornosti ventilačních
kanálů u nových lodí
Těmito změnami kapitoly II-2 úmluvy
SOLAS se zavádějí nové požadavky na větrací systémy lodí. Jejich
cílem je rovněž vysvětlit požadavky na vybavení tlumiči
ohně a kouře a na dálkově ovládané tlumiče ohně.
Kromě toho byly doplněny nové definice tlumičů ohně a
kouře.
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
13 dokumentu MSC 92/26/Add.1. Podle bodu 8.6 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
1.2.        Změny pravidla II-2/13.4
úmluvy SOLAS týkající se dodatečných únikových cest z prostorů
strojovny u nových osobních a nákladních lodí
Kapitola II-2 úmluvy SOLAS obsahuje požadavky na
únikové cesty v případě požáru. Tyto změny požadavků
úmluvy SOLAS mají za cíl zajistit, aby žebříky a schodiště s
otevřenými stupni ve strojovnách, které jsou součástí únikových cest
a nejsou umístěny v chráněném prostoru, byly vyrobeny
z oceli. Kromě toho jsou zavedeny požadavky na únikové cesty z dílen
ve strojovnách.
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
13 dokumentu MSC 92/26/Add.1. Podle bodu 8.17 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
1.3.        Změny pravidla II-2/18
úmluvy SOLAS týkající se ploch pro přistávání vrtulníků na
osobních lodích typu ro-ro u nových lodí
Kapitola II-2 úmluvy SOLAS obsahuje požadavky
na přistávání vrtulníků. Cílem těchto změn úmluvy
SOLAS je zavést oběžník IMO MSC.1/Circ.1431 ze dne 22. června 2012
nazvaný „Pokyny pro schvalování pěnových prostředků pro hašení
požárů na plochách pro přistávání vrtulníků“. Pěnový hasicí
systém tedy musí být v souladu s těmito pokyny.
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
13 dokumentu MSC 92/26/Add.1. Podle bodu 8.30 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
1.4.        Změny kapitoly III
úmluvy SOLAS a souvisejících požadavků na pravidelný servis
a údržbu záchranných plavidel a člunů u všech lodí
Kapitola III úmluvy SOLAS obsahuje požadavky
na záchranné prostředky. Změny úmluvy SOLAS mají za cíl
učinit požadavky na pravidelný servis a údržbu záchranných plavidel a
člunů povinnými.
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
31 dokumentu MSC 92/26/Add.2. Podle bodu 13.16 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
1.5.        Změny předpisu o
záchranných prostředcích (LSA) týkající se referenčních zkušebních
zařízení pro záchranné vesty s odpovídajícími revidovanými
doporučeními ke zkouškám záchranných prostředků a pokyny
pro validaci konstrukce úplného referenčního zkušebního zařízení pro
záchranné vesty pro dospělé
Předpis IMO o záchranných prostředcích
(předpis LSA – Life-Saving Appliances Code) obsahuje požadavky na
záchranné prostředky. Těmito změnami předpisu LSA se
zavádějí nové požadavky na referenční zkušební zařízení pro
záchranné vesty.
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
34 dokumentu MSC 92/26/Add.2. Podle bodu 13.27.1 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
1.6.        Změny pravidla II-1/29
úmluvy SOLAS týkající se požadavků na zkoušky kormidelních zařízení
Kapitola II-1 úmluvy SOLAS obsahuje požadavky
na kormidelní zařízení a stanoví prostředky, jak prokázat
shodu s těmito požadavky. Tyto změny úmluvy SOLAS představují
alternativní způsob prokazování shody v případě, kdy to není
proveditelné zkouškou na moři při největším ponoru .
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
35 dokumentu MSC 92/26/Add.2. Podle bodu 13.29 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
1.7.        Změny předpisu z roku
2011 o programu rozšířených inspekcí (ESP) zaměřené zejména na
jeho harmonizaci s postupy klasifikačních společností / uznaných
organizací
Systém hodnocení stavu (CAS – Condition
Assessment Scheme) stanoví rámec pro důkladnější inspekci
starších lodí. Rozšířený inspekční program při prohlídkách
plavidel na přepravu hromadných nákladů a ropných
tankerů čili rozšířený inspekční program (ESP – Enhanced
Survey Programme) upřesňuje, jak tuto důkladnější
inspekci provádět. Vzhledem k tomu, že CAS používá k dosažení svého cíle
ESP, odkazuje CAS na tento program jako na příslušný nástroj. Cílem
těchto změn předpisu o ESP je harmonizovat tento program se
stávajícími postupy.
Tyto změny jsou uvedeny v příloze
36 dokumentu MSC 92/26/Add.2. Podle bodu 13.33 zprávy z 92. zasedání MSC
(MSC 92/26) budou tyto změny přijaty na 93. zasedání MSC.
2.           PŘIJETÍ ZMĚN IMO
2.1.        Přijetí změn
pravidel úmluvy SOLAS II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29, kapitoly
III, předpisu o záchranných prostředcích a předpisu z roku 2011
o programu rozšířených inspekcí
Tyto změny byly schváleny na 92.
zasedání Výboru pro námořní bezpečnost, jež se konalo ve dnech 12. až
21. června 2013, a mají být předloženy ke schválení
na 93. zasedání uvedeného výboru, jež se koná ve dnech 14. až 23. května
2014.
2.2.        Přijetí a vstup
v platnost
Po schválení a přijetí tímto výborem
budou výše uvedené změny předloženy příslušným smluvním stranám,
aby vyjádřily svůj souhlas s tím, že jimi budou vázány.
3.           PŘÍSLUŠNÉ PRÁVNÍ
PŘEDPISY EU A PRAVOMOCI EU
3.1.        Změny pravidel II-2/3
a II-2/9.7 úmluvy SOLAS týkající se ohnivzdornosti ventilačních
kanálů u nových lodí
Unie již prostřednictvím kapitoly II-2
přílohy 1 směrnice 2009/45/ES[1]
o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě
schválila požadavky týkající se protipožární ochrany, detekce požáru
a hašení požáru. Pravidlo 12 části A této kapitoly stanoví
zvláštní požadavky pro ventilační kanály, které pocházejí ze stejných
ustanovení úmluvy SOLAS, která by měla být nyní změněna.
Pravidlo 9 kapitoly II-2 části B výše uvedené přílohy kromě toho
stanoví komplexní a podrobné požadavky týkající se materiálů pro
stavbu lodí, jež mají být použity na ventilační kanály v různých
částech osobní lodi podle její třídy.  Tyto změny kapitoly II-2
části C pravidla 9 úmluvy SOLAS nahrazují celý odstavec 7 týkající se
větracích systémů, což se týká jak definice, tak zkoušek
průchodu kanálu, včetně zvláštních úprav pro osobní lodě
přepravující více než 36 cestujících.
V důsledku toho by se v
případě přijetí výše uvedených změn musely revidovat
požadavky stanovené ve směrnici 2009/45/ES pro ventilační
kanály. To se týká například ustanovení o průchodu kanálu v kapitole
II-2 přílohy 1 části A pravidle 12 této směrnice a o větracích
systémech na lodích přepravujících více než 36 cestujících
v části B pravidle 9.
Proto by přijetí změn úmluvy SOLAS
mohlo mít vliv na požadavky týkající se ventilačních kanálů uvedené
ve směrnici 2009/45/ES.
3.2.        Změny pravidla II-2/13.4
úmluvy SOLAS týkající se dodatečných únikových cest z prostorů
strojovny u nových osobních a nákladních lodí
Unie již prostřednictvím kapitoly II-2
přílohy 1 směrnice 2009/45/ES schválila požadavky ohledně
únikových cest z prostorů strojovny pro osobní lodě, zejména pravidlo
6 části B (protipožární bezpečnostní opatření) této kapitoly,
které pocházejí ze stejných ustanovení úmluvy SOLAS, která by nyní měla
být změněna.
V důsledku toho by se v
případě přijetí výše uvedených změn musely revidovat
požadavky stanovené ve směrnici 2009/45/ES pro únikové cesty a musela
by se zohlednit specifická ustanovení platná pro přepážkové paluby a pro
únik z řídícího stanoviště strojovny.
Proto by přijetí změn úmluvy SOLAS mohlo
mít vliv na požadavky týkající se únikových cest z řídícího
stanoviště strojovny u nových osobních lodí uvedené ve směrnici
2009/45/ES.
3.3.        Změny pravidla II-2/18
úmluvy SOLAS týkající se ploch pro přistávání vrtulníků
na osobních lodích typu ro-ro u nových lodí
Unie již prostřednictvím kapitoly II-2
přílohy 1 směrnice 2009/45/ES schválila požadavky na plochy pro
přistávání vrtulníků. Zejména pravidlo 18 části B této kapitoly
stanoví, že „lodě vybavené vrtulníkovými palubami musí
vyhovět požadavkům pravidla 18 části G  kapitoly II-2 úmluvy
SOLAS v revidovaném znění k 1. lednu 2003“. Tyto požadavky
by nyní měly být změněny.
V důsledku toho by se v
případě přijetí výše uvedených změn musely revidovat
požadavky stanovené ve směrnici 2009/45/ES pro plochy pro
přistávání vrtulníků na osobních lodích typu ro-ro u nových
lodí.
Proto by přijetí změn úmluvy SOLAS mohlo
mít vliv na požadavky týkající se ploch pro přistávání vrtulníků
uvedené ve směrnici 2009/45/ES, neboť by se vytvořil rámec pro
revizi těchto pravidel.
3.4.        Změny kapitoly III
úmluvy SOLAS a souvisejících požadavků na pravidelný servis
a údržbu záchranných plavidel a člunů u všech lodí
Unie již prostřednictvím pravidla 12 kapitoly
III přílohy 1 směrnice 2009/45/ES o bezpečnostních
pravidlech a normách pro osobní lodě schválila požadavky týkající se
pracovní pohotovosti, údržby a prohlídek záchranných prostředků.
Pravidlo 12.2 stanoví, že „údržba a prohlídky záchranných
prostředků se musí provádět v souladu s požadavky pravidla
III/20 úmluvy SOLAS.“ Směrnice proto vyžaduje dodržování
příslušných ustanovení úmluvy SOLAS, která by nyní měla být
přijata, a jakákoli změna bude mít přímý dopad na právní
předpisy EU.
Proto navrhovaná změna příslušných
ustanovení úmluvy SOLAS ovlivní požadavky stanovené ve směrnici
2009/45/ES pro pracovní pohotovost, údržbu a prohlídky záchranných
prostředků.
3.5.        Změny předpisu o
záchranných prostředcích (LSA – Life-Saving Appliances Code)
týkající se referenčních zkušebních zařízení pro záchranné vesty s
odpovídajícími revidovanými doporučeními ke zkouškám záchranných
prostředků a pokyny pro validaci konstrukce úplného referenčního
zkušebního zařízení pro záchranné vesty pro dospělé
Unie již prostřednictvím kapitoly III
přílohy 1 směrnice 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech
a normách pro osobní lodě schválila požadavky týkající se osobních
záchranných prostředků. Zejména pravidlo 2.2 této kapitoly uvádí,
že všechny tyto prostředky „musí vyhovovat ....předpisu LSA.“

Kromě toho čl. 5 odst. 1
směrnice 96/98/ES[2]
o námořním zařízení stanoví, že „zařízení uvedené v
příloze A.1 a umístěné na palubě Společenství ... musí
splňovat příslušné požadavky mezinárodních nástrojů podle
uvedené přílohy“. V bodě A.1.1.4 v tabulce
v příloze A. 1 je jako příslušná norma pro záchranné vesty
uvedena rezoluce IMO MSC 48(66) (předpis LSA) a jako příslušné
zkušební normy jsou uvedeny normy v rezoluci IMO A.689(17) v platném
znění.
Obě směrnice tedy vyžadují dodržování
příslušných ustanovení úmluvy SOLAS, která by nyní měla být
přijata, a jakákoli změna těchto pravidel bude mít přímý
dopad na právní předpisy EU.
Navrhované změny předpisu LSA proto
ovlivní požadavky stanovené směrnicí 2009/45/ES a směrnicí
96/98/ES.
3.6.        Změny pravidla II-1/29
úmluvy SOLAS týkající se požadavků na zkoušky kormidelního zařízení
Unie již prostřednictvím pravidel 6 a 7
kapitoly II-1 části C přílohy 1 směrnice 2009/45/ES schválila
požadavky na zkoušky kormidelního zařízení, které jsou odvozeny ze
stejných ustanovení úmluvy SOLAS (nebo je reprodukují), která by nyní měla
být změněna.
V důsledku toho by se v
případě přijetí výše uvedených změn musely revidovat
požadavky stanovené ve směrnici 2009/45/ES pro hlavní a pomocná
kormidelní zařízení, přičemž by se musela zohlednit nová
ustanovení úmluvy SOLAS.
Proto by přijetí změn úmluvy SOLAS
mohlo mít vliv na požadavky  uvedené ve směrnici 2009/45/ES.
3.7.        Změny předpisu z
roku 2011 o programu rozšířených inspekcí (ESP) zaměřené zejména
na jeho harmonizaci s postupy klasifikačních společností /
uznaných organizací
Nařízení (EU) č. 530/2012[3] o urychleném
zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce
u ropných tankerů s jednoduchým trupem má za cíl zavést
urychlený program zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné
konstrukce stanovených v úmluvě MARPOL 73/78 podle definice
v článku 3 tohoto nařízení u ropných tankerů
s jednoduchým trupem a zakázat přepravu těžkých ropných
produktů v ropných tankerech s jednoduchým trupem do
přístavů členských států nebo z přístavů
členských států.
Toto nařízení činí povinným použití
systému hodnocení stavu (CAS) organizace IMO u ropných tankerů
s jednoduchým trupem, které jsou starší než 15 let. V článku 5 se
vyžaduje, aby tyto ropné tankery dodržovaly CAS, který je poté vymezen
v článku 6 jako systém hodnocení stavu přijatý usnesením MEPC
94(46) ze dne 27. dubna 2001 ve znění usnesení MEPC 99(48) ze dne 11.
října 2002 a usnesení MEPC 112(50) ze dne 4. prosince 2003.
Rozšířený inspekční program při prohlídkách plavidel
na přepravu hromadných nákladů a ropných tankerů
čili rozšířený inspekční program (ESP – Enhanced Survey
Programme) upřesňuje, jak tuto důkladnější inspekci
provádět. Protože CAS využívá ESP jako nástroj pro dosažení svého cíle,
budou veškeré změny inspekcí v rámci ESP přímo a automaticky
uplatnitelné prostřednictvím nařízení (EU) č. 530/2012.
Proto by změny, které se mají přijmout
na 93. zasedání MSC 93 a kterými by se měly zavést změny
předpisu o ESP, ovlivnily právní předpisy EU prostřednictvím
uplatňování nařízení (EU) č. 530/2012.
3.8.        Shrnutí
S ohledem na výše uvedené příslušné právní
předpisy EU je Komise toho názoru, že přijetí sedmi výše uvedených
změn, které by měly být přijaty na 93. zasedání MSC, spadá do
výlučné pravomoci EU, kterou získala Unie podle čl. 3 odst. 2 SFEU,
pokud může mít přijetí těchto mezinárodních nástrojů vliv
na společná pravidla nebo měnit rozsah jejich působnosti.
Ačkoliv Unie není členem IMO, nejsou
členské státy podle konsolidované judikatury oprávněny brát na sebe
závazky, které by pravděpodobně mohly ovlivnit pravidla EU
přijatá k dosažení cílů Smluv, pokud k tomu nejsou
oprávněny prostřednictvím rozhodnutí Rady na návrh Komise.
4.           ZÁVĚR
Komise proto předkládá návrh rozhodnutí Rady
o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie ve vztahu ke
změnám uvedeným výše v bodech 1.1 až 1.7, jež mají být přijaty
na 93. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost.
2014/0119 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o postoji, který se má zaujmout jménem
Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci během 93. zasedání
Výboru pro námořní bezpečnost ohledně přijetí změn
pravidel úmluvy SOLAS uvedených v kapitole II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18,
2/20-1, 2/29, kapitole III, předpisu o záchranných prostředcích a
předpisu z roku 2011 o programu rozšířených inspekcí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Opatření Evropské unie v
odvětví námořní dopravy by měla směřovat ke zlepšení
námořní bezpečnosti.
(2)       Výbor pro námořní
bezpečnost (MSC) Mezinárodní námořní organizace (IMO) na svém
92. zasedání schválil změny pravidel uvedených v úmluvě SOLAS v
kapitole II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29, v kapitole III, v
předpisu o záchranných prostředcích a v předpisu z roku 2011 o
programu rozšířených inspekcí. Tyto změny by měly být
přijaty výborem MSC na jeho 93. zasedání konaném v květnu roku 2014.
(3)       Změnami pravidel úmluvy
SOLAS II-2/3 a II-2/9.7 týkajícími se ohnivzdornosti ventilačních
kanálů u nových lodí budou zavedeny nové požadavky na větrací systémy
na lodích, včetně osobních lodí přepravujících více než 36
cestujících. Na tyto otázky se vztahují ustanovení pravidla 12 části A a
pravidla 9 části B kapitoly II-2 přílohy 1 směrnice 2009/45/ES[4]
o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě
týkající se průchodů ventilačních kanálů a větracích
systémů na lodích přepravujících více než 36 cestujících, která
jsou odvozena od těchto ustanovení úmluvy SOLAS, jež by nyní
měla být změněna.
(4)       Změnami pravidla
II-2/13.4 úmluvy SOLAS se zavedou dodatečné únikové cesty z prostorů
strojovny u nových osobních a nákladních lodí. Na tyto otázky se vztahují
ustanovení pravidla 6 části B kapitoly II-2 přílohy 1 směrnice
2009/45/ES (únikové cesty), která jsou odvozena z ustanovení úmluvy SOLAS, jež
by měla být nyní změněna.
(5)       Změny pravidla II-2/18
úmluvy SOLAS týkající se přistávacích ploch pro vrtulníky na osobních
lodích typu ro-ro u nových lodí budou zahrnovat požadavek, aby
protipožární pěnové systémy byly v souladu s oběžníkem
MSC.1/Circ.1431 IMO ze dne 22. června 2012 o pokynech pro schvalování
pěnových prostředků pro hašení požárů na plochách pro
přistávání vrtulníků. Pravidlo 18 části B kapitoly II-2
přílohy 1 směrnice 2009/45/ES stanoví, že lodě vybavené
vrtulníkovými palubami musí vyhovět požadavkům pravidla úmluvy SOLAS
v revidovaném znění k 1. lednu 2003, která by nyní měla být
změněna.
(6)       Změny kapitoly III
úmluvy SOLAS, pravidla 20 a souvisejících požadavků
na pravidelný servis a údržbu záchranných plavidel a člunů
u všech lodí mají za cíl učinit tyto podrobné požadavky povinnými.
Kapitola III přílohy 1 směrnice 2009/45/ES stanoví, že údržba
a prohlídky záchranných prostředků se musí provádět
v souladu se stejnými požadavky pravidla III/20 úmluvy SOLAS, které mají
být nyní změněny.
(7)       Změnami předpisu o
záchranných prostředcích (LSA – Life-Saving Appliances Code)
týkajícími se referenčních zkušebních zařízení pro záchranné vesty se
zavedou nové požadavky pro tato zařízení. Pravidlo 2.2 kapitoly III
směrnice 2009/45/ES uvádí, že všechny tyto osobní záchranné
prostředky musejí být souladu s předpisem LSA. Kromě toho
čl. 5 odst. 1 směrnice 96/98/ES[5] o námořním
zařízení stanoví, že zařízení uvedené v jeho příloze A.1 a
umístěné na palubě Společenství musí splňovat
příslušné požadavky mezinárodních nástrojů podle uvedené
přílohy. V tabulce přílohy A.1 položce A.1.1.4 je jako
příslušná norma pro záchranné vesty uvedena rezoluce IMO MSC 48(66) –
předpis LSA, která by nyní měla být změněna.
(8)       Změnami pravidla II-1/29
úmluvy SOLAS týkajícími se požadavků na zkoušky kormidelního zařízení
se zavedou další požadavky na prokazování shody během zkoušek na
moři. Pravidla 6 a 7 části C kapitoly II-1 přílohy 1
směrnice 2009/45/ES jsou odvozena ze stejných ustanovení pravidla 29
kapitoly II-1 části C úmluvy SOLAS týkajících se požadavků na  hlavní
a pomocná kormidelní zařízení, která by nyní měla být
změněna.
(9)       Změny předpisu z
roku 2011 o programu rozšířených inspekcí (ESP) je uvedou do souladu s
postupy klasifikačních společností. Články 5 a 6
nařízení (EU) č. 530/2012[6]
o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné
konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem zavádějí
povinné uplatňování systému hodnocení stavu (CAS – Condition Assessment
Scheme) organizace IMO u ropných tankerů s jednoduchým trupem,
které jsou starší než 15 let. Rozšířený inspekční program při
prohlídkách plavidel na přepravu hromadných nákladů
a ropných tankerů čili rozšířený inspekční program
(ESP – Enhanced Survey Programme) upřesňuje, jak tuto
důkladnější inspekci provádět. Protože CAS využívá ESP jako
nástroj pro dosažení svého cíle, budou veškeré změny inspekcí v rámci ESP automaticky
uplatnitelné prostřednictvím nařízení (EU) č. 530/2012.
(10)     Unie není členem IMO ani
smluvní stranou příslušných úmluv nebo předpisů. Je tudíž
třeba, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje
Unie a k vyjádření souhlasu s tím, aby byly těmito změnami
vázány,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1.           Postojem  Unie na 93.
zasedání Výboru pro námořní bezpečnost IMO je souhlasit
s přijetím změn pravidel úmluvy SOLAS II-2/3, 2/9.7, 2/13.4
a 2/18, jak je stanoví příloha 13 dokumentu IMO MSC 92/26.Add.1,
a s přijetím změn pravidel úmluvy SOLAS II-2/20-1, 2/29,
kapitoly III a předpisu o záchranných prostředcích a předpisu z
roku 2011 o programu rozšířených inspekcí, jak jsou stanoveny
v přílohách 31, 34, 35 a 36 dokumentu IMO MSC 92/26/Add.2.
2.           Postoj Unie stanovený v
odstavci 1 vyjádří členské státy, jež jsou členy IMO, jednající
společně v zájmu Unie.
3.           Formální a drobné úpravy
tohoto postoje lze dohodnout, aniž by to vyžadovalo změnu uvedeného
postoje.
Článek 2
Členské státy se zmocňují, aby
vyjádřily svůj souhlas s tím, že v zájmu Unie budou vázány
změnami uvedenými v čl. 1 odst. 2.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským
státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1.
[2]               Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 25.
[3]               Úř. věst. L 172, 30.6.2012, s. 3.
[4]               Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1.
[5]               Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 25.
[6]               Úř. věst. L 172, 30.6.2012, s. 3.


Pozměněný Návrh rozhodnutí Radyo specifickém programu: „Myšlenky“, kterým se provádí sedmý rámcový program (2007 až 2013) Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace Úprava vyplývající z dohody ze dne 17. května 2006 o finančním rámci na období 2007–2013 (předložený Komisí v souladu s čl. 250 odst. 2 Smlouvy o ES)


title: Návrh rozhodnutí Rady kterým se Italské republice povoluje použít opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (Pouze italské znění je závazné)

text:
Důležité právní upozornění

|

52007PC0238

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.5.2007KOM(2007) 238 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se Italské republice povoluje použít opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (Pouze italské znění je závazné)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Podle čl. 395 odst. 1 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup vyměřování daně nebo zabránit některým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. Itálie požádala dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval, o povolení k zavedení opatření odchylujících se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168 směrnice 2006/112/ES. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES uvědomila Komise dne 28. února 2007 o žádosti Itálie ostatní členské státy. Dne 21. listopadu 2006 oznámila Komise Itálii, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti. |120 | Obecné souvislosti Článek 168 směrnice 2006/112/ES stanoví, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet DPH zaplacené na nákupech pro účely zdanitelných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) této směrnice vyžaduje, aby se použití zboží, které tvoří součást obchodního majetku pro soukromou pořebu, považovalo za poskytnutí služby za úplatu, pokud je DPH z tohoto zboží způsobilá k odpočtu. Tento systém umožňuje vrácení DPH z původního nákupu majetku používaného k obchodním i soukromým účelům, ale aby se zajistilo, že celková spotřeba je zdaněna, považuje se soukromé použití za poskytnutí služeb a související DPH je možno uhradit pouze osobám povinným k dani. V případě motorových vozidel se tento systém nepoužívá snadno z různých důvodů, ale především proto, že je složité rozlišit soukromé a obchodní použití. Pokud se vedou záznamy, představuje jejich aktualizace a kontrola pro správu i podniky dodatečnou zátěž. Z důvodu velkého počtu dotčených vozidel mohou i malé daňové úniky přerůst do vysokých částek. Italské daňové orgány jako alternativu k systému stanovenému směrnicí požádaly o povolení jednoduše omezit určitý procentuální podíl z původního odpočtu a zároveň osvobodit podnik od povinnosti přiznávat daň ze soukromého použití. Přínosem tohoto opatření bude pro všechny strany zjednodušení systému a zároveň se zaručí, že se odvede procentuální podíl daně, který by jinak mohl uniknout. Požaduje se omezení procentního podílu na 60 %. Tato hodnota vychází z vlastního průzkumu Itálie a podle návrhu by se měla spolu s fungováním odchylky přezkoumat po dvou letech. Nový systém se použije na všechny podniky, v nichž nejsou vozidla používána pouze pro obchodní účely. Přínos zjednodušení a zavedení jednotné paušální sazby by se ztratil, kdyby podniky mohly rozhodnout o tom, že tento systém nebudou používat. Některá vozidla by však byla vyloučena z omezení práva na odpočet a vztahovala by se na ně tedy běžná pravidla. V první řadě by to byla všechna vozidla s více než 9 sedadly (včetně sedadla pro řidiče) a vozidla přesahující určitou stanovenou hmotnost. Oblast použití je tím v podstatě zúžena na osobní auta, dodávky, motocykly a mopedy. Kromě toho jsou z omezení vyloučena tato vozidla, a to i v případě, že spadají do rozsahu použití omezení a bez ohledu na to, zda se používají k soukromým účelům: vozidla patřící podnikům, jejichž obchodní činností je nákup a prodej vozidel; vozidla koupená k leasingu či k pronájmu; taxíky, vozidla využívaná autoškolami k výuce a vozidla, která využívají obchodní zástupci. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu V oblasti omezení práva na odpočet DPH u vozidel existují nebo existovaly i další odchylky. Spojené království má v současnosti odchylku umožňující omezit na 50 % právo nájemce nebo příjemce leasingu povinného k dani odpočíst daň na vstupu za poplatky z nájmu nebo leasingu podnikového osobního automobilu, je-li tento automobil používán také pro soukromé účely. Spojenému království je též povoleno nepovažovat soukromé použití takových vozidel za poskytování služeb za úplatu. Článek 176 směrnice 2006/112/ES stanoví, že Rada určí výdaje, u kterých nelze DPH odečíst. Do té doby Rada povoluje členským státům zachovat výjimky, které existovaly k 1. lednu 1979. Proto existuje celá řada ustanovení „status quo“, která omezují právo na odpočet u motorových vozidel. |141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |219 | Nevztahuje se na tento návrh. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Cílem návrhu je zabránit daňovým únikům souvisejícím s DPH a zjednodušit postup při vyměřování daně, a proto má potenciálně příznivý dopad. Toto řešení považuje Itálie za vhodné opatření a je porovnatelné s jinými bývalými a současnými odchylkami. Požadované opatření se podobá koncepci návrhu Komise KOM(2004) 728, který obsahuje pravidla pro určení, na které druhy výdajů se vztahují omezení práva na odpočet. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaného opatření Povolení pro Itálii použít opatření odchylující se od článku 168 směrnice 2006/112/ES za účelem omezení práva osoby povinné k dani odpočíst DPH z výdajů souvisejících s motorovými silničními vozidly, pokud se vozidlo nevyužívá výlučně k obchodním účelům. V případě, že právo k odpočtu bylo omezeno, je na základě odchylky od čl. 26 odst. 1 písm. a) osoba povinná k dani osvobozená od zdanění soukromého využívání vozidla. Opatření se vztahuje pouze na vozidla s určitým počtem sedadel a určitou hmotností a je stanoven omezený počet konkrétních výjimek z tohoto pravidla. Omezení je stanoveno paušálně na 60 % a Itálie má tuto sazbu a nezbytnost odchylujícího se opatření po 2 letech zkušeností s používáním této odchylky přezkoumat a podat o tom zprávu. Platnost rozhodnutí skončí dnem uvedeným v rozhodnutí nebo dnem vstupu pravidel Společenství o omezení práva na odpočet DPH v této oblasti v platnost, a to v závislosti na tom, který den nastane dříve. |310 | Právní základ Ustanovení čl. 395 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: |331 | Toto rozhodnutí se týká povolení uděleného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a nepředstavuje žádnou povinnost. |332 | Vzhledem k omezenému rozsahu odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému cíli. |Volba nástrojů |341 | Navrhované nástroje: jiné. |342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu/těchto důvodů: Podle článku 395 směrnice Rady 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty může odchylku od společných pravidel o DPH povolit pouze Rada jednomyslně na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je jediným vhodným nástrojem, neboť může být určeno jednotlivým členským státům. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |Přezkum/revize/doložka o skončení platnosti |531 | Návrh obsahuje doložku o přezkumu. |533 | Návrh obsahuje doložku o skončení platnosti. |1.  NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se Italské republice povoluje použít opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnotyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty[1], a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Dopisem ze dne 9. října 2006, zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 11. října 2006, požádala Itálie o povolení k zavedení opatření odchylujících se od ustanovení směrnice 77/388/EHS (nyní směrnice 2006/112/ES), kterými se upravuje právo osoby povinné k dani na odpočet DPH zaplaceného na nákupech a které vyžadují, aby byla daň vyúčtována z majetku podniku použitého na soukromé účely.(2) V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/EHS uvědomila Komise dopisem ze dne 28. února 2007 o žádosti Itálie ostatní členské státy. Dopisem ze dne 21. listopadu 2006 oznámila Komise Itálii, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.(3) Článek 168 směrnice 2006/112/ES stanoví právo osoby povinné k dani odpočíst DPH zaplacené za dodávky zboží a služby jí poskytnuté pro účely zdanitelných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 stejné směrnice obsahuje požadavek vyúčtovat DPH, pokud je majetek podniku používán pro soukromou potřebu.(4) Je složité přesně určit, kdy se jedná o soukromé užívání vozidel a i v případech, kdy to možné je, je tento postup často obtížný. Podle požadovaných opatření by částka DPH na náklady způsobilé k odpočtu za vozidla, která nejsou užívána zcela pro obchodní účely, měla být s některými výjimkami stanovena paušální procentní sazbou. Podle aktuálně dostupných informací mají italské orgány zato, že sazba ve výši 40 % je opodstatněná. Aby se zároveň zabránilo dvojímu zdanění, měl by být požadavek na placení DPH ze soukromého užívání vozidla zrušen, pokud se na něj vztahuje toto omezení. Tato opatření mohou být odůvodněna nutností zjednodušit postup pro vyměřování DPH a zabránit daňovým únikům prostřednictvím nesprávného vedení záznamů.(5) Tato odchylující se opatření by měla být časově omezena, aby se umožnilo zhodnocení jejich účinnosti a příslušné procentní sazby, jelikož navržená procentní sazba je založena na počátečních zjištěních o obchodním využití.(6) Dne 29. října 2004 předložila Komise návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice 77/388/EHS, nyní 2006/112/ES, pokud jde o právo odpočtu DPH[3]. Platnost odchylujícího se opatření by měla být ukončena vstupem navržené směrnice v platnost, pokud jeho datum předchází datu uvedenému v tomto rozhodnutí,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Odchylně od článku 168 směrnice 2006/112/ES se Itálii povoluje omezit právo na odpočet DPH za výdaje na silniční motorová vozidla, která nejsou užívána zcela pro obchodní účely, na 40 %.Článek 2Odchylně od čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/112/ES se také požaduje, aby Itálie nepovažovala využívání vozidel, které jsou majetkem podniku osoby povinné k dani, na soukromé účely za dodávku služeb za úplatu, v případě, že vozidlo je podle tohoto rozhodnutí předmětem omezení práva na odpočet DPH.Článek 3Toto rozhodnutí povoluje, aby výdaje týkající se vozidel byly vyloučeny z omezení práva na odpočet DPH, pokud vozidlo patří do jedné z těchto kategorií:2.  vozidlo patří k provozním prostředkům osoby povinné k dani v rámci výkonu její činnosti;3.  vozidlo se využívá jako taxi;4.  vozidlo využívá autoškola k výuce;5.  vozidlo se využívá k pronájmu či leasingu;6.  vozidlo využívají obchodní zástupci.Článek 4Související výdaje zahrnují koupi vozidla, včetně výdajů na montáž a podobné účely, výrobu, nabytí uvnitř Společenství, dovoz, leasing nebo pronájem, úpravy, opravy nebo údržbu a výdaje na zboží dodané nebo služby poskytnuté ve vztahu k vozidlu a jeho využití, včetně maziv a paliva.Článek 5Články 1 a 2 se použijí na všechna motorová vozidla, jiná než zemědělské a lesní traktory, která se běžně využívají k přepravě osob nebo zboží po silnici, jejichž nejvyšší povolená hmotnost je 3 500 kg a v nichž je kromě sedadla řidiče maximálně osm dalších sedadel.Článek 6Po dvou letech od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a v každém případě do 31. prosince 2009 se Komisi předloží hodnocení zahrnující první dva roky používání tohoto rozhodnutí, včetně přezkoumání používaného omezení procentní sazby.Článek 7Platnost tohoto rozhodnutí skončí dnem, kdy vstoupí v platnost předpisy Společenství, které vymezují, jaké výdaje týkající se motorových silničních vozidel nejsou způsobilé pro úplný odpočet daně z přidané hodnoty, avšak nejpozději dne 31. prosince 2010.Článek 8Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda [1] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] Úř. věst. C […], […], s. […].[3] Úř. věst. C 24, 29.1.2005 s. 10. KOM(2004) 728.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            2015/0180(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY,
            kterým se stanoví postoj, jenž má Unie přijmout na 12. valném shromáždění Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), pokud jde o některé změny Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a jejích přípojků

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Důvody a cíle návrhu

                  Cílem navrhovaného rozhodnutí Rady je stanovit postoj Evropské unie na 12. valném shromáždění Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), které se má konat ve dnech 29. až 30. září 2015, pokud jde o některé změny Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), jakož i jejích přípojků D (Jednotné právní předpisy pro smlouvy o užívání vozů v mezinárodní železniční přepravě – CUV), F (Jednotné právní předpisy pro prohlašování technických norem za závazné a pro přijímání jednotných technických předpisů pro železniční materiál určený k používání v mezinárodní dopravě – APTU) a G (Jednotné právní předpisy pro technickou admisi železničního materiálu určeného k používání v mezinárodní dopravě – ATMF), o kterých má uvedené shromáždění rozhodnout.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Výslovným cílem navrhovaných změn úmluvy COTIF a jejích přípojků týkajících se práva Unie je vyjasnit oblast působnosti přípojků F a G, jakož i úkoly držitele a subjektu odpovědného za údržbu v souladu s právem EU, zejména směrnicí o bezpečnosti železnic
                     1
                  .

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Navrhované změny úmluvy COTIF a jejích přípojků nemají přímou souvislost s jinými politikami Unie.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

                  Změny úmluvy COTIF a jejích přípojků, které mají být projednány na valném shromáždění OTIF, se týkají společných pravidel pro mezinárodní dopravu na území Unie anebo procházející přes území Unie. Cílem navrhovaného rozhodnutí Rady je stanovit postoj, který má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky. Právním základem navrhovaného rozhodnutí Rady je tedy článek 91 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 218 odst. 9 uvedené smlouvy.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

                  Evropská komise pouze navrhuje postoj EU ke změnám, které mají přímou souvislost s právem Unie, zejména v oblasti bezpečnosti a interoperability železnic, a k redakčním změnám, kterými se aktualizuje označení Evropské unie v souladu s Lisabonskou smlouvou.

               •Přiměřenost

                  Podstatné změny úmluvy COTIF a jejích přípojků vyjasňují oblast působnosti přípojků F a G, jakož i úkoly držitele a subjektu odpovědného za údržbu v souladu s právem EU, zejména směrnicí o bezpečnosti železnic. Navrhovaný postoj Unie je plně v souladu s postojem Unie na 25. zasedání revizní komise OTIF, vyjádřeným rozhodnutím Rady ze dne 24. června 2014 o postoji, který má být jménem Evropské unie na tomto zasedání přijat (2014/699/EU)
                     2
                  .

               •Volba nástroje

                  Podle čl. 218 odst. 9 SFEU přijme Rada na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku rozhodnutí o stanovení postoje, který má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Návrhy změn úmluvy COTIF a jejích přípojků byly projednány revizní komisí OTIF, která o nich hlasovala na svém 25. zasedání ve dnech 25. až 26. června 2014, nebo v případě částečné revize přípojku B (Jednotné právní předpisy pro smlouvu o mezinárodní železniční přepravě zboží – CIM) písemným postupem
                  3
               . Revizní komise přijala písemným postupem konsolidovanou důvodovou zprávu
                  4
               . Změny přípojků G (ATMF) a D (CUV) se projednávaly na několika zasedáních specializovaných pracovních skupin v rámci Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF). Evropská komise i Evropská agentura pro železnice (ERA) se společně s mnoha členskými státy všech těchto zasedání aktivně účastnily. Podobné diskuse ve specializovaných pracovních skupinách v rámci organizace OTIF vedené za účasti Evropské komise a několika členských států ohledně přípojků B (CIM) a E (Jednotné právní předpisy pro smlouvu o užívání infrastruktury v mezinárodní železniční přepravě – CUI) nevedly k formálním návrhům změn, jež mají být přijaty na 12. zasedání valného shromáždění. Evropská komise navíc pro členské státy EU a zástupce odvětví železniční dopravy zorganizovala pracovní skupinu, která projednala pozměňovací návrhy předložené členskými státy EU, jež nebyly projednány na 25. zasedání revizní komise OTIF.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

                  Zástupci odvětví železniční dopravy, jako například Společenství evropských železnic a provozovatelů infrastruktury (CER), Sdružení provozovatelů evropské železniční infrastruktury (EIM), Mezinárodní výbor pro železniční dopravu (CIT), Mezinárodní unie železnic (UIC), Evropská asociace nákladních železničních dopravců (ERFA) a Mezinárodní unie držitelů kolejových vozidel (UIP), se aktivně účastnili jednání na příslušných výše uvedených zasedáních.

               •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

                  Navrhované změny úmluvy COTIF a jejích přípojků týkající se práva Unie vycházejí ze stávajících právních předpisů Unie, což bylo výslovným cílem OTIF. Postoj, který má Unie zaujmout, je zcela v souladu s postojem přijatým Radou na 25. zasedání revizní komise OTIF (rozhodnutí Rady 2014/699/EU). Pro tento návrh nebylo tedy třeba provést posouzení dopadů.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušování

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

                  Návrh nemá žádný dopad na základní práva.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

                  Přijaté změny vstoupí v platnost v souladu s příslušnými ustanoveními úmluvy COTIF. Není třeba přijmout žádná opatření pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv jménem Evropské unie.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

                  Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení zvláštních ustanovení návrhu

               Unie přistoupila k úmluvě COTIF v červenci 2011 na základě rozhodnutí Rady 2013/103/EU
                  5
               . COTIF je smíšená smlouva, jejímiž smluvními stranami je jak Unie, tak všechny členské státy. V příloze III rozhodnutí jsou stanovena interní ujednání Rady, členských států a Komise o postupech v rámci OTIF. V záležitostech, které spadají do výlučné pravomoci EU, hlasuje EU počtem hlasů všech členských států, které jsou stranami úmluvy COTIF. Členských států EU, které jsou zároveň členskými státy OTIF, je 26. Jeden členský stát EU však úmluvu COTIF ve znění z roku 1999 neratifikoval a tři členské státy EU neodvolaly svá prohlášení ohledně neuplatňování přípojků E (CUI), F (APTU) a G (ATMF) učiněná v době, kdy tyto přípojky ještě nebyly v souladu s právem EU. Tyto členské státy EU tedy nemohou hlasovat o změnách týkajících se ustanovení, jež neuplatňují. OTIF má 44 aktivních členských států (členství 2 států, jež nejsou členy EU, bylo pozastaveno, dokud nebude obnovena mezinárodní železniční přeprava, a 2 státy, jež nejsou členy EU, ztratily své hlasovací právo v souladu s ustanoveními úmluvy COTIF).

               V souladu s článkem 34 hlavy VI úmluvy COTIF vstupují změny samotné úmluvy, o kterých rozhodlo valné shromáždění, v platnost dvanáct měsíců po schválení dvěma třetinami členských států pro všechny členské státy, s výjimkou členských států, které před vstupem změn v platnost prohlásí, že s nimi nesouhlasí. Změny přípojků k úmluvě, o nichž rozhodlo valné shromáždění, vstoupí v platnost dvanáct měsíců po schválení polovinou členských států, které nepředložily prohlášení o neuplatňování příslušných přípojků v plném rozsahu, pro všechny členské státy, s výjimkou členských států, které před vstupem změn v platnost prohlásí, že s nimi nesouhlasí.

               Valné shromáždění může při rozhodování o změně stanovit, že změna má takový dosah, že každému členskému státu, který odevzdá prohlášení o neschválení a který neschválí změnu v osmnáctiměsíční lhůtě po jejím vstupu v platnost, skončí po uplynutí této lhůty členství v organizaci.

               Pokud se usnesení valného shromáždění týkají přípojků k úmluvě, je používání platného přípojku jako celku v dopravě se členskými státy a mezi členskými státy, které vyslovily nesouhlas s jeho změnami, pozastaveno vstupem usnesení v platnost.

               Změny úmluvy nebo jejích přípojků jsou pro Unii a její členské státy závazné od data jejich vstupu v platnost a tvoří nedílnou součást acquis Unie.

               Podle článku 38 hlavy VII úmluvy COTIF může Evropská unie jako regionální organizace, která k úmluvě COTIF přistoupila, uplatňovat práva, která na základě úmluvy příslušejí členským státům, týkají-li se předmětů, které spadají do její kompetence.

               Návrh rozhodnutí Rady stanoví ve své příloze podrobný seznam plánovaných změn a vymezuje, které změny předložené generálním tajemníkem na 12. valném shromáždění může Unie přijmout. Některé plánované změny, zejména změny článků 12 a 20 úmluvy COTIF, jakož i změny přípojků D, F a G, se týkají právních předpisů Unie upravujících bezpečnost a interoperabilitu železnic; považují se za vhodné pro bezpečnou a spolehlivou mezinárodní železniční přepravu, vezme-li se v úvahu technologický pokrok, a mohou tedy být podpořeny. Redakčními změnami, jako je například změna článku 3 úmluvy COTIF, se aktualizuje označení Evropské unie v souladu s Lisabonskou smlouvou (podobné změny byly přijaty na 25. zasedání revizní komise u ustanovení, jež jsou v pravomoci tohoto orgánu). U jiných změn (zejména týkajících se správních ujednání a financování organizace OTIF) se nenavrhuje žádný postoj EU.

               2015/0180 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY,

               kterým se stanoví postoj, jenž má Unie přijmout na 12. valném shromáždění Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), pokud jde o některé změny Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a jejích přípojků

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům:

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Unie přistoupila k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 (dále jen „úmluva COTIF“) na základě rozhodnutí Rady 2013/103/EU ze dne 16. června 2011 o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF)
                  6
               .

               (2)Všechny členské státy s výjimkou Kypru a Malty jsou smluvními stranami úmluvy COTIF a uplatňují ji.

               (3)Očekává se, že valné shromáždění zřízené podle čl. 13 § 1 písm. a) úmluvy COTIF na svém 12. zasedání, které se má konat ve dnech 29. až 30. září 2015, rozhodne o některých změnách úmluvy COTIF, jakož i jejích přípojků D (Jednotné právní předpisy pro smlouvy o užívání vozů v mezinárodní železniční přepravě – CUV), F (Jednotné právní předpisy pro prohlašování technických norem za závazné a pro přijímání jednotných technických předpisů pro železniční materiál určený k používání v mezinárodní dopravě – APTU) a G (Jednotné právní předpisy pro technickou admisi železničního materiálu určeného k používání v mezinárodní dopravě – ATMF).

               (4)Postoj Unie k otázkám předloženým pro tento účel je třeba přijmout podle čl. 218 odst. 9 SFEU, jelikož rozhodnutí, která má valné shromáždění ohledně těchto změn přijmout, jsou akty s právními účinky a jejich předmět spadá do pravomoci Unie.

               (5)Cíl změn úmluvy COTIF spočívá a) v aktualizaci úkolů odborné komise pro technické otázky a odkazu na definici „držitele“ v souladu s právem EU a b) v úpravě některých pravidel týkajících se financování organizace OTIF, její kontroly a předkládání zpráv, jakož i v menších administrativních změnách.

               (6)Změny přípojku D (CUV) předložené generálním sekretářem organizace OTIF mají za cíl vyjasnit ve smlouvách o používání vozů v mezinárodní železniční přepravě úlohu držitele a subjektu odpovědného za údržbu.

               (7)Cílem změn přípojků G (ATMF) a F (APTU) je objasnit jejich rozsah, a sice zrušením odkazu na „ostatní železniční materiál“.

               (8)Výše uvedené změny spadají do pravomoci Unie a jsou v souladu s právem i se strategickými cíli Evropské unie, a měly by tedy být Unií podpořeny.

               (9)Postoj Unie připojený k tomuto rozhodnutí by měl být tedy schválen. Postoj Unie by měl být zastoupen na valném shromáždění,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.
                     Evropská unie přijme na 12. zasedání valného shromáždění v rámci Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě postoj v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.

               2.
                     Zástupci Unie ve valném shromáždění mohou schválit méně důležité změny dokumentů uvedených v příloze tohoto rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Rozhodnutí, která má valné shromáždění přijmout, se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie s uvedením data jejich vstupu v platnost.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí je určeno Komisi a členským státům.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda

                     (1)
                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (Úř. věst. L 164/44, 30.4.2004), ve znění několika aktů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/110/ES (Úř. věst. L 345/62, 23.12.2008).

                     (2)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 24. června 2014 o postoji, který má být přijat jménem Evropské unie na 25. zasedání revizní komise Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu k některým změnám Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a přípojků k ní, Úř. věst. L 293/26, 9.10.2014.

                     (3)
                  Oběžník revizní komise OTIF A 55-25/505.2015 ze dne 23.4.2015.

                     (4)
                  Oběžník revizní komise OTIF A 55-25/504.2015 ze dne 23.4.2015.

                     (5)
                  Rozhodnutí Rady ze dne 16. června 2011 o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999, Úř. věst. L 51/1, 23.2.2013.

                     (6)
                  Úř. věst. L 51, 23.2.2013, s. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            PŘÍLOHA
            k
            rozhodnutí Rady,
            kterým se stanoví postoj, jenž má Unie přijmout na 12. valném shromáždění Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), pokud jde o některé změny Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a jejích přípojků

               PŘÍLOHA

               k

               rozhodnutí Rady,

               kterým se stanoví postoj, jenž má Unie přijmout na 12. valném shromáždění Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), pokud jde o některé změny Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a jejích přípojků

               1.Úvod

               Generální tajemník Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) svolal 12. valné shromáždění organizace, které se bude konat v Bernu ve dnech 29. až 30. září 2015.

               Cílem tohoto dokumentu je upřesnit koordinovaný postoj EU, jenž bude na zasedání generálního shromáždění prezentován. Tento dokument byl vypracován DG MOVE ve spolupráci s dalšími zainteresovanými útvary Komise.

               2.Dokumenty, na něž se odkazuje

               Dokumenty týkající se jednotlivých bodů programu zasedání byly rozeslány členským státům OTIF dne 15. května 2015 a jsou k dispozici na internetových stránkách OTIF na adrese:

                  http://www.otif.org/en/law/general-assembly/working-documents-concerning-revision-of-cotif.html

               3.Komentáře k jednotlivým bodům programu zasedání

               Bod 1. Volba předsedy a místopředsedů

               Dokument: žádný.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 2. Přijetí programu zasedání

               Dokumenty: AG 12/2, AG 12/2 Add.1.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 3. Vytvoření mandátového výboru

               Dokument: žádný.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 4. Organizace práce a určení výborů považovaných za nezbytné

               Dokument: žádný.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 5. Volba generálního tajemníka na období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2018

               Dokumenty: AG 12/5, AG 12/5.1, AG 12/5.2.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Oba kandidáti na funkci jsou z členských států EU (Rakousko a Francie).

               Bod 6. Členové OTIF – obecná situace

               Dokument: AG 12/6.

               Výkon hlasovacích práv: nevztahuje se na tento bod.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 7. Rozpočtový rámec

               Dokumenty: AG 12/7.1, AG 12/7.2.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 8. Částečná revize úmluvy COTIF – základní úmluva

               Dokumenty: AG 12/8, AG 12/8 Add. 1, AG 12/8 Add. 2.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj:

               Podpořit změny článku 3 (Mezinárodní spolupráce) – redakční změna spočívající v nahrazení odkazu na „Evropská společenství“ odkazem na „Evropskou unii“.

               Podpořit změny článku 12 (Vykonávání rozsudků. Zabavení a obstavení), neboť mění definici „držitele“ v souladu s právem EU.

               Podpořit změny článku 20 (Odborná komise pro technické otázky), které jsou nutné k aktualizaci jednotných právních předpisů APTU a ATMF v souladu s právem EU.

               Další změny: EU nezaujímá žádný postoj.

               Bod 9. Částečná revize přípojku B (CIM)

               Dokument: AG 12/9.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: vzít na vědomí zprávu generálního tajemníka o pokroku a pokračování v práci na revizi tohoto přípojku.

               Bod 10. Částečná revize přípojku D (CUV)

               Dokumenty: AG 12/10, AG 12/10 Add. 1, AG 12/10 Add. 2, AG 12/10 Add. 3.

               Výkon hlasovacích práv: EU.

               Koordinovaný postoj:

               Podpořit změny článku 9 a důvodové zprávy v souladu s postojem EU zastoupeným na 25. zasedání revizní komise OTIF
                  1
               , jelikož vyjasňují úlohy držitele a subjektu odpovědného za údržbu v souladu s právem EU.

               Nový článek 1a navržený Německem v dokumentu AG 12/10 Add. 3 byl projednán na úrovni pracovní skupiny EU složené ze zástupců členských států a odvětví železniční dopravy, která se sešla dne 26. listopadu 2014 a návrh podpořila. Podobné ustanovení existuje také v CIM (Článek 2 – Veřejnoprávní předpisy). Tento návrh je tedy třeba rovněž podpořit.

               Bod 11. Částečná revize přípojku F (APTU)

               Dokument: AG 12/11.

               Výkon hlasovacích práv: EU.

               Koordinovaný postoj: podpořit změnu článku 3 za účelem vyjasnění oblasti působnosti zrušením odkazu na „ostatní železniční materiál“ a příslušné změny důvodové zprávy.

               Bod 12. Revize přípojku G (ATMF)

               Dokument: AG 12/12.

               Výkon hlasovacích práv: EU.

               Koordinovaný postoj: podpořit změny článků 1 a 3 za účelem vyjasnění oblasti působnosti zrušením odkazu na „ostatní železniční materiál“ a příslušné změny důvodové zprávy.

               Bod 13. Revidovaná a konsolidovaná důvodová zpráva

               Dokumenty: AG 12/13, AG 12/13 Add.1-10.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: vzít na vědomí revidovanou a konsolidovanou důvodovou zprávu a pověřit generálního tajemníka zařazením vysvětlivek přijatých tímto valným shromážděním, které se týkají změn úmluvy COTIF a jejích přípojků přijatých tímto valným shromážděním.

               Bod 14. Sjednocení železničního práva

               Dokument: AG 12/14.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 15. Zpráva o činnostech správního výboru v období od 1. října 2012 do 30. září 2015

               Dokument: AG 12/15.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 16. Volba správního výboru na období od 1. října 2015 do 30. září 2018 (složení a předseda)

               Dokument: AG 12/16.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 17. Předběžné datum konání 13. valného shromáždění

               Dokument: žádný.

               Výkon hlasovacích práv: nevztahuje se na tento bod.

               Koordinovaný postoj: žádný.

               Bod 18. Různé

               Dokument: není k dispozici.

               Výkon hlasovacích práv: v případě potřeby se rozhodne na místě.

               Koordinovaný postoj: v případě potřeby se rozhodne na místě.

               Bod 19. Mandáty valného shromáždění

               Dokument: není k dispozici.

               Výkon hlasovacích práv: v případě potřeby se rozhodne na místě.

               Koordinovaný postoj: v případě potřeby se rozhodne na místě.

               Bod 20. Zprávy výboru (v případě potřeby)

               Dokument: není k dispozici.

               Výkon hlasovacích práv: v případě potřeby se rozhodne na místě.

               Koordinovaný postoj: v případě potřeby se rozhodne na místě.

               Bod 21. Přijetí rozhodnutí, mandátů, doporučení a jiných dokumentů valného shromáždění (závěrečný dokument)

               Dokument: není k dispozici.

               Výkon hlasovacích práv: členské státy.

               Koordinovaný postoj: rozhodne se na místě.

                     (1)
                  Rozhodnutí Rady 2014/669/EU ze dne 24. června 2014 o postoji, který má být přijat jménem Evropské unie na 25. zasedání revizní komise Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu k některým změnám Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a přípojků k ní, Úř. věst. L 293/26, 9.10.2014.


title: Návrh rozhodnutí Radyo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu (třetí splátka za rok 2009)

text:
Důležité právní upozornění

|

52009PC0575

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 19.10.2009KOM(2009)575 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu (třetí splátka za rok 2009)DŮVODOVÁ ZPRÁVAVnitřní dohoda a finanční nařízení 10. ERF uvádí nový postup týkající se výzev k úhradě příspěvků členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu. Podle článku 157 finančního nařízení se tento nový postup použije poprvé pro příspěvky rozpočtového roku 2009 („N+2“ ve smyslu tohoto přechodného ustanovení).V souladu s čl. 57 odst. 5 finančního nařízení se současný návrh týká:-  částky třetí splátky příspěvku za rok 2009 („n+1“ ve smyslu stálých postupů stanovených v tomto článku),V souladu s čl. 57 odst. 7 finančního nařízení jsou zvlášť uvedeny částky spravované Komisí a částky spravované EIB.V souladu s článkem 145 finančního nařízení oznámila EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.V souladu s čl. 57 odst. 5 finančního nařízení musí Rada o tomto návrhu rozhodnout nejpozději 21 kalendářních dní po předložení návrhu Komisí a členské státy musí uhradit třetí splátku nejpozději 21 kalendářních dnů po dni, kdy jim je rozhodnutí Rady oznámeno.Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Výzvy k úhradě, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se tudíž vztahují k částkám z 9. ERF.Nakonec se připomíná, že čl. 60 odst. 1 finančního nařízení stanoví, že nejsou-li splátky příspěvků uhrazeny ve stanovené lhůtě, bude příslušný členský stát vyzván k zaplacení úroků z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu (třetí splátka za rok 2009)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států zasedajících v Radě o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[1], a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedené dohody,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států zasedajících v Radě o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[2], a zejména na článek 7 uvedené dohody,s ohledem na finanční nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond ze dne 18. února 2008, dále jen „finanční nařízení 10. ERF“[3], a zejména na článek 57 a čl. 58 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Měly by být tudíž učiněny výzvy k poskytnutí příspěvků podle 9. ERF.(2) V souladu s čl. 145 prvním pododstavcem finančního nařízení pro 10. ERF oznámila Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.(3) Článek 157 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že postup uvedený v článcích 57 až 61 tohoto nařízení se použije poprvé pro rozpočtový rok 2009. Podle tohoto postupu předkládá Komise návrh, který stanovuje částku třetí splátky příspěvku pro rok 2009. Rada musí o tomto návrhu rozhodnout nejpozději 21 kalendářních dní po předložení návrhu Komisí a členské státy musí uhradit třetí splátku nejpozději 21 kalendářních dnů po dni, kdy jim je rozhodnutí Rady oznámeno,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Příspěvky, které členské státy poskytnou Komisi a Evropské investiční bance v rámci třetí splátky za rok 2009 k financování ERF, jsou shrnuty v tabulce uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.Článek 2Toto rozhodnutí se použije ode dne jeho přijetí.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno členským státům přispívajícím do 9. ERF.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHATřetí splátka příspěvků za rok 2009 (v eurech)[pic][1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.[3] Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.[4] Úř. věst. C… ,… , s. .


Avis juridique important

|

52004PC0553

Návrh rozhodnutí Rady kterým se povoluje Itálii uplatňovat opatření odchylné od čl. 2 odst. 1 Šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu  /* KOM/2004/0553 konecném znení */

Návrh ROZHODNUTÍ RADY kterým se povoluje Itálii uplatňovat opatření odchylné od čl. 2 odst. 1 Šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu(předlozeno Komisí)Vysvětlující memorandum1. Podle článku 30 Šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1997 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [1] smí Rada, jednajíc jednomyslně na základě návrhu Komise, povolit kterémukoli členskému státu, aby uzavřel s třetí zemí nebo jakoukoli mezinárodní organizací dohodu, která můze obsahovat odchylky od této směrnice.[1]   Úř. věst. č. L 145, 13.6.1977, s. 1, směrnice naposledy pozměněná směrnicí č. 2003/92/ES (Úř. věst. č. L 260, 11.10.2003, s. 8)2. V zádosti předlozené Komisi a zaregistrované generálním tajemníkem Komise dne 24.3.2004 pozádala italská vláda o povolení uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylná od čl. 2 odst. 1 směrnice č. 77/388/EHS.3. V souladu s čl. 30 odst. 2 Šesté směrnice Komise dopisem z 11.5.2004 informovala o zádosti vznesené italskou vládou ostatní členské státy a dopisem z 12.5.2004 oznámila Itálii, ze má vsechny informace, které povazuje za nezbytné pro posouzení zádosti.4. Čl. 2 odst. 1 směrnice č. 77/388/EHS stanoví, ze dodávka zbozí nebo sluzeb uskutečněná za úplatu na území země plátcem podléhá dani z přidané hodnoty (DPH).5. Účelem odchylky pozadované Itálií je získat povolení k uzavření dohody se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylná od čl. 2 odst. 1 směrnice č. 77/388/EHS, a osvobodit mýto za tunel Gran San Bernardo od DPH. Důvody pro tuto zádost jsou dvojí: za prvé uvalení DPH na mýto za tunel Gran San Bernardo od 1. ledna 2003 narusilo hospodářskou soutěz v prodeji sezónních známek na více pouzití. Za druhé dělení výtězku z mýta pro účely DPH úměrně fyzickému vymezení hranic mezi zeměmi způsobuje vysoké administrativní náklady, neboť výtězek se počítá a rozděluje v souladu s ekonomickými kritérii, která odrázejí rozdělení nákladů na správu a údrzbu tunelu. Tyto náklady na správu tunelu se netýkají pouze tunelu samotného, ale zahrnují i dálniční spojku připojující tunel na italské straně k italské silniční síti.6. Článek 21 italského zákona č. 289 z 27. prosince 2002 (rozpočet pro rok 2003) zrusil čl. 9 odst. 11 (mezinárodní sluzby a sluzby související s mezinárodním obchodem) výnosu prezidenta č. 633 z 26. října 1972 o zavedení a uplatňování daně z přidané hodnoty a vedl k tomu, ze od 1. ledna 2003 se začala z mýta za tunel Gran San Bernardo odvádět DPH (italským provozovatelem tunelu). Švýcarsko vsak DPH ani jinou podobnou daň na mýto neuvalilo; podle úmluvy z roku 1958 uzavřené mezi Itálií a Švýcarskem jestě před zavedením společného systému DPH nelze po Švýcarsku pozadovat, aby uplatňovalo a vybíralo italskou DPH z mýta za tunel Gran San Bernardo. Zavedení DPH pouze na mýta vybíraná italským provozovatelem tudíz vedlo k rozdílnosti nákladů pro uzivatele a narusilo hospodářskou soutěz v prodeji sezónních známek. Uzivatelé si mohou sezónní známky zakoupit na kterémkoli konci tunelu a kupují si je tam, kde jsou levnějsí, tedy ve Švýcarsku.7. Tunel protíná státní hranici a je řízen podnikem se společnou italsko-svýcarskou majetkovou účastí a provozován dvěma společnostmi, z nichz kazdá sídlí v jedné zemi. Italský provozovatel by měl, v souladu se zásadou teritoriality, uvalovat DPH (ve výsi 20 %) pouze na tu část tunelu, která se nachází na italské půdě. Podle právně závazné dohody mezi provozovateli uzavřené v roce 1963 a platné dodnes se vsak výtězek z mýta nedělí úměrně fyzickému vymezení hranic mezi zeměmi, ale rozděluje se v souladu s ekonomickými kritérii, která odrázejí rozdělení nákladů na správu a údrzbu tunelu (57,5% pro italského provozovatele a 42,5% pro svýcarského provozovatele). Náklady na správu a údrzbu tunelu zahrnují i pouzívání dálniční spojky, která umozňuje přístup k tunelu. To znamená, ze přesnou částku výtězku rozděleného v souladu s těmito kritérii lze určit az dodatečně. Pro účely DPH musí být tato částka poté přepočtena podle zásady teritoriality, včetně extrapolace nákladů na správu a údrzbu dálniční přípojky tunelu. Tento obtízný dodatečný výpočet a výběr DPH produkuje vysoké administrativní náklady a neumozňuje dodrzet zásadu systému spotřebních daní, která zádá, aby DPH byla uvalována a vybírána okamzitě.8. Za této situace je prakticky jedinou schůdnou mozností povolit Itálii uzavřít se Švýcarskem dohodu umozňující osvobození mýta za tunel Gran San Bernardo od DPH. Tato odchylka umozní Itálii zlikvidovat jakékoli výhrady týkající se implementace článku 8 úmluvy mezi Itálií a Švýcarskem, který stanoví, ze: ,Les questions de douane, de police, monétaires, fiscals et socials soulevées par la construction et l'exploitation du tunnel feront l'objet d'accords particuliers entre le Gouvernement italien et le Gouvernement Suisse." Odchylka přinese významné zjednodusení pro společný italsko-svýcarský podnik a jeho dvě provozní společnosti.9. Pozadovaná odchylka bude mít vliv na vlastní zdroje Evropských společenství z daně z přidané hodnoty. Italská vláda vyčíslila tento mozný dopad na základě údajů od italské provozní společnosti za rok 2002. V roce 2002 byl kvůli probíhajícím pracím uzavřen tunel Monte Bianco, a proto byl v tunelu Gran S. Bernardo větsí provoz. Vypočtenou částku je tudíz třeba chápat jako ,spičkovou hodnotu", která bude v dalsích letech mnohem nizsí. Údaje od provozní společnosti odrázejí za rok 2002 zdanitelnou částku přiblizně 7,5 mil. EUR.t Italská vláda proto odhaduje, ze osvobození od DPH nepřinese ztrátu výtězku z DPH vyssí nez cca 1,5 mil. EUR ročně. Podle italské vlády je asi čtvrtina sluzeb poskytována osobám, které mají nárok na odpočet DPH, takze uvazovaná zdanitelná částka by se ve skutečnosti měla blízit spíse 5,625 mil. EUR ročně a ztráta DPH způsobená odchylkou 1,125 mil. EUR. Co se týče vlastních zdrojů Společenství, bude případná ztráta způsobená odchylkou v letech 2004 a dále v kazdém případě nizsí nez 28 125 EUR, uvazujeme-li příspěvek z částky 5,625 mil. EUR ve výsi 0,5 %, coz je maximální sazba stanovená berlínským rozhodnutím10. z 24. - 25. března 1999. Je třeba, aby Itálie kazdý rok odhadla výsi ztráty výtězku z DPH ve fázi konečné spotřeby a doplnila rovnocennou náhradu do základu DPH, který se pouzívá ke stanovení jejích příspěvků do vlastních zdrojů Společenství.Návrh Rozhodnutí Rady kterým se povoluje Itálii uplatňovat opatření odchylné od čl. 2 odst. 1 Šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratuRada Evropské unie,s ohledem na Šestou směrnici Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [2], a zejména na čl. 30 této směrnice,[2]   Úř. věst. č. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí č. 2003/92/ES (Úř. věst. č. L 260, 11.10.2003, s. 8)s ohledem na návrh Komise [3],[3]   Úř. věst. č. C [...], [...], s. [...].vzhledem k těmto důvodům:(1) v zádosti předlozené Komisi a zaregistrované generálním tajemníkem Komise dne 24.3.2004 pozádala italská vláda o povolení uzavřít dohodu se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylná od čl. 2 odst. 1 směrnice č. 77/388/EHS;(2) důvody pro tuto zádost jsou dvojí: za prvé uvalení DPH na mýto za tunel Gran San Bernardo od 1. ledna 2003 narusilo hospodářskou soutěz v prodeji sezónních známek na více pouzití. Za druhé dělení výtězku z mýta pro účely DPH úměrně fyzickému vymezení hranic mezi zeměmi způsobuje vysoké administrativní náklady, neboť výtězek se počítá a rozděluje v souladu s ekonomickými kritérii, která odrázejí rozdělení nákladů na správu a údrzbu tunelu. Tyto náklady na správu tunelu se netýkají pouze tunelu samotného, ale zahrnují i dálniční spojku připojující tunel na italské straně k italské silniční síti;(3) od 1. ledna 2003 ukládá a vybírá italský provozovatel tunelu z mýta za tunel Gran San Bernardo DPH. Švýcarsko vsak DPH ani jinou podobnou daň na mýto neuvalilo; podle úmluvy z roku 1958 uzavřené mezi Itálií a Švýcarskem jestě před zavedením společného systému DPH nelze po Švýcarsku pozadovat, aby uplatňovalo a vybíralo italskou DPH z mýt za tunel Gran San Bernardo. Zavedení DPH pouze na mýta vybíraná italským provozovatelem tudíz vedlo k rozdílnosti nákladů pro uzivatele a narusilo hospodářskou soutěz v prodeji sezónních známek. Uzivatelé si mohou sezónní známky zakoupit na kterémkoli konci tunelu a kupují si je tam, kde jsou levnějsí, tedy ve Švýcarsku;(4) tunel protíná státní hranici a je řízen podnikem se společnou italsko-svýcarskou majetkovou účastí a provozován dvěma společnostmi, z nichz kazdá sídlí v jedné zemi. Italský provozovatel by měl, v souladu se zásadou teritoriality, uvalovat DPH pouze na tu část tunelu, která se nachází na italské půdě. Podle právně závazné dohody mezi provozovateli uzavřené v roce 1963 a platné dodnes se vsak výtězek z mýta nedělí úměrně fyzickému vymezení hranic mezi zeměmi, ale rozděluje se v souladu s ekonomickými kritérii, která odrázejí rozdělení nákladů na správu a údrzbu tunelu. Náklady na správu a údrzbu tunelu zahrnují i pouzívání dálniční spojky, která umozňuje přístup k tunelu. To znamená, ze přesnou částku výtězku rozděleného v souladu s těmito kritérii lze určit az dodatečně. Pro účely DPH musí být tato částka poté přepočtena podle zásady teritoriality, včetně extrapolace nákladů na správu a údrzbu dálniční přípojky tunelu. Tento obtízný dodatečný výpočet a výběr DPH produkuje vysoké administrativní náklady. Navíc neumozňuje dodrzet zásadu systému spotřebních daní, která zádá, aby DPH byla uvalována a vybírána okamzitě;(5) za této situace je prakticky jedinou schůdnou mozností osvobodit mýta za tunel Gran San Bernardo od DPH. Tato odchylka představuje významné zjednodusení pro společný italsko-svýcarský podnik a jeho dvě provozní společnosti;(6) pozadovaná odchylka vsak bude mít vliv na vlastní zdroje Evropských společenství z daně z přidané hodnoty, a proto vyzaduje opatření k náhradě vzniklé ztráty.PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Odchylně od čl. 2 odst. 1 směrnice č. 77/388/EHS se Itálii tímto povoluje uzavřít dohodu se Švýcarskem za účelem osvobození mýt za tunel Gran San Bernardo od DPH. Povolení se uděluje za podmínky, ze Itálie kazdý rok odhadne výsi ztráty výtězku z DPH ve fázi konečné spotřeby a doplní rovnocennou náhradu do základu DPH, který se pouzívá ke stanovení jejích příspěvků do vlastních zdrojů Společenství.Článek 2Toto rozhodnutí je určeno Itálii.V Bruselu dne [...]Za Radupředseda[...]