Důležité právní upozornění

|

52009PC0637

Návrh nařízení Rady, ze dne […], kterým se mění nařízení (ES) č. 1911/2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska  /* KOM/2009/0637 konecném znení */

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.11.2009KOM(2009)637 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,ze dne […],kterým se mění nařízení (ES) č. 1911/2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska  DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatňování nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005, (dále jen „základní nařízení“) v řízení ohledně dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu V současné době je platným opatřením konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 1911/2006 na dovoz roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů |Konzultace zúčastněných stran |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |Právní stránka návrhu |Shrnutí navrhovaných opatření Na základě žádosti podané vyvážejícím výrobcem v Rusku, společností Joint Stock Company „Acron“ (dále jen „žadatel“), zahájila Komise dne 21. března 2009 přezkum pro nového vývozce, který se týkal platných opatření vztahujících se na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného ve vodném nebo amoniakálním roztoku (dále jen „směsi močoviny a dusičnanu amonného“) pocházejících z Ruska. Žádost se opírala o přímé důkazy o tom, že žadatel nevyvážel směsi močoviny a dusičnanu amonného do Společenství během období šetření, na němž se antidumpingová opatření zakládala, a že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců směsí močoviny a dusičnanu amonného, na které se vztahují výše uvedená antidumpingová opatření. Žadatel dále tvrdil, že začal vyvážet směsi močoviny a dusičnanu amonného do Společenství až po skončení období původního šetření. Připojený návrh nařízení Rady je založen na zjištěních, která vyplynula z provedeného šetření omezeného na posouzení statusu „nového vývozce“ a dumpingu ve vztahu k žadateli. Bylo potvrzeno, že žadatel by měl být považován za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Šetření také ukázalo, že v průběhu období šetření docházelo k dumpingu. Zjištěná úroveň dumpingu byla vyšší než úroveň pro odstranění újmy v původním šetření. Proto se navrhuje, aby byla uložena antidumpingová opatření na úrovni rozpětí újmy zjištěné v původním šetření. Toto rozpětí odpovídá celostátnímu clu na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného z Ruska. Je vhodné uložit cla ve formě zvláštní částky za tunu, jak je již uloženo nařízením (ES) č. 1995/2000 pro ostatní vývozce. Clo se vybere zpětně od data zahájení přezkumu. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: pozměňovací nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |Rozpočtové důsledky |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |NávrhNAŘÍZENÍ RADY,ze dne […],kterým se mění nařízení (ES) č. 1911/2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z RuskaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh, který předložila Komise po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. PŘEDCHOZÍ POSTUP1.  Rada svým nařízením (ES) č. 1995/2000[2] uložila konečné antidumpingové clo z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska. Na uvedené nařízení bude dále odkazováno jako na „původní nařízení“ a na šetření, jehož důsledkem bylo uložení opatření původním nařízením, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.2.  Po přezkumu před pozbytím platnosti zahájeném v září 2005 (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“) obnovila Rada nařízením (ES) č. 1911/2006[3] uvedená opatření na současné úrovni na dobu pěti let. Opatření mají podobu zvláštních cel.B. SOUČASNÝ POSTUP1. ŽÁDOST O PřEZKUM3.  Společnost Joint Stock Company Acron (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce v Rusku, podala žádost o přezkum pro nového vývozce (dále jen „současný přezkum“) podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli.4.  Žadatel tvrdil, že v období šetření, na němž se antidumpingová opatření zakládala, tj. v období od 1. června 1998 do 31. května 1999 (dále jen „období původního šetření“), nevyvážel směsi močoviny a dusičnanu amonného do Společenství a že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců směsí močoviny a dusičnanu amonného, na které se vztahují výše uvedená antidumpingová opatření. Žadatel dále tvrdil, že začal vyvážet směsi močoviny a dusičnanu amonného do Společenství až po skončení období původního šetření.2. ZAHÁJENÍ PřEZKUMU PRO „NOVÉHO VÝVOZCE“5.  Komise prozkoumala přímé důkazy předložené žadatelem a považovala je za dostatečné pro zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána příležitost se k věci vyjádřit, zahájila Komise nařízením (ES) č. 241/2009[4] přezkum nařízení (ES) č. 1911/2006 (dále jen „platná opatření“) týkající se žadatele.6.  Podle článku 2 nařízení Komise (ES) č. 241/2009 bylo antidumpingové clo ve výši 20,11 EUR za tunu uložené nařízením (ES) č. 1911/2006 na dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného vyráběných a prodávaných žadatelem na vývoz do Společenství zrušeno. Zároveň byly podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení vyzvány celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence uvedeného dovozu.3. DOTčENÝ VÝROBEK7.  