				|

		52013PC0316

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o požadavcích na schválení typu pro zavedení palubního systému eCall a o změně směrnice 2007/46/ES /* COM/2013/0316 final - 2013/0165 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Účelem tohoto návrhu je začlenit do
systému ES schvalování typu motorových vozidel požadavek na vybavení palubním
systémem eCall. Jedná se o součást souboru právních aktů EU, které
mají zajistit, aby byla do 1. října 2015 zavedena služba eCall
využívající linku tísňového volání 112. Další hlavní legislativní akty,
které se této iniciativy eCall týkají:
·
Doporučení Komise 2011/750/EU ze dne
8. září 2011 o podpoře služby eCall v sítích
elektronických komunikací pro přenos palubních tísňových hovorů
na číslo 112 v celé Evropské unii (systém eCall)[1],
·
Nařízení Komise v přenesené
pravomoci (EU) č. 305/2013 ze dne 26. listopadu 2012, kterým se
doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud
jde o harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé
Unii[2],
·
návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady
(EU) č..../.. ze dne xx.xx.20xx o zavedení interoperabilní služby
eCall v celé EU[3].
Tyto různé texty se vzájemně
doplňují a společně umožní, aby služba eCall využívající
linku tísňového volání 112 byla plně funkční do 1.
října 2015.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
2.1.        Konzultace se
zúčastněnými stranami
Tento návrh je výsledkem obsáhlých konzultací
s hlavními zúčastněnými stranami:
Zúčastněné strany, a zejména
skupina na vysoké úrovni CARS 21, byly konzultovány během procesu,
který vedl k přijetí sdělení „CARS 2020: Akční plán pro
konkurenceschopný a udržitelný automobilový průmysl v Evropě“.
Přesněji řečeno, tento návrh je splněním zadání: „dále
podporovat zavádění inteligentních dopravních systémů (ITS),
včetně systémů spolupráce, zejména služby tísňového volání
z palubního systému ‚eCall‘ pro celou EU“.
Návrh rovněž zohledňuje všechny
konzultace uskutečněné v rámci posouzení dopadů systému eCall.
Tyto konzultace zahrnují zejména rozsáhlé příspěvky od
zúčastněných stran, které se angažují v různých oblastech,
např. v rámci Evropské platformy pro zavedení systému eCall (EeIP),
skupiny odborníků pro centra tísňového volání systému eCall (Public
Service Answering Points (PSAP)) a řídicí skupiny pro systém eCall v
rámci fóra eSafety/i-mobility, a veřejnou konzultaci o zavádění
systému eCall, která probíhala od 19. července do 19. září 2010.
Tento návrh zohledňuje stanovisko Evropské
poradní skupiny pro ITS, složené z 25 zástupců na vysoké úrovni
poskytovatelů služeb ITS, sdružení uživatelů, dopravců a
provozovatelů zařízení, výrobního odvětví, sociálních
partnerů, profesních sdružení, místních orgánů a dalších relevantních
fór.
2.2.        Posouzení dopadů a
analýza nákladů a přínosů
Jako součást posouzení dopadů
systému eCall byla provedena rozsáhlá analýza nákladů a přínosů
u tří navržených variant, včetně upřednostněné
varianty spočívající v regulačních opatřeních.
Pokud jde o analýzu nákladů a
přínosů zvoleného řešení (varianta 3), každé ze tří
plánovaných regulačních opatření pro systém eCall (palubní
zařízení, telekomunikace, centra tísňového volání) je
neoddělitelné od obou dalších.
2.2.1.     Analýza hlavních
přínosů
K přínosům identifikovaným
prostřednictvím posouzení dopadů a několika studií,
včetně vnitrostátních studií, patří:
–            snížení počtu úmrtí (jež by za
situace, kdy budou všechna vozidla vybavena systémem eCall, mělo obnášet
1 % až 10 % v závislosti na hustotě obyvatelstva země,
silniční infrastruktuře a infrastruktuře záchranných služeb),
–            snížení závažnosti zranění
(mezi 2 % a 15 %),
–            snížení nákladů dopravního
přetížení způsobeného dopravními nehodami. Jde o důsledek
zlepšeného zvládání nehod, neboť nehoda je okamžitě nahlášena do
center tísňového volání, takže informace o ní mohou být předány
příslušné kontrole řízení provozu, která může okamžitě
informovat ostatní účastníky silničního provozu a pomoci snížit
výskyt následných dopravních nehod,
–            usnadnění záchranných služeb a
zvýšená bezpečnost záchranného týmu (např. hasičů) při
vyprošťování osob z vozidel, neboť minimální soubor dat ve
zprávě eCall bude mimo jiné poskytovat informace o druhu paliva,
–            omezení infrastruktury pro
tísňová volání na okraji silnic, neboť každý účastník
silničního provozu by byl s to spustit tísňové volání ze svého
vozidla.
2.2.2.     Poměr přínosů k
nákladům
Přínosy byly vyčísleny také v
peněžních hodnotách a pro různé varianty i pro různé druhy
dotčených kategorií byla vypracována analýza nákladů a
přínosů. Odhady jsou vypočteny až do roku 2033, neboť se
vychází z toho, že v případě upřednostněné
varianty dojde v uvedeném roce k plnému rozšíření služby systému
eCall.
   || Varianta 1 žádné opatření EU || Varianta 2 dobrovolný přístup || Varianta 3 regulační opatření
 Poměr přínosů k nákladům || 0,29 || 0,68 || 1,74
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
3.1.        Právní základ
Právním základem je článek 114 Smlouvy o
fungování Evropské unie.
3.2.        Subsidiarita a
proporcionalita
V souladu se zásadou subsidiarity (čl. 5
odst. 3 Smlouvy o Evropské unii) by měla být opatření na úrovni Unie
přijata pouze v případě, že plánovaných cílů nelze
uspokojivě dosáhnout na úrovni samotných členských států, a
proto jich lze z důvodu rozsahu či účinků navrhovaného
opatření lépe dosáhnout na úrovni Unie.
Bezpečnost silničního provozu je v
centru zájmu celé Evropské unie a všech jejích občanů. Účelem
iniciativy za interoperabilní službu systému eCall v celé EU je zavést do všech
vozidel v EU minimální funkce nezbytné pro zajištění odpovídajícího vyřízení
tísňových volání ze strany záchranných služeb. V současné době
se v různých členských státech uskutečňuje
ročně více než 100 milionů jízd na silnici a jejich počet
se zvyšuje v důsledku další konsolidace Evropské unie
(prostřednictvím volného pohybu zboží, osob a služeb). Je třeba
podniknout kroky na úrovni EU, aby byla zaručena interoperabilita a
kontinuita služby po celé Evropě, čehož nelze uspokojivě
dosáhnout pouze na úrovni jednotlivých členských států. Přijetí
opatření na úrovni EU na základě společných evropských norem pro
systém eCall schválených evropskými normalizačními organizacemi (CEN a
ETSI) navíc zajistí účinné poskytování záchranných služeb po celé
Evropě, například v případě vozidel cestujících do zahraničí,
a rovněž pomůže zabránit roztříštění trhu.
Systém eCall v celé EU byl koncipován tak, aby
se minimalizoval dopad na všechny zúčastněné strany v hodnotovém
řetězci (automobilový průmysl, operátory mobilních sítí,
členské státy, centra tísňového volání) a aby se tento dopad
spravedlivě rozložil.
3.3.        Podrobné vysvětlení
návrhu
Články 2, 4 a 5:
Návrh vyžaduje, aby nové typy osobních
automobilů a lehkých užitkových vozidel byly konstruovány tak, aby
bylo zajištěno, že se v případě vážné nehody automaticky
spustí tísňové volání (eCall) na číslo 112. Tísňové volání
(eCall) na číslo 112 musí být rovněž možné spustit
ručně.
Článek 6:
Vzhledem k povaze informací, které tato
služba poskytuje, jsou uvedeny informace o pravidlech ochrany soukromí
a ochrany osobních údajů.
Články 5, 6 a 8:
Komise se zmocňuje k přijímání
aktů v přenesené pravomoci, které se týkají:
·
podrobných technických požadavků
a zkoušek pro schválení typu palubních systémů eCall, které budou
založeny na normách uvedených v článku 5;
·
ochrany soukromí a ochrany údajů;
·
výjimky pro vozidla zvláštního určení
a pro ostatní opodstatněné případy. Výjimek bude omezený
počet.
Článek 12:
Nařízení se použije ode dne 1. října
2015.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet EU.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Navrhovaný akt se týká EHP, a proto by jeho
oblast působnosti měla být rozšířena i na Evropský
hospodářský prostor.
2013/0165 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o požadavcích na schválení typu pro
zavedení palubního systému eCall a o změně směrnice
2007/46/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[4],

s ohledem na stanovisko evropského inspektora
ochrany údajů,
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Ucelený systém Unie pro
schvalování typu motorových vozidel byl zřízen směrnicí Evropského
parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec
pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i
systémů, konstrukčních částí a samostatných technických
celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice[5]).
(2)       Technické požadavky pro
schvalování typu motorových vozidel z hlediska řady bezpečnostních
a environmentálních prvků byly na úrovni Unie harmonizovány, aby
byla zajištěna vysoká úroveň bezpečnosti silničního provozu
v celé Unii.
(3)       V zájmu dalšího zlepšení
bezpečnosti silničního provozu navrhuje sdělení „Systém eCall:
čas jej zavést“[6]
nová opatření, která mají v Unii urychlit zavádění palubní služby
tísňového volání. Jedním
z navrhovaných opatření je zavést povinnou montáž palubních
systémů eCall do všech nových vozidel od vozidla kategorií M1
a N1, jak jsou vymezena v příloze II směrnice 2007/46/ES.
(4)       Dne 3. července 2012
schválil Evropský parlament zprávu o systému eCall: nové službě čísla
112 pro občany[7],
přičemž vyzval Komisi, aby předložila návrh v rámci
směrnice 2007/46/ES s cílem zajistit povinné zavedení veřejného
systému využívajícího linku tísňového volání 112 do roku 2015.
(5)       Očekává se, že unijní
systém eCall sníží počet smrtelných nehod v Unii a také
závažnost zranění způsobených při dopravních nehodách. Povinné
zavedení systému eCall by zajistilo dostupnost této služby všem
občanům, a tím by přispělo ke snížení lidského utrpení,
nákladů na zdravotní péči a jiných nákladů.
(6)       Poskytování přesných
a spolehlivých informací o poloze je zásadním prvkem účinného
fungování palubního systému eCall. Proto je vhodné požadovat jeho kompatibilitu
se službami poskytovanými programy družicové navigace, včetně
systémů zřízených v rámci programů Galileo a EGNOS stanovených
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 ze
dne 9. července 2008 o dalším provádění evropských programů
družicové navigace (EGNOS a Galileo)[8].
(7)       Povinné vybavení vozidel
palubním systémem eCall by mělo platit nejprve pouze pro osobní automobily
a lehká užitková vozidla (kategorie M1 a N1), pro které již vhodný
spouštěcí mechanismus existuje.
(8)       Povinným vybavením vozidel
palubním systémem eCall by nemělo být dotčeno právo všech
zúčastněných stran, jako jsou výrobci automobilů a nezávislé
hospodářské subjekty, nabízet dodatečné záchranné služby a/nebo
služby s přidanou hodnotou, souběžně nebo v návaznosti na
palubní systém eCall využívající linku tísňového volání 112. Tyto
doplňkové služby by však měly být navrženy tak, aby řidiče
nerozptylovaly.
(9)       S cílem zajistit
otevřenou nabídku pro spotřebitele a spravedlivou
hospodářskou soutěž, jakož i podnítit inovace a posílit
konkurenceschopnost unijního odvětví informačních technologií
na světových trzích by palubní systém eCall měl být
k dispozici bezplatně a bez diskriminace všem nezávislým
hospodářským subjektům a měl by být založen na interoperabilní
platformě s otevřeným přístupem pro potenciální budoucí
palubní aplikace či služby.
(10)     Za účelem zajištění
celistvosti systému schválení typu by pro účely tohoto nařízení
měly být přijaty pouze ty palubní systémy eCall, které mohou být
plně vyzkoušeny.
(11)     Z požadavků na
ochranu cestujících v případě čelního nárazu
a bočního nárazu jsou podle směrnice 2007/46/ES vyňata
malosériová vozidla. Proto by tato malosériová vozidla měla být
rovněž vyňata z povinnosti splňovat požadavky týkající se
eCall.
(12)     Vozidla zvláštního určení
by měla splňovat požadavky týkající se eCall stanovené v tomto
nařízení, pokud orgány schválení typu v jednotlivých případech
nezváží, že dané vozidlo nemůže uvedené požadavky splňovat z
důvodu svého zvláštního určení.
(13)     Podle doporučení
vypracovaných pracovní skupinou pro ochranu údajů zřízenou podle
článku 29 a obsažených v „Pracovním dokumentu o důsledcích iniciativy
eCall na ochranu údajů a soukromí“, přijatém dne 26. září 2006[9], by
jakékoli zpracování osobních údajů prostřednictvím palubního systému
eCall mělo být v souladu s pravidly týkajícími se ochrany
osobních údajů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady
95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob
v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu
těchto údajů[10]
a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12.
července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v
odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a
elektronických komunikacích)[11],
zejména s cílem zajistit, aby vozidla vybavená palubními systémy eCall
při běžném provozním stavu týkajícím se tísňového volání na
číslo 112 nebyla vysledovatelná a nepodléhala žádnému stálému
zaznamenávání polohy a aby minimální soubor dat zasílaných palubním systémem
eCall zahrnoval minimální informace požadované pro řádné vyřízení
tísňových volání.
(14)     Evropské normalizační
organizace ETSI a CEN vypracovaly společné normy pro zavedení
celoevropského systému služby eCall, které by se měly používat pro
účely tohoto nařízení, jelikož to usnadní technologický vývoj palubní
služby eCall, zajistí interoperabilitu a kontinuitu služby v celé
Unii a sníží náklady na zavedení pro Unii jako celek.
(15)     Aby bylo zajištěno
použití společných technických požadavků týkajících se palubního
systému eCall, měla by být pravomoc přijímat akty, pokud jde
o podrobná pravidla pro použití příslušných norem, zkoušení, ochranu
osobních údajů a soukromí a výjimky pro některá vozidla či
třídy vozidel kategorií M1 a N1, v souladu s článkem
290 Smlouvy o fungování Evropské unie přenesena na Komisi. Je
obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné
činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné
úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené
pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty
předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému
parlamentu a Radě.
(16)     Výrobcům vozidel by
měla být poskytnuta dostatečná doba k tomu, aby se
přizpůsobili technickým požadavkům tohoto nařízení.
(17)     Toto nařízení je novým
samostatným nařízením v rámci postupu ES schválení typu stanoveného
směrnicí 2007/46/ES, a proto by přílohy I, III, IV, VI, IX
a XI uvedené směrnice měly být odpovídajícím způsobem
změněny.
(18)     Jelikož cílů tohoto
nařízení, totiž dosažení vnitřního trhu zavedením společných
technických požadavků pro nová typově schválená vozidla vybavená
palubním systémem eCall, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni
členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu
lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v
souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské
unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro
dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví technické požadavky
na ES schválení typu vozidla, pokud jde o palubní systém eCall.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se použije pro vozidla
kategorií M1 a N1, jak jsou vymezena v bodech 1.1.1 a 1.2.1
přílohy II směrnice 2007/46/ES.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se
kromě definic, jež stanoví článek 3 směrnice 2007/46/ES a
článek 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU)
č. 305/2013[12],
použijí tyto definice:
1)           „palubním systémem eCall“ se rozumí
systém aktivovaný automaticky prostřednictvím palubních senzorů nebo
ručně, který prostřednictvím sítí mobilních bezdrátových
komunikací přenáší standardizovaný minimální soubor dat a vytváří
audiokanál mezi cestujícími ve vozidle a centrem tísňového volání založený
na volání na číslo 112;
2)           „palubním systémem“ se rozumí
palubní zařízení společně s prostředky
ke spuštění, řízení a uskutečnění přenosu
tísňového volání eCall prostřednictvím veřejné sítě
mobilních bezdrátových komunikací poskytující spojení mezi vozidlem
a prostředkem vykonávajícím službu eCall prostřednictvím
veřejné sítě mobilních bezdrátových komunikací.
Článek 4
Obecné povinnosti výrobců
Výrobci musí prokázat, že všechny nové
typy vozidel uvedené v článku 2 jsou vybaveny palubním systémem eCall
v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené
pravomoci přijatými podle tohoto nařízení.
Článek 5
Zvláštní povinnosti výrobců
1.           Výrobci zajistí, aby všechny jejich
nové typy vozidel byly vyrobeny a schváleny v souladu
s požadavky stanovenými v tomto nařízení a v aktech
v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2.           Výrobci prokáží, že všechny
jejich nové typy vozidel jsou konstruovány tak, aby bylo zajištěno,
že v případě vážné nehody, k níž dojde na území Unie,
bylo automaticky spuštěno tísňové volání eCall na jednotné evropské
číslo tísňového volání 112.
              Výrobci prokáží, že nová vozidla
jsou konstruována tak, aby tísňové volání eCall na jednotné evropské
číslo tísňového volání 112 bylo možno spustit i ručně.
3.           Výrobci zajistí, aby
přijímače v palubních systémech byly kompatibilní se službami
určování polohy, které poskytují systémy družicové navigační systémy,
včetně systémů Galileo a EGNOS.
4.           Pro účely schválení typu se
přijmou pouze ty palubní systémy eCall, které lze vyzkoušet.
5.           Palubní systémy eCall splňují
požadavky směrnice 1999/5/ES[13]
a předpisu EHK/OSN č. 10[14].

6.           Palubní systém eCall je
přístupný všem nezávislým hospodářským subjektům bezplatně
a bez diskriminace alespoň pro účely oprav a údržby.
7.           Komise se podle článku 9
zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci,
kterými se stanoví podrobné technické požadavky a zkoušky pro schválení
typu palubních systémů eCall a odpovídajícím způsobem mění
směrnice 2007/46/ES.
Technické požadavky a zkoušky uvedené
v prvním pododstavci jsou založeny na požadavcích stanovených
v odstavcích 3, 4 a 6 a případně na těchto
normách:
a)      EN 16072 „Inteligentní dopravní systémy –
eSafety – Provozní požadavky na Panevropský eCall“;
b)      EN 16062 „Inteligentní dopravní systémy –
eSafety – Vysokoúrovňové aplikační požadavky na eCall“;
c)      EN 16454 „Inteligentní dopravní systémy –
eSafety – Zkoušení shody kompletní komunikace eCall“, pokud jde o shodu
palubního systému eCall s panevropským systémem eCall;
d)      jakýchkoli dalších evropských normách
nebo předpisech EHK/OSN, které se systémů eCall týkají.
Článek 6
Pravidla týkající se ochrany soukromí a údajů
1            V souladu se směrnicí
95/46/ES a směrnicí 2002/58/ES výrobci zajistí, aby vozidla vybavená
palubním systémem eCall nebyla vysledovatelná a nepodléhala žádnému
stálému zaznamenávání polohy v běžném provozním stavu ohledně eCall.
V palubním systému eCall musí být zabudovány
technologie zlepšující ochranu soukromí, aby byla uživatelům eCall
poskytována požadovaná úroveň ochrany soukromí a také nezbytné záruky
zamezující sledování a zneužití.
2.           Minimální soubor dat zaslaných
palubním systémem eCall musí obsahovat minimální informace požadované pro
řádné vyřizování tísňových volání.
3.           Výrobci zajistí, aby uživatelé
systému eCall měli k dispozici jasné a srozumitelné informace
o zpracování údajů prostřednictvím palubního systému eCall, zejména
tyto informace:
a)      odkaz na právní základ pro
zpracování;
b)      skutečnost, že palubní systém
eCall je standardně aktivován;
c)      způsoby zpracování údajů, které
provádí palubní systém eCall;
d)      účel zpracování tísňového
volání eCall;
e)      typy shromažďovaných a
zpracovávaných údajů a příjemci těchto údajů,
f)       lhůta pro uchovávání údajů
v palubním systému;
g)      skutečnost, že nedochází k žádnému
stálému zaznamenávání polohy vozidla;
h)      způsoby uplatňování práv
subjektů údajů;
i)       veškeré další nezbytné informace, pokud
jde o zpracování osobních údajů v souvislosti s poskytováním
soukromé služby eCall a/nebo ostatních služeb s přidanou hodnotou.
4.           Komise je v souladu
s článkem 9 zmocněna k přijímání aktů
v přenesené pravomoci, které dále vymezí požadavky ohledně
zamezení vysledovatelnosti a zaznamenávání polohy a technologií pro posílení
ochrany soukromí uvedené v odstavci 1, jakož i způsoby
zpracování osobních údajů a informací o uživateli uvedené
v odstavci 3.
Článek 7
Povinnosti členských států
S účinkem od 1. října 2015
vnitrostátní orgány udělí ES schválení typu z hlediska palubního
systému eCall pouze pro nové typy vozidel, která jsou v souladu
s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci
přijatými podle tohoto nařízení.
Článek 8
Výjimky
1.           Komise může pro
některá vozidla nebo třídy vozidel kategorií M1 a N1 stanovit
výjimky z povinnosti montáže palubních systémů eCall, stanovené
v článku 4, pokud se po analýze nákladů a výnosů
provedené nebo zadané Komisí a při zohlednění všech příslušných
hledisek bezpečnosti ukáže, že použití uvedených systémů pro
dotčená vozidla nebo třídy vozidel není vhodné.
2.           Komise je zmocněna k
přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 9,
kterými se stanoví výjimky uvedené v odstavci 1. Tyto výjimky se
vztahují na vozidla, jako jsou vozidla zvláštního určení
a vozidla bez airbagů, a jejich počet je omezen.
Článek 9
Výkon přenesené
pravomoci
1.           Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v
tomto článku.
2.           Pravomoc přijímat akty v
přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 7, čl. 6 odst. 4
a v čl. 8 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od
[…][Úřad pro publikace vloží přesné datum vstupu v platnost].
3.           Evropský parlament nebo Rada
mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 5 odst. 7, čl. 6 odst. 4
a čl. 8 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá
účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v
něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů
přijatých v přenesené pravomoci.
4.           Přijetí aktu
v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí
současně Evropskému parlamentu a Radě.
5.           Akt v přenesené
pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 3, čl. 6 odst. 4 a čl.
8 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament
nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne,
kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před
uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z
podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva
měsíce.
Článek 10
Sankce za nedodržení nařízení
1.           Členské státy stanoví pravidla
týkající se sankcí za nedodržení ustanovení tohoto nařízení výrobci a
přijmou veškerá opatření pro zajištění jejich provádění.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené
a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi
a neprodleně jí oznámí všechny následné změny, které se jich
týkají.
2.           K druhům nedodržení, za
něž se ukládají sankce, patří alespoň:
a)      nepravdivá prohlášení v průběhu
postupu schvalování nebo postupu vedoucího ke stažení vozidla;
b)      padělání výsledků zkoušek pro
schvalování typu;
c)      neposkytnutí údajů nebo technických
specifikací, které by mohly vést ke stažení vozidla nebo k odejmutí schválení
typu.
Článek 11
Změny směrnice 2007/46/ES
Přílohy I, III, IV, VI, IX a XI
směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou tohoto
nařízení.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                 Za
Radu
předseda                                                        předseda
PŘÍLOHA
Změny směrnice 2007/46/ES
Směrnice 2007/46/ES se mění takto:
1)           V příloze I se vkládají nové
body 12.8. a 12.8.1., které znějí:
„12.8. Systém eCall
12.8.1. popis nebo výkresy“;
2)           V příloze III části I
oddílu A se vkládají nové body 12.8. a 12.8.1., které znějí:
„12.8. Systém eCall
12.8.1. Namontován: ano/ne (1)“;
3)           Část 1 přílohy IV se
mění takto:
a)       v tabulce se doplňuje nový
bod 71:
 Bod || Předmět || Regulační akt || Použitelnost
 M1 || M2 || M3 || N1 || N2 || N3 || O1 || O2 || O3 || O4
 71 || Systém eCall || Nařízení (EU) č. ….. || X ||   ||   || X ||   ||   ||   ||   ||   ||
b)      Dodatek 1 se mění takto:
i)        v tabulce 1 se doplňuje nový bod
71:
 Bod || Předmět   || Regulační akt || Specifika || Použitelnost a zvláštní požadavky
 71 ||  Systém eCall || Nařízení (EU) č. ….. ||   || Nepoužije se
ii)       v tabulce 2 se doplňuje nový bod
71:
 Bod || Předmět   || Regulační akt || Specifika || Použitelnost a zvláštní požadavky
 71 ||  Systém eCall || Nařízení (EU) č. ….. ||   || Nepoužije se
4)           V dodatku k vzoru A v
příloze VI se v tabulce doplňuje nový bod:
 Bod || Předmět   || Odkaz na regulační akt(1) || Ve znění || Použitelný na verze
 71. ||  Systém eCall || Nařízení (EU) č. ….. ||   ||
5)           Příloha IX se mění takto:
a)       V části I se vzor B
mění takto:
i)        strana 2 „Kategorie vozidla M1“
se mění takto:
– bod 52 se nahrazuje tímto:
„52. eCall namontován ano/ne“,
– doplňuje se nový bod 53, který zní:
„53. Poznámky(11): …………….“;
ii)       strana 2 „Kategorie vozidla N1“
se mění takto:
– bod 52 se nahrazuje tímto:
„52. eCall namontován ano/ne“,
– doplňuje se nový bod 53, který zní:
„53. Poznámky(11): …………….“;
b)      v části II se vzor C2
mění takto:
i)        strana 2 „Vozidlo kategorie M1“
se mění takto:
– bod 52 se nahrazuje tímto:
„52. eCall namontován ano/ne“,
– doplňuje se nový bod 53, který zní:
„53. Poznámky(11): …………….“;
ii)       strana 2 „Vozidlo kategorie N1“
se mění takto:
– bod 52 se nahrazuje tímto:
„52. eCall namontován ano/ne“,
– doplňuje se nový bod 53, který zní:
„53. Poznámky(11): …………….“;
6)           V dodatku 1 k příloze XI
se v tabulce doplňuje nový bod 71:
 Bod || Předmět   || Odkaz na regulační akt || M1 ≤ 2 500 (1) kg || M1 > 2 500 (1) kg || M2 || M3
 71 ||  Systém eCall || Nařízení (EU) č. ….. || A || A || Nepoužije se || Nepoužije se
[1]               Úř.
věst. L 303, 22.11.2011, s. 46.
[2]               Úř.
věst. L 91, 3.4.2013, s. 1.
[3]               Úř. věst.
L […], […], s. […].
[4]               Úř.
věst. C […], […], s. […].
[5]               Úř.
věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.
[6]               KOM(2009)
434 v konečném znění.
[7]               2012/2056(INI).
[8]               Úř.
věst. L 196, 24.7.2008, s. 1.
[9]               1609/06/EN – WP 125.
[10]             Úř.
věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
[11]             Úř.
věst. L 201, 31.7.2002, s. 37.
[12]             Úř.
věst. L 91, 3.4.2013, s. 1.
[13]             Úř.
věst. L 91, 7.4.1999, s. 10.
[14]             Úř.
věst. L 254, 20.9.2012, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

52005PC0661

Návrh nařízení Rady o uvádění země původu u některých výrobků dovážených ze třetích zemí {SEC(2005) 1657}  /* KOM/2005/0661 konecném znení - ACC 2005/0254 */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 16.12.2005KOM(2005) 661 v konečném znění2005/0254 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo uvádění země původu u některých výrobků dovážených ze třetích zemí {SEC(2005) 1657}(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAV prosinci 2003 předložila Komise výboru Rady č. 133 pracovní dokument o možném systému označování původu výrobků v rámci EU, a to na základě zájmu, který o tuto otázku znovu projevily některé členské státy a některá odvětví. Členské státy a dotčená odvětví vyjádřily rostoucí obavy týkající se zvyšujícího se výskytu zavádějících a/nebo podvodných označení původu, která se uvádějí na dovážených výrobcích. Požadovaly, aby se stanovila pravidla, která by vyžadovala označování původu dovozů a/nebo výrobků EU.V první polovině roku 2004 Komise zahájila konzultace týkající se této záležitosti, do kterých se zapojily hlavní zúčastněné strany – výrobní odvětví, odbory, spotřebitelé a další instituce – a jejichž výsledky byly projednány s výborem č. 133 v červenci 2004. Výbor č. 133 vyzval Komisi, aby dále konzultovala proveditelnost sytému označování původu, který by se použil na vybrané kategorie dovozu, a také další možnosti, a aby předložila své závěry a doporučení Radě. Od září 2004 do dubna 2005 proto probíhaly další konzultace.S přihlédnutím k výsledkům výše uvedených konzultací se v přiloženém návrhu nařízení navrhuje zavedení povinného systému označování původu, který by se vztahoval na několik odvětví, které na uvedené iniciativě mají zájem (viz příloha), a který by se používal pouze na dovážené zboží. Toto je možnost, která v konečném důsledku nejlépe zohledňuje zájmy širokého okruhu zúčastněných stran (výrobního odvětví, odborů a části spotřebitelského hnutí). Je to možnost, která dalším zúčastněným stranám (výrobním odvětvím EU, která přemístila svou výrobu, obchodníkům) omezuje jakékoli náklady a negativní účinky, a která zároveň zajišťuje příznivý dopad pokud jde o cíle politiky této iniciativy.Evropské společenství nemá v současnosti žádné právní předpisy týkající se používání označování původu průmyslových výrobků („vyrobeno v“). Nedávno přijatá směrnice, která má za cíl harmonizovat kontrolu vnitřního trhu pokud jde o nekalé obchodní praktiky, se také zabývá případy zavádějícího používání určování původu. Tato směrnice však nedefinuje význam „vyrobeno v“, ani neopravňuje celní orgány k provádění kontrol. Kromě toho se také liší pravidla o dobrovolném používání označování původu, která existují v několika členských státech.Současná situace staví ES do nevýhodné pozice vůči svým obchodním partnerům, kteří pro dovozy vyžadují označování původu. Výrobce spotřebního zboží v ES, u kterého je původ citlivou záležitoszí, to zbavuje výhod spojených s výrobou v rámci Evrospkého společenství a také možnosti účinněji zabraňovat podvodným a/nebo zavádějícím tvrzením o původu. ES tak přichází o možnost poskytnout spotřebiteli více informací o původu některých výrobků, které by mohly být užitečné k prosazování výše uvedené směrnice. Tento návrh nařízení má za cíl vyřešit tyto nedostatky.Hlavní obchodní partneři ES, např. Kanada, Čína, Japonsko a USA, již dovážené zboží opatřily označováním původu. Vývozci v ES musí tyto požadavky splňovat a musí své výrobky takto označovat. Tento návrh tedy ES postaví na stejnou úroveň s obchodními partnery, protože pro ně začnou platit rovnocenné právní předpisy.Neexistence společné definice původu pro účely označování, pravidel označování a společných pravidel kontrol ovlivňuje nejen spotřebitele, kteří při svých nákupech mohou být pokud jde o původ výrobku oklamáni, nebo jim může být informace o původu dováženého zboží odepřena, ale také konkurenceschopnost výrobního odvětví ES.Označování původu také pomůže zlepšit pověst výrobního odvětví poškozovaného nepřesnými nebo zcela klamnými tvrzeními o původu.Označování původu by usnadnilo výběr spotřebitele a přispělo by ke snížení podvodných tvrzení o původu. Větší transparentnost a lepší informovanost spotřebitele o původu zboží také přispěje k cílům lisabonské agendy posílit konkurenceschopnost evropských výrobků, které jsou v současnosti vystaveny nespravedlivé hospodářské soutěži na trhu.Nařízení je pro to, aby se stanovila definice původu země založená na nepreferenčních pravidlech původu použitelných v ES, tak jak se používají pro jiné celní účely. Používání nepreferenčních pravidel původu v záležitostech týkajících se označování původu je v souladu se závazky ES, které vyplývají z Dohody WTO o pravidlech původu.Aby se co nejvíce snížily náklady na nový systém, nařízení omezuje požadavky a podmínky označování výrobků na nezbytné minimum, aby se zajistilo, že označení původu může spotřebitel snado zjistit a porozumět mu, ale zároveň se nedalo snadno nahradit či padělat. Pokud jde o jazykovou verzi, nařízení umožňuje používat slova „vyrobeno v“ nebo jiné podobné vyjádření v jakémkoli úředním jazyce Evropského společenství, který je srozumitelný pro konečného spotřebitele.Protože se uznává, že zvláštní prostředky, kterými se stanoví označování původu, mohou záviset na druhu výrobku, nařízení zmocňuje Komisi k dalšímu upravení tohoto hlediska. Vzhledem k tomu, že by i další odvětví mohlo zajímat zapojit se do systému označování původu, nebo že označování původu se může pro ostatní ukázat jako méně relevantní, zmocňuje toto nařízení Komisi, aby daná odvětví zahrnula či vyloučila.2005/0254 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo uvádění země původu u některých výrobků dovážených ze třetích zemíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],vzhledem k těmto důvodům:1.  Toto nařízení by se mělo vztahovat na dovážené průmyslové výrobky kromě produktů rybolovu a akvakultury, jak jsou definovány v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury[2], a rovněž kromě potravin, jak jsou definovány v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin[3].2.  Neexistence pravidel Společenství a rozdíly mezi platnými systémy v členských státech pokud jde o uvádění země původu u některých výrobků vedlo k situaci, kdy v případě několika odvětví převažující část výrobků dovezených z třetích zemí a distribuovaných v rámci trhu Společenství neuvádí žádné informace ohledně země původu, nebo jsou tyto informace zavádějící.3.  Hospodářskou významnost označování původu výrobku pro rozhodování spotřebitele a pro obchod uznávají hlavní obchodní partneři, kteří přijali požadavky na povinné označování původu výrobku. Vývozci ve Společenství musejí dodržovat tyto požadavky a výrobky, které chtějí na tyto trhy vyvážet, musejí opatřit označením původu.4.  Evropská společenství by měla mít možnost působit za stejných podmínek, jako obchodní partneři, a proto by měly být zavedeny rovnocenné právní předpisy, které současně přispějí k předcházení nepravdivým nebo zavádějícím tvrzením o původu u některého dováženého zboží.5.  Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu[4] mohou spotřebitelé přisuzovat informacím o zeměpisném původu zboží obchodní hodnotu. Podle této směrnice se případy, kdy se spotřebitel rozhodne koupit výrobek, který by si za jiných okolností nekoupil, na základě nesprávných nebo zavádějících informací pokud jde o zeměpisný původ, mohou považovat za nekalé obchodní praktiky. Tato směrnice také nestanoví povinné uvádění informací o zeměpisném původu zboží, ani nedefinuje pojem původ.6.  Vytvořením společné definice původu pro účely označování, pravidel označování a společných pravidel kontrol by se stanovily rovné podmínky, spotřebitelům by se usnadnil výběr v rámci dotčených odvětví a přispělo by se ke snížení úrovně zavádějících tvrzení o původu.7.  Zavedení označování původu může přispět k tomu, aby byly náročné normy Společenství prospěšné pro výrobní odvětví Společenství, zejména pro malé a střední podniky. Pomůže to také zlepšit pověst výrobního odvětví Společenství, která je poškozovaná nepřesnými tvrzeními o původu. Větší transparentnost a lepší informovanost spotřebitele o původu zboží přispějí k cílům lisabonské agendy.8.  Článek IX Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (GATT) stanovuje, že členové WTO mohou přijímat a uplatňovat zákony a právní předpisy týkající se označení původu dovozu, zejména s cílem chránit spotřebitele před podvodnými nebo zavádějícími označeními.9.  Na základě dohod mezi Evropským společenstvím a Bulharskem, Rumunskem, Tureckem a smluvními stranami Dohody o EHP je zapotřebí vyloučit výrobky s původem v těchto zemích z rozsahu působnosti tohoto nařízení.10.  Nepreferenční pravidla původu použitelná v Evropském společenství jsou stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství[5], a jejich prováděcí předpisy jsou stanovené v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství[6]. Pro určení původu dováženého zboží pro účely tohoto nařízení je vhodnější spoléhat se na tato pravidla původu. Použitím pojmu, se kterým jsou obchodní hospodářské subjekty a správy dobře obeznámeny, by se mělo usnadnit jeho zavedení a provedení. Nepreferenční pravidla původu by se měla používat pro všechny účely nepreferenční obchodní politiky. Je třeba se vyvarovat dvojích prohlášení a dokumentace.11.  Aby se omezily náklady výrobního odvětví, obchodu a administrativy, mělo by označování původu být povinné pro ta odvětví, u kterých Komise na základě předchozích konzultací zjistila přidanou hodnotu. Mělo by se zajistit snadné přizpůsobení odvětvového rozsahu tohoto nařízení. Mělo by se také zajistit osvobození určitých výrobků z technických nebo hospodářských důvodů, nebo kde označení původu není pro účely tohoto nařízení zapotřebí. Může tomu tak být zejména v případě, kdy by označení původu příslušné zboží poškodilo nebo v případě určitých surovin.12.  Mělo by se zajistit, aby mohlo docházet k výměně údajů o původu zboží, které byly zjištěné a/nebo ověřené během kontrol příslušnými orgány, a rovněž s orgány a jinými osobami a organizacemi, o kterých členské státy předpokládají, že budou podle směrnice 2005/29/ES příslušnými orgány pro vymáhání. Je třeba zohlednit ustanovení o ochraně osobních údajů, o obchodním a průmyslovém tajemství a o služebním a správním tajemství.13.  Opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[7].14.  Zboží by mělo být vyloučeno z působnosti tohoto nařízení v rámci omezení stanovených v souvislosti s osvobozením od cla v případě, že je dováženo v osobním zavazadle cestujících a určené pro jejich vlastní spotřebu a v případě, že neexistuje žádný náznak, že zboží je součástí obchodní dopravy. Mělo by se zajistit, aby i jiné případy, na které se vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla, mohly být prostřednictvím prováděcích předpisů vyloučeny z působnosti tohoto nařízení,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. Toto nařízení se použije na průmyslové výrobky kromě produktů rybolovu a akvakultury, jak jsou definovány v článku 1 nařízení (ES) č. 104/2000, a potravin, jak jsou definovány v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002.2. Zboží vyžadující označení původu, je zboží, které je uvedeno v příloze tohoto nařízení a které je dovezeno ze třetích zemích, kromě zboží pocházejícího z území Evropských společenství, Bulharska, Rumunska, Turecka a států, jež jsou smluvními stranami Dohody o EHP.Zboží může být osvobozeno od povinnosti označovat původ v případě, že z technických nebo obchodních důvodů zboží nelze označit.3. Pojmy „původ“ a „pocházející z“ označují nepreferenční původ v souladu s články 22 až 26 celního kodexu Společenství.4. Pojmem „uvádění na trh“ se rozumí zpřístupnění jednotlivého výrobku určeného ke konečnému použití za úhradu nebo zdarma za účelem jeho distribuce a/nebo použití na trhu Společenství.5. Pojmem „příslušné orgány“ se rozumí jakékoli orgány zapojené do kontroly zboží v okamžiku dovozu nebo v okamžiku uvedení tohoto zboží na trh.6. Toto nařízení se nevztahuje na zboží, které není obchodní povahy a které je dováženo v osobním zavazadle cestujících, v rámci omezení stanovených v souvislosti s osvobozením od cla a v případě, že neexistují žádné věcné náznaky, že zboží je součástí obchodní dopravy.Může-li být dovážené zboží osvobozeno od dovozního cla podle nařízení (EHS) č. 918/83 [8] a neexistují-li žádné věcné náznaky, že zboží je součástí obchodní dopravy, může být toto zboží také vyloučeno z oblasti působnosti tohoto nařízení.Komise může přijmout prováděcí opatření v souladu s postupem stanoveným v čl. 6 odst. 2 s cílem určit zvláštní kategorie zboží, na které se použije odstavec 6.Článek 2Na dovoz nebo uvádění zboží na trh se vztahuje označování původu podle podmínek stanovených v tomto nařízení.Článek 31. Toto zboží musí uvádět označení země původu. V případě, že je zboží balené, je nutné uvést označení zvlášť na obalu.Komise může přijmout prováděcí opatření v souladu s postupem stanoveným v čl. 6 odst. 2, aby stanovila, v jakých případech lze uznat označení na obalu namísto označení na vlastním výrobku. Jedná se zejména o případy, kdy se zboží obvykle dostane ke konečnému spotřebiteli nebo uživateli ve svém obvyklém balení.2. Slova „vyrobeno v“ spolu s názvem země původu označují původ zboží. Označení lze uvést v jakémkoli úředním jazyce Evropských společenství, který je pro konečného spotřebitele v členském státě, kde bude zboží uvedeno na trh, snadno srozumitelný.3. Označení původu musí být čitelné a nesmazatelné, musí být viditelné během běžné manipulace, výrazně odlišné od ostatních údajů, a uvedeno způsobem, který není zavádějící ani nezpůsobí chybný dojem s ohledem na původ zboží.4. Zboží musí být při dovozu opatřeno požadovaným označením. Aniž jsou dotčena opatření přijatá podle čl. 5 odst. 3, označení se nesmí odstranit, ani se s ním nesmí manipulovat, dokud zboží nebude předáno konečnému spotřebiteli nebo uživateli.Článek 4Komise může přijmout prováděcí opatření v souladu s postupem stanoveným v čl. 6 odst. 2 zejména s cílem:-  určit podrobnou formu a způsob označení původu,-  vypracovat seznam pojmů ve všech jazycích Společenství, které jasně vyjádří, že zboží má původ v té zemi, která je uvedena v označení,-  určit případy, kdy společně užívané zkratky jasně vyjadřují zemi původu a lze je použít pro účely tohoto nařízení,-  určit případy, kdy zboží není možné z technických nebo hospodářských důvodů označit,-  stanovit ostatní pravidla, která lze požadovat v případě, že zboží není v souladu s tímto nařízením,-  aktualizovat přílohu tohoto nařízení, pokud se změní posouzení nezbytnosti označení původu pro určité odvětví.Článek 51. Zboží není v souladu s tímto nařízením pokud:-  není opatřeno označením původu,-  označení původu neodpovídá původu zboží,-  označení původu bylo změněno nebo odstraněno, nebo s ním bylo jiným způsobem manipulováno, kromě případů, kdy se podle odstavce 3 tohoto článku vyžadovala oprava.2. Komise může přijmout další prováděcí opatření v souladu s postupem stanoveným v čl. 6 odst. 2 pokud jde o prohlášení a doplňující dokumenty, které lze přijmout za účelem prokázání souladu s tímto nařízením.3. Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich provádění. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tyto předpisy Komisi nejpozději do 9 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a veškeré následné změny, které se jich týkají, oznámí co nejdříve.4. Není-li zboží v souladu s tímto nařízením, členské státy kromě toho přijmou opatření, která jsou nezbytná k požádání majitele zboží nebo jakékoli jiné osoby odpovědné za zboží, aby v souladu s tímto nařízením a na vlastní náklady toto zboží označili.5. Je-li to nezbytné pro účely účinného uplatňování tohoto nařízení, mohou si příslušné orgány vyměnit údaje, které získaly při kontrole souladu s tímto nařízením, a rovněž s orgány a jinými osobami nebo organizacemi, které byly členskými státy podle článku 11 směrnice 2005/29/ES za tímto účelem zmocněny.Článek 61. Komisi je nápomocen Výbor pro označování původu (dále jen „výbor“).2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 7Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Články 2, 3 a 5 se použijí 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. V souladu s postupem stanoveným v čl. 6 odst. 2 může Komise prodloužit tuto lhůtu o dobu, kterou potřebují hospodářské subjekty k zavedení požadavků na označení původu stanovených v prováděcích předpisech, která však v žádném případě nemůže být kratší než šest měsíců.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […]Za RadupředsedaPŘÍLOHAVýrobky, na které se vztahuje toto nařízení, jsou označené kódy KN.Kód KN | Popis |4104 41 / 4104 49 / 4105 30 / 4106 22 / 4106 32 / 4106 40 / 4106 92 / 4107 to 4114 / 4302 13 / ex4302 19 (35, 80) | Poločiněné (crust) kůže a hotové kůže |4008 21 / 4008 11 / 4005 99 / 4204 / 4302 30 (25, 31) 8308 10(00) / 8308 90(00) / 9401 90 / 9403 90 | Podpatky, podrážky, pásy, části, syntetické materiály, ostatní |4201 / 4202 / 4203 / 4204/ 4205 / 4206 | Sedlářské a řemenářské výrobky, cestovní potřeby, kabelky a podobné schránky, výrobky ze střev (jiných než z housenek bource morušového) |4303 / 4304 | Oděvy, oděvní doplňky a jiné výrobky z kožešin, umělé kožešiny a výrobky z umělých kožešin |Kapitoly 50 - 63 | Textil a textilní výrobky |6401 / 6402 / 6403 / 6404 / 6405 / 6406 | Obuv, kamaše a podobné výrobky |6907 / 6908 / 6911 / 6912 / 6913 / 691490100 | Keramické výrobky |7013 21 11 / 7013 21 19 / 7013 21 91 / 7013 21 99 / 7013 31 10 / 7013 31 90 / 7013 91 10 / 7013 91 90 | Stolní, kuchyňské, toaletní, kancelářské skleněné výrobky, skleněné výrobky pro vnitřní výzdobu nebo pro podobné účely (jiné než zboží čísel 7010 nebo 7018) z olovnatého křišťálu. |7113/7114/7115/7116 | Šperky a klenoty a jejich části a součásti z drahých kovů nebo z kovů plátovaných drahými kovy; zlatnické nebo stříbrnické zboží a jejich části a součásti z drahých kovů nebo z kovů plátovaných drahými kovy; ostatní výrobky z drahých kovů nebo kovů plátovaných drahými kovy; výrobky z přírodních nebo uměle pěstovaných perel, drahokamů nebo polodrahokamů (přírodních, syntetických nebo rekonstituovaných) |Kapitola 94 | Nábytek, lůžkoviny, matrace, polštáře, svítidla a osvětlovací zařízení, světelné znaky a podobné výrobky, montované stavby |9603 | Košťata, smetáčky, štětce, štětky, kartáče a kartáčky (včetně těch, které tvoří části a součásti strojů, přístrojů nebo vozidel), ruční mechanická košťata bez motoru, mopy a oprašovadla; připravené kartáčové svazečky k výrobě kartáčnických výrobků; malířské podložky a válečky; stěrky (jiné než stírací válečky) |[1] Úř. věst. C, s.[2] Úř. věst. L 17, 21.1.2000, s. 22.[3] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.[4] Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22.[5] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.[6] Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 837/2005 (Úř. věst. L 139, 2.6.2005, s. 1).[7] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[8] Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.


Důležité právní upozornění

|

52008PC0342

Návrh nařízení Rady, kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 243/2008, kterým se ukládají některá omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazu  /* KOM/2008/0342 konečném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 4.6.2008KOM(2008) 342 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 243/2008, kterým se ukládají některá omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazu(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1.  Vzhledem k situaci na komorském ostrově Anjouan a k opatřením přijatým Radou míru a bezpečnosti Africké unie a vzhledem k její žádosti o podporu zaslané Evropské unii Rada přijala nařízení (ES) č. 243/2008, kterým se v souladu se společným postojem 2008/187/SZBP ukládají omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu a určitým osobám s ní spojenými, které brání procesu usmíření a představují hrozbu pro mír a bezpečnost na Komorách.2.  V návaznosti na vojenskou intervenci ze dne 25. března 2008 a na obnovu moci vlády v Anjouanu v Komorském svazu by měla být omezující opatření zrušena. Za těchto okolností společný postoj 2008/XXX/SZBP stanoví, že se společný postoj 2008/187/SZBP zrušuje.3.  Komise proto navrhuje zrušit nařízení (ES) č. 243/2008.NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 243/2008, kterým se ukládají některá omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,s ohledem na společný postoj Rady [2008/XXX/SZBP] ze dne […], kterým se zrušuje společný postoj 2008/187/SZBP o omezujících opatřeních vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazu[1],s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:4.  Na žádost předsedy Komise Africké unie Rada přijala společný postoj 2008/187/SZBP[3], kterým se zavádějí omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu a osobám s ní spojeným v Komorském svazu. Omezující opatření, která stanoví společný postoj 2008/187/SZBP, zahrnují zejména zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů náležejících dotčeným osobám, byla provedena ve Společenství nařízením Rady (ES) č. 243/2008[4].5.  V návaznosti na vojenskou intervenci ze dne 25. března 2008 a na obnovu moci vlády v Anjouanu v Komorském svazu stanoví společný postoj 2008/XXX/SZBP, že se zrušují omezující opatření navržená společným postojem 2008/187/SZBP.6.  Nařízení (ES) č. 243/2008 by se mělo tudíž zrušit,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 243/2008 se zrušuje.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Použije se ode dne ... května 2008.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […]Za Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L […] ze dne […].[…].2008, s. […].[2] Úř. věst. L […] ze dne […]. […]. 2008, s. […].[3] Úř. věst. L 59 ze dne 4.3.2008, s.32.[4] Úř. věst. L 75 ze dne 18.3.2008, s.53.