Dotčeným výrobkem v současném přezkumu je stejný výrobek jako v původním šetření, tj. roztok močoviny a dusičnanu amonného, kapalné hnojivo běžně používané v zemědělství, pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Výrobek je tvořen směsí močoviny, dusičnanu amonného a vody. Dotčený výrobek v současnosti spadá pod kód KN 3102 80 00.4. ZÚčASTNěNÉ STRANY8.  Komise oficiálně informovala žadatele, zástupce vyvážející země a sdružení výrobců ve Společenství o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.9.  Komise zaslala žadateli a společnostem ve spojení dotazníky a obdržela odpovědi ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro stanovení dumpingu. Komise provedla inspekce na místě v prostorách žadatele a společnosti ve spojení:10.  JSC Acron, Novgorod, Rusko,11.  Agronova International Inc., Hallandale, USA („Agronova“).5. OBDOBÍ šETřENÍ V RÁMCI PřEZKUMU12.  Období šetření v rámci přezkumu pro „nového vývozce“ se týkalo období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období přezkumného šetření“).C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ1. STATUS „NOVÉHO VÝVOZCE“13.  Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období původního šetření a že ho do Společenství začal vyvážet až po tomto období.14.  Žadatel byl dále schopen doložit, že není ve spojení s žádnými vývozci ani výrobci v Rusku, na které se vztahují platná antidumpingová opatření, jež se týkají dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska.15.  V této souvislosti se tedy potvrdilo, že žadatel by měl být považován za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.2. DUMPING2.1 Stanovení běžné hodnoty16.  Žadatel neuskutečnil žádný domácí prodej dotčeného výrobku v Rusku. Pokud ke stanovení běžné hodnoty nelze použít ceny na domácím trhu, je třeba uplatnit jinou metodu. V souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení proto Komise početně zjištěnou běžnou hodnotu stanovila následovně.17.  Běžná hodnota byla vypočtena na základě nákladů na výrobu vynaložených žadatelem, ke kterým byla přičtena přiměřená částka na prodejní, režijní a správní náklady a zisk v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.2.1.1 Úprava nákladů na zemní plyn na ruském domácím trhu18.  Pokud jde o výrobní náklady, je třeba poznamenat, že náklady na plyn představují hlavní část výrobních nákladů a významný podíl celkových výrobních nákladů. V souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení bylo zkoumáno, zda záznamy žadatele přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a prodejem dotčeného výrobku.19.  Bylo stanoveno, že domácí ceny plynu placené žadatelem byly neobvykle nízké. Pro ilustraci: pohybovaly se v rozmezí jedné čtvrtiny až jedné pětiny vývozní ceny zemního plynu z Ruska. Všechny dostupné údaje navíc nasvědčují tomu, že domácí ceny plynu v Rusku byly regulované a tedy výrazně nižší než tržní ceny zemního plynu na neregulovaných trzích. Jelikož se ceny plynu v žadatelových záznamech přiměřeně neodrážely, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Jelikož neexistují žádné nezkreslené ceny plynu na ruském domácím trhu, musely být ceny plynu stanoveny v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení „na jakémkoli jiném přiměřeném základě včetně informací z jiných reprezentativních trhů“.20.  Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus) bez dopravních nákladů a byla upravena tak, aby odrážela místní distribuční náklady. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do EU, které je největším trhem pro ruský plyn a má ceny přiměřeně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.21.  Po zveřejnění žadatel předložil několik tvrzení, která se týkala i) právního základu provedené úpravy ceny plynu a ii) metodologie použité pro úpravu ceny plynu.2.1.1.1 Právní základ úpravy ceny plynu22.  Žadatel tvrdil, že jakákoli úprava ceny plynu na ruském domácím trhu by byla neodůvodněná, protože jeho účetní záznamy plně odrážely náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku v Rusku. Žadatel dále argumentoval tím, že v souladu s článkem 1 základního nařízení musí být běžná hodnota stanovena s ohledem na zemi vývozu a že tedy bylo v rozporu s uvedeným článkem učinit závěry na základě údajů výrobců v ostatních třetích zemích.23.  Pokud jde o žadatelovo tvrzení o údajném porušení článku 1 základního nařízení, je třeba poznamenat, že článek 1 pouze popisuje obecný pojem dumpingu – podrobná pravidla pro stanovení dumpingu jsou však uvedena v článku 2 základního nařízení. Pokud se v záznamech zúčastněné strany přiměřeně neodráží náklady spojené s výrobou a prodejem výrobku, který je předmětem šetření, umožňuje čl. 2 odst. 5 základního nařízení použít údaje z jiných reprezentativních trhů včetně třetích zemí. Argumenty žadatele bylo proto nutno v tomto ohledu zamítnout.24.  Žadatel se také odvolal na existenci přirozených konkurenčních výhod v Rusku, jako je např. široká dostupnost zemního plynu a příznivé podmínky dodávky, jež by mohly vysvětlit rozdíl v ceně mezi domácím prodejem zemního plynu a jeho prodejem na vývoz. Žadatel také tvrdil, že by domácí ceny plynu v Rusku měly pokrývat náklady.25.  S ohledem na existenci přirozených výhod žadatel pominul skutečnost, že domácí ceny zemního plynu byly v Rusku regulovány a nelze proto předpokládat, že přiměřeně odrážejí běžnou cenu na trzích s nezkreslenými cenami. Žadatel také nepředložil žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení. Navíc, co se nákladů týče, i kdyby ceny plynu placené žadatelem pokrývaly jednotkové náklady na výrobu a prodej plynu vzniklé jeho dodavateli, tento argument by nebyl směrodatný, protože tržní cena plynu nemusí být nutně spojená s náklady na jeho výrobu a prodej. Tato tvrzení musela být tudíž zamítnuta.26.  Žadatel dále tvrdil, že by se šetření podle základního nařízení nemělo vztahovat na případ subvencování předcházejících výrobků. Připomíná se, že cílem čl. 2 odst. 5 základního nařízení je určit, zda se náklady spojené s výrobou a prodejem obdobného výrobku přiměřeně odráží v záznamech zúčastněné strany. Na základě důvodů uvedených výše v 17. bodě odůvodnění bylo stanoveno, že tomu tak není. To se liší od rozhodování o existenci subvencí, které nebylo předmětem současného šetření. Argument žadatele proto musel být zamítnut.27.  V této souvislosti žadatel také tvrdil, že i kdyby existovaly zvláštní situace na trhu ve smyslu čl. 2 odst. 3 základního nařízení, vztahovaly by se pouze na trh dotčeného produktu, tj. na směsi močoviny a dusičnanu amonného, a proto se tyto situace nemohou rozšířit na tržní podmínky předcházejícího výrobku. Ze 24. bodu odůvodnění uvedeného výše však vyplývá, že úprava cen zemního plynu byla provedena na základě čl. 2 odst. 5 základního nařízení, které výslovně opravňuje orgány použít výrobní náklady z jiného reprezentativního trhu, jak je zmíněno výše ve 21. bodě odůvodnění. Argument žadatele proto musel být zamítnut.28.  Žadatel nakonec tvrdil, že čl. 2 odst. 5 základního nařízení je omezen na posouzení shody záznamů společnosti s obecně přijatými účetními zásadami dotčené třetí země a že nevyžaduje, aby náklady byly v souladu s náklady na neregulovaných trzích.29.  K vypočítání nákladů na základě záznamů vedených vývozcem je třeba poznamenat, že v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení musí být splněny dva požadavky: i) záznamy musí být vedeny v souladu s obecně přijatými účetními zásadami dotčené země a ii) záznamy musí přiměřeně odrážet náklady spojené s výrobou a prodejem dotčeného produktu. Jestliže není splněn druhý požadavek kvůli tomu, že záznamy neodráží náklady, jako je tomu v tomto případě, musí se náklady upravit. Argument žadatele proto musel být zamítnut.2.1.1.2 Metodologie použitá na úpravu zemního plynu30.  Žadatel tvrdil, že během období současného přezkumného šetření ceny významně kolísaly a že by měla být běžná hodnota stanovována na měsíční bázi (nebo alespoň na čtvrtletní bázi), spíše než jednou za rok.31.  Je třeba poznamenat, že i přes to, že ceny plynu během období přezkumného šetření kolísaly, tyto výkyvy nebyly posouzeny jako mimořádné nebo obzvlášť významné. Ve skutečnosti je pro trh se zemním plynem poměrně významné kolísání cen typické. Žadatel nemohl prokázat, že by existovaly zvláštní okolnosti a že by kolísání cen během období přezkumného šetření bylo významně nad rámec obvyklých cenových výkyvů. Proto nebyl důvod odchýlit se od metodologie použité v šetření, které vedlo k platným opatřením. Navíc informace o tom, s jakou frekvencí by – podle žadatele – měly být běžné hodnoty stanoveny, byly dostupné jen částečně, protože nezbytné údaje od amerických společností, tj. prodejní, režijní a správní náklady a zisk, byly dostupné pouze na roční bázi. I kdybychom souhlasili se žadatelovým argumentem, nebyl by proto možný žádný smysluplný výpočet měsíčních nebo čtvrtletních hodnot. Argument žadatele proto musel být zamítnut.32.  Žadatel také tvrdil, že Waidhaus není vhodným referenčním trhem, kvůli údajnému nekonkurenčnímu určování cen plynu v Německu a kvůli vztahům mezi stranami, a tento faktor se týká vzorců pro výpočet ceny ve smlouvách o vývozu plynu z Ruska.33.  Je třeba poznamenat, že údajné nekonkurenční určování cen plynu na domácím trhu v Německu bylo v každé záležitosti posouzeno jako neopodstatněné, protože by se vztahovalo pouze na prodejní ceny plynu německých distributorů na domácím trhu, a proto není v žádném případě spojené s cenou ruského vyváženého plynu prodávaného ve Waidhausu. Argument žadatele, že německé subjekty nemají motivaci sjednávat ve Waidhausu nízké ceny za plyn dovážený z Ruska, je pouhou domněnkou bez jakéhokoli faktického základu a důkazů. V důsledku toho byly tyto argumenty zamítnuty.34.  Žadatel dále argumentoval tím, že pokud by byla použita vývozní cena ve Waidhausu, mělo by být od ceny ve Waidhausu odečteno ruské vývozní clo vztahující se na veškerý vývoz, protože by nevzniklo na domácím trhu.35.  Ve skutečnosti je tržní cena ve Waidhausu, který byl považován za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení, cenou po uplatnění vývozních daní, a nikoli cenami před uplatněním těchto daní. Z hlediska kupujícího je relevantní cena, kterou musí zaplatit ve Waidhausu, a v tomto ohledu není směrodatné, jaké procento ceny tvoří vývozní daň a jaké procento je zaplaceno dodavateli plynu. Dodavatel plynu na druhou stranu bude vždy usilovat o maximalizaci své ceny, a proto bude účtovat co nejvyšší cenu, kterou jsou jeho zákazníci ochotni zaplatit. Vzhledem k tomu, že tato cena je vždy poměrně vysoko nad výrobními náklady a umožňuje dodavateli plynu dosáhnout vysokých zisků, tržní cena není primárně ovlivněna výší vývozní daně, ale tím, jakou cenu je trh ochoten zaplatit. Proto se dospělo k závěru, že cena zahrnující vývozní daň, a nikoli cena bez vývozní daně, je nezkreslenou cenou určovanou trhem. Proto byly argumenty žadatele v tomto ohledu zamítnuty.36.  V této souvislosti žadatel také tvrdil, že by přirážka místního distributora neměla být přidána k vývozní ceně ve Waidhausu, aniž by však vysvětlil nebo dokázal, proč by taková úprava pro místního distributora byla nevhodná. Jelikož domácí zákazníci nakupovali plyn od místních dodavatelů, bylo nutno předpokládat, že budou muset platit místní distribuční náklady, které jako takové nejsou zahrnuty v neupravené ceně ve Waidhausu. Proto se došlo k závěru, že tato úprava byla skutečně oprávněná, a v důsledku toho bylo žadatelovo tvrzení zamítnuto.2.1.2 Prodejní, správní a režijní náklady37.  Prodejní, správní a režijní náklady a zisk nebylo možno stanovit na základě úvodní části čl. 2 odst. 6 první věty základního nařízení, protože žadatel neuskutečnil žádný domácí prodej obdobného výrobku v Rusku. Ustanovení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení nebylo možno použít, neboť předmětem šetření je pouze žadatel. Ustanovení čl. 2 odst. 6 písm. b) také nebylo možné použít, neboť z výrobků spadajících do stejné obecné kategorie zboží je zemní plyn také zdaleka nejdůležitější surovinou, a proto by s velkou pravděpodobností musely být upraveny i výrobní náklady, a to z důvodů zmíněných v 17. bodě odůvodnění výše. V rámci tohoto přezkumu nebyly dostupné žádné údaje potřebné pro řádné vyčíslení této úpravy a pro zjištění prodejních, správních a režijních nákladů a příslušného ziskového rozpětí při prodeji těchto výrobků po takové úpravě. Prodejní, správní a režijní náklady a zisk byly proto stanoveny na základě rozumné metody podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení.38.  Vzhledem k tomu, že ruský domácí trh výrobků stejné obecné kategorie je extrémně malý, bylo zapotřebí získat informace z jiných reprezentativních trhů. V této souvislosti byly zohledněny veřejně přístupné informace o hlavních společnostech působících v odvětví dusíkatých hnojiv. Bylo zjištěno, že nejlépe by účelu šetření posloužily odpovídající údaje severoamerických výrobců (z USA) vzhledem k široké dostupnosti spolehlivých a úplných veřejně dostupných finančních informací o společnostech kotovaných na burze v této části světa. Severoamerický trh se navíc vyznačuje významným objemem domácího prodeje a vysokou úrovní konkurence ze strany domácích i zahraničních společností. Z těchto důvodů byly prodejní, správní a režijní náklady a zisk stanoveny na základě váženého průměru prodejních, správních a režijních nákladů a zisku tří severoamerických výrobců patřících mezi největší společnosti v odvětví hnojiv, pokud jde o prodej výrobků stejné obecné kategorie (dusíkatá hnojiva) v Severní Americe. Tito tři výrobci byli shledáni reprezentativními za odvětví dusíkatých hnojiv a jejich provozní, správní a režijní náklady a zisk rovněž reprezentativními za tento druh nákladů, které vznikají společnostem úspěšně působícím v tomto odvětví. Kromě toho nic nenasvědčuje tomu, že by takto stanovená výše zisku byla vyšší než zisk běžně dosahovaný ruskými výrobci z prodeje výrobků stejné obecné kategorie na jejich domácím trhu.39.  Po zveřejnění žadatel zpochybnil výše popsanou metodologii a tvrdil, že použité ziskové rozpětí je nepřiměřené a příliš vysoké, hlavně při srovnání se ziskovým rozpětím použitým v předchozích antidumpingových šetřeních týkajících se stejného výrobku. Žadatel tvrdil, že rok 2008, podle kterého byly stanoveny základy prodejních, správních a režijních nákladů, byl pro americký trh výjimečný, protože ceny značně kolísaly a ceny hnojiv byly mimořádně vysoké, což americkým výrobcům přinášelo mimořádně vysoké míry zisku.40.  Současný přezkum prokázal, že nedošlo ke změně okolností ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení, která by odůvodňovala odklon od metodologie použité v šetření, které vedlo k platným opatřením. Především bylo zjištěno, že se zisková rozpětí dosažená stejnými americkými výrobci před rokem 2008 podobala ziskovým rozpětím v roce 2008. Za druhé, i když se úrovně zisku v roce 2008 lišily od úrovní zisku z předešlých let, je to normální, protože náklady, ceny a zisky v tržním hospodářství v čase různě kolísají. Za třetí, trh se zemním plynem se obyčejně vyznačuje svou proměnlivostí. Srovnání cenových úrovní zemního plynu na amerických trzích s cenami ve Waidhausu v roce 2008 a v předešlých letech neprokázalo žádnou odlišnou tendenci, která by zapříčinila nezvykle vysoké zisky na americkém trhu. Vzhledem k výše uvedenému bylo shledáno, že neexistují žádné důvody k odklonu od metodologie popsané výše ve 36. bodě odůvodnění.41.  Dále žadatel tvrdil, že zkouška přiměřenosti použitého ziskového rozpětí čl. 2 odst. 6 písm. c) se neuplatnila, protože ziskové rozpětí přesahuje zisk běžně dosažený ostatními vývozci nebo výrobci z výrobků stejné obecné kategorie na domácím trhu země původu ve smyslu čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení.42.  Žadatel nepředložil žádný důkaz na podporu tohoto tvrzení. Jelikož se současný přezkum omezil na stanovení dumpingu týkajícího se žadatele, žádné údaje ohledně ostatních výrobců v Rusku nebyly k dispozici. Zatímco je třeba poznamenat, že náklady na plyn vzniklé žadateli musely být zamítnuty z důvodů uvedených výše, vlastní míra ziskovosti udaná žadatelem na úrovni společnosti pro výrobky prodávané na domácím trhu po úpravách týkajících se mimořádných zisků a ztrát z finančních aktivit je na stejné výši jako míra ziskovosti amerických výrobců. Za těchto okolností není důvod domnívat se, že by použité ziskové rozpětí přesahovalo běžný zisk ostatních vývozců nebo výrobců z výrobků stejné obecné kategorie na domácím trhu země původu ve smyslu čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení.43.  Odvětví Společenství odmítalo výše zmíněný postup týkající se stanovení prodejních, správních a režijních nákladů a zisků a tvrdilo, že by měly být použity žadatelovy vlastní prodejní, správní a režijní náklady. Čl. 2 odst. 6 základního nařízení však stanovuje, že částky prodejních, správních a režijních nákladů budou založeny pouze na skutečných údajích vztahujících se na výrobu a prodej dotčeného vyvážejícího výrobce, když jsou tyto prodeje realizovány v běžném obchodním styku. Jak je uvedeno výše ve 35. a 36. bodě odůvodnění, v tomto případě tomu tak nebylo, protože žadatel nerealizoval žádné domácí prodeje obdobného výrobku v Rusku. Tato námitka musela být proto zamítnuta.2.2 Vývozní cena44.  Vývozní cena byla stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit, za výrobek prodaný za účelem vývozu ze země vývozu do Společenství.2.3 Porovnání45.  Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Aby bylo zajištěno spravedlivé porovnání běžné hodnoty s vývozní cenou, byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů u činitelů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Stejně tak byly v oprávněných případech a po předložení ověřených důkazů provedeny úpravy rozdílů v nákladech na přepravu, manipulaci, nakládku, ve vedlejších nákladech a nepřímých daních.46.  Vývoz žadatele během období přezkumného šetření byl realizován prostřednictvím společnosti Agronova, obchodníka ve spojení se sídlem v USA. Šetření ukázalo, že funkce společnosti ve spojení je výhradně omezena na hledání zákazníků a sjednávání kupních smluv. Ověření ukázalo, že účetní záznamy společnosti Agronova zcela neodrážely celkový souhrn jejích operací a že existovaly známky toho, že i když společnosti nebyly vyplaceny žádné provize spojené s transakcí, byla za svou činnost kompenzována jinou formou. Z těchto důvodů se došlo k závěru, že funkce společnosti Agronova je podobná funkci obchodního zástupce pracujícího za provizi. Vývozní cena proto byla upravena o hypotetickou provizi odpovídající běžné přirážce obchodníka v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení.47.  Žadatel tvrdil, že vývozní cena neměla být upravena o hypotetickou provizi v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení pro prodeje realizované prostřednictvím jeho společnosti ve spojení v USA, protože tato společnost údajně funguje stejně jako plně integrované vývozní oddělení, a proto by neměla být posuzována jako obchodní zástupce pracující za provizi.48.  To se nepotvrdilo při současném šetření, které ukázalo, že pokud jde o funkce společnosti a způsob, jakým žadatel kompenzuje společnosti ve spojení její aktivity, měla by být společnost posuzována spíše jako obchodní zástupce pracující za provizi.2.4 Dumpingové rozpětí49.  V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou.50.  Tímto porovnáním bylo stanoveno dumpingové rozpětí ve výši 22,9%, vyjádřené jako procentní podíl ceny CIF na hranice Společenství před proclením.D. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ51.  Připomíná se, že podle ustanovení čl. 9 odst. 4 základního nařízení a jak je uvedeno ve 49. bodě odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 1995/2000, bylo konečné clo v původním šetření stanoveno na úrovni zjištěného rozpětí újmy, které bylo nižší než dumpingové rozpětí, neboť bylo zjištěno, že toto nižší clo bude adekvátní pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství. Vzhledem k této skutečnosti by clo stanovené v tomto přezkumu nemělo být vyšší než rozpětí újmy.52.  V tomto částečném prozatímním přezkumu nebylo možné stanovit žádné individuální rozpětí újmy, neboť byl omezen na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Proto bylo dumpingové rozpětí zjištěné v současném přezkumu srovnáváno s rozpětím újmy zjištěném v původním šetření. Jelikož rozpětí újmy zjištěné v původním šetření bylo nižší než dumpingové rozpětí zjištěné v současném šetření, mělo by být antidumpingové clo pro žadatele uloženo na úrovni rozpětí újmy zjištěného v původním šetření.53.  Pokud jde o podobu opatření, dospělo se k závěru, že změněné antidumpingové clo by mělo mít stejnou podobu jako cla uložená nařízením (ES) č. 1995/2000. K zajištění účinnosti opatření a odrazení od cenových manipulací bylo vhodné uložit cla ve formě zvláštní částky za tunu. V důsledku toho by mělo antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku vyráběného a prodávaného žadatelem na vývoz do Společenství, vypočtené na základě rozpětí újmy zjištěného v původním šetření a vyjádřené jako zvláštní částka za tunu, činit 20,11 EUR za tunu.E. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA54.  Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo vztahující se na žadatele vybere zpětně od data zahájení přezkumu dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení Komise (ES) č. 241/2009.F. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ55.  Žadateli a ostatním dotčeným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a zvažované okolnosti, které jsou podkladem pro záměr opětovně uložit konečné antidumpingové clo z dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska a vyráběných a prodávaných na vývoz do Společenství žadatelem a vybrat toto clo se zpětnou platností u dovozu, který byl zaevidován. Všechny zúčastněné strany dostaly příležitost se vyjádřit.56.  Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená nařízením (ES) č. 1911/2006 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.G. ZÁVAZEK57.  Po konečném zveřejnění žadatel nabídl závazek v souladu s článkem 8 základního nařízení. Žadatel prohlásil, že nabídka bude založena na přiměřeném očekávání, že některá z jeho tvrzení učiněných po konečném zveřejnění budou přijata a budou vést k nejnižší přijatelné dovozní ceně pro žadatele. Jelikož ale žádná z žadatelových poznámek nebyla posouzena jako odůvodněná a jelikož žadatel nejevil zájem nabídnout nejnižší dovozní cenu založenou na úrovni pro odstranění újmy stanovené v původním šetření, nebyla jakákoli další podrobná analýza nabídky závazku, co se jejího přijetí týče, shledána nezbytnou,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1911/2006 se doplňuje nová položka, která zní:„Země | Společnost | Výše cla (za tunu) | Doplňkový kód TARIC |Rusko | Joint Stock Company Acron | 20,11 EUR | A 932“ |2. Clo se vybere zpětně z dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného ve vodném nebo amoniakálním roztoku, které byly zaevidovány podle článku 3 nařízení Komise (ES) č. 241/2009.3. Celním orgánům se ukládá, aby ukončily celní evidenci směsí močoviny a dusičnanu amonného ve vodném nebo amoniakálním roztoku pocházejících z Ruska vyráběných a prodávaných na vývoz do Společenství společností Joint Stock Company Acron.4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne […].Za RaduCatherine ASHTON člen / členka Komise [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).[2] Úř. věst. L 238, 22.9.2000, s. 15.[3] Úř. věst. L 365, 21.12.2006, s. 26.[4] Úř. věst. L 75, 21.3.2009, s. 5.


				|

		52012PC0424

			Návrh NAŘÍZENÍ RADY o změně nařízení (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny, na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 /* COM/2012/0424 final - 2012/0204 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 Souvislosti návrhu
   || Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále též „základní nařízení“), v řízení týkajícím se dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ukrajiny.
   || Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení, zejména v čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení.
   || Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Stávající platná opatření byla uložena na základě nařízení Rady (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 a kterým se zastavuje řízení o přezkumu před pozbytím platnosti týkající se dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska.
   || Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh.
 Konzultace se zúčastněnými stranami a posouzení dopadů
   || Konzultace se zúčastněnými stranami
   || Zúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy.
   || Sběr a využití výsledků odborných konzultací
   || Nebylo třeba využít externích odborných konzultací.
   || Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny.
 Právní stránka návrhu
   || Shrnutí navrhovaných opatření Dne 29. července 2011 zahájila Komise na žádost ukrajinského výrobce Interpipe částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ukrajiny. Připojený návrh nařízení Rady vychází ze zjištění, že k odstranění škodlivého dumpingu již není zapotřebí uplatňovat antidumpingové clo uložené na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli vyráběných společností Interpipe ve stávající výši a že změna okolností, v jejichž důsledku došlo ke snížení dumpingového rozpětí, je trvalé povahy. Vzhledem k tomu se navrhuje, aby Rada přijala připojený návrh nařízení, kterým se mění nyní platné antidumpingové clo uložené na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli vyráběných společností LLC Interpipe Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant.
   || Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, a zejména čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení.
   || Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
   || Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:
   || Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni.
   || Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět.
   || Volba nástrojů
   || Navrhované nástroje: nařízení.
   || Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: Výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti.
 Rozpočtové důsledky
   || Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
2012/0204 (NLE)
Návrh
NAŘÍZENÍ RADY
o změně nařízení (EU) č.
585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz
určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli
pocházejících z Ruska a Ukrajiny, na základě částečného
prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č.
1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES)
č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně
před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského
společenství[1]
(dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9
odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného
nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou
komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1.           POSTUP
1.1.        Platná opatření
(1)       Nařízením (ES) č.
954/2006[2]
Rada v návaznosti na šetření (dále jen „původní šetření“)
uložila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek
a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska,
Ruska a Ukrajiny. Opatření měla podobu valorického antidumpingového
cla v rozmezí od 12,3 % do 25,7 % uloženého na dovoz, od jednotlivě
vyjmenovaných vyvážejících výrobců z Ukrajiny, se zbytkovou celní
sazbou 25,7 % na dovoz od všech ostatních společností z Ukrajiny.
Konečné antidumpingové clo pro vyvážejícího výrobce, na kterého se
vztahuje stávající přezkumné šetření, CJSC Nikopolsky Seamless Tubes
Plant Niko Tube a OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, nyní pod názvem LLC
Interpipe Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (dále
též „žadatel“ či „společnost Interpipe“), uloženo v sazbě 25,1
%.
(2)       V návaznosti na žalobní návrh
na zrušení nařízení Rady (ES) č. 954/2006 podanou společností
Interpipe zrušil Soud prvního stupně Evropských společenství (nyní
Tribunál) článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 v rozsahu, v
němž antidumpingové clo stanovené pro společnost Interpipe
přesahovalo clo, které by bylo použito, kdyby nebyla provedena úprava
vývozní ceny z důvodu provize, když prodeje byly uskutečněny
prostřednictvím obchodníka ve spojení, Sepco SA[3]. Soudní dvůr Evropské unie
potvrdil dne 16. února 2012 rozsudek Soudu prvního stupně (nyní Tribunálu)[4].
(3)       V důsledku těchto
rozsudků Rada změnila nařízení Rady (ES) č. 954/2006
nařízením (EU) č. 540/2012[5]
za účelem opravy antidumpingového cla uloženého společnosti Interpole
v rozsahu, v němž bylo chybně stanoveno. V souladu s tím je v
současnosti platná sazba antidumpingového cla pro společnost
Interpipe stanovena na 17,7 %.
(4)       Nařízením
č. 585/2012[6]
Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti zachovala
opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 954/2006 na dovoz
bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících
z Ruska a Ukrajiny (dále jen „šetření v rámci přezkumu
před pozbytím platnosti“).
(5)       V souladu s tím jsou nyní
platnými opatřeními ta, jež byla stanovena nařízením (EU) č.
585/2012, tj. sazba v rozpětí 24,1 až 35,8 % na dovoz z Ruska a v
rozpětí 12,3 až 25,7 % na dovoz z Ukrajiny, přičemž na
společnost LLC Interpipe Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube
Rolling Plant se vztahuje sazba antidumpingového cla ve výši 17,7 %.
1.2.        Žádost o částečný
prozatímní přezkum
(6)       Oznámením
zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále
jen „oznámení o zahájení přezkumu“)[7]
Komise dne 29. července 2011 informovala o zahájení
částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření
vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů
ze železa nebo oceli pocházejících z Ukrajiny podle čl. 11
odst. 3 základního nařízení.
(7)       Přezkum, jehož rozsah je
omezen na posouzení dumpingu, byl zahájen na základě odůvodněné
žádosti podané společností Interpipe. V žádosti poskytl žadatel
důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání účinků
dumpingu působícího újmu není nutno nadále zachovávat současnou
úroveň opatření.
1.3.        Šetření
(8)       Šetření úrovně
dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2010 do 31. března 2011 („období
přezkumného šetření“).
(9)       Komise o zahájení
částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala
žadatele, orgány země vývozu a výrobní odvětví v Unii. Zúčastněným
stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek
a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené
v oznámení o zahájení přezkumu.
(10)     Aby Komise získala informace
potřebné pro své šetření, zaslala dotazník žadateli, který
odpověděl v dané lhůtě.
(11)     Komise si opatřila
a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro
zjištění úrovně dumpingu. V prostorách žadatele a jeho obchodních
společností ve spojení LLC Interpipe Ukraine a Interpipe Europe SA byly provedeny
inspekce.
2.           DOTČENÝ VÝROBEK A
OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1.        Dotčený výrobek
(12)     Dotčený výrobek je stejný
jako výrobek vymezený v nařízení č. 585/2012, jímž byla uložena
v současnosti platná opatření, tj. bezešvé trubky a duté profily ze
železa nebo oceli („bezešvé trubky a duté profily“), kruhového
průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s
hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického
rozboru Světového svářečského institutu (IIW)[8], pocházející z Ukrajiny,
v současnosti kódů KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19
30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30,
ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex
7304 59 92 a ex 7304 59 93 (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2.        Obdobný
výrobek
(13)     Shodně s tím, co
bylo zjištěno během původního šetření, jakož i během
šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, potvrdilo
stávající šetření, že výrobek vyráběný na Ukrajině a vyvážený do
Unie, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Ukrajiny a výrobek,
který v Unii vyrábějí a prodávají výrobci z Unie, má stejné základní
fyzikální a technické vlastnosti a stejná konečná použití. Proto se tyto
výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3.           DUMPING
3.1.        Předběžné
poznámky
(14)     Společnost Interpipe
zcela vlastní a ovládá dva vyvážející výrobce, společnost LLC Interpipe
Niko Tube (Niko Tube) a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
(Interpipe NTRP). V souladu s obvyklým postupem orgánů bylo pro tyto dva
vyvážející výrobce vypočteno jedno společné dumpingové rozpětí.
Výše dumpingu byla před stanovením jednotné sazby váženého
průměru dumpingu pro obě společnosti nejprve vypočtena
pro každého z vyvážejících výrobců zvlášť.
(15)     Tato metodika se však lišila
od metodiky použité v původním šetření, kde bylo společné
dumpingové rozpětí vypočteno redukcí všech údajů týkajících se
výroby, ziskovosti a prodejů v Unii u těchto dvou výrobních
subjektů. Změna okolností, která odůvodňuje přijetí
této změny v metodice, nastala v důsledku výrazné změny v
podnikové struktuře skupiny, která umožňuje, pokud jde o prodej a
výrobu, identifikaci dané výrobní společnosti v rámci skupiny, což nebylo
v původním šetření možné.
(16)     Dále byla v rámci
původního šetření provedena úprava podle čl. 2 odst. 5
základního nařízení, jež se týkala nákladů společnosti Interpipe
na energie, s cílem přiměřeně zohlednit náklady související
s výrobou a prodejem elektrické energie a zemního plynu na Ukrajině. Tato
úprava se považovala za nutnou, neboť ceny zemního plynu a elektrické
energie na Ukrajině byly v daném období výrazně nižší než
průměrné ceny placené v Unii a neodrážely ceny na mezinárodním trhu.
Úprava vycházela z průměrných cen zjištěných v Rumunsku, na
které se v uvedeném období šetření rovněž vztahovalo.
(17)     Oproti původnímu
šetření však není pro účely stávajícího prozatímního přezkumu
považováno za nutné provádět úpravu v důsledku cen energií.
Šetření prokázalo, že průměrné ceny energií na Ukrajině od
původního šetření trvale narůstají, a to rychlejším tempem než
průměrné ceny v Evropské unii, čímž dochází k jejich postupnému
vyrovnávání. Značný rozdíl v ceně nákladů za energie, jenž byl
zjištěn v původním šetření a odůvodňoval úpravu, v
současnosti neexistuje.
(18)     Vzhledem k výše uvedenému se v
rámci tohoto prozatímního přezkumu nepovažuje za vhodné provádět
úpravu s ohledem na ceny energií.
3.2.        Dumping dovozu během
období přezkumného šetření
3.2.1.     Běžná
hodnota
(19)     V souladu s čl. 2 odst. 2
základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce
přezkoumáno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku
nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem
jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval
alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
Šetření prokázalo, že domácí prodeje byly u obou vyvážejících výrobců
reprezentativní.
(20)     Dále
bylo posuzováno, zda byl prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného
vyvážejícím výrobcem na jeho domácím trhu dostatečně reprezentativní
pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního
typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní,
pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného žadatelem na domácím trhu
nezávislým odběratelům v období přezkumného šetření
představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho prodeje srovnatelného
typu výrobku na vývoz do Unie.
(21)     Podle
čl. 2 odst. 4 základního nařízení bylo následně zkoumáno, zda
lze domácí prodej každého typu výrobku, jenž byl prodáván
v reprezentativním množství, považovat za prodej uskutečněný v
běžném obchodním styku. Za tímto účelem se u každého vyváženého typu
výrobku určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na
domácím trhu za období přezkumného šetření.
(22)     V případě
těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na
domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady a jejichž vážená
průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku
nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena
jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu
na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(23)     Pokud objem ziskového prodeje
určitého typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje
daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu
výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná
hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla
určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího
prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období
přezkumného šetření.
(24)     Běžná hodnota pro
nereprezentativní typy (tj. ty, jejichž domácí prodej představoval
méně než 5 % prodeje na vývoz do Unie, nebo ty, jež nebyly na domácím
trhu prodávány vůbec) byla vypočtena na základě výrobních
nákladů na typ výrobku, k nimž byla přičtena částka za
prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. V případě
existence domácího prodeje byl pro dotčené typy výrobků použit zisk z
běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro daný typ výrobku. V
případě, že se domácí prodej neuskutečnil, byl použit
průměrný zisk. K této změně metodiky došlo
v důsledku zprávy týkající se sporu „ES – Losos (Norsko)“[9], kterou v období po
původním šetření vydal panel WTO a následně přijal i orgán
WTO pro řešení sporů, a v níž se stanoví, že u typů
výrobků, pro něž musí být běžná hodnota početně
zjištěna, je třeba přihlédnout ke skutečnosti ziskového
rozpětí transakcí uskutečněných v běžném obchodním
styku.
(25)     Po zveřejnění
konečných závěrů namítli dva vyvážející výrobci, že do jejich
celkových nákladů na výrobu dotčeného výrobku během
přezkumného období šetření neměly být započítávány náklady
spojené s omezením výroby, neboť to podle nich bylo v rozporu
s čl. 2 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a
v rozporu s účetními zásadami stanovenými podle mezinárodních
účetních standardů (IAS) a zejména IAS 2. Je třeba připomenout
čl. 2 odst. 5, podle něhož se náklady spojené s výrobou dotčeného
výrobku upraví, má-li se za to, že nejsou přiměřeně
odráženy v záznamech dotčené strany. Skutečnost, že společnost
nevyužívala svou plnou kapacitu, vypovídá o tom, že náklady byly přesto
vynaloženy. Tyto náklady byly ve výsledovce obou vyvážejících společností
zaznamenány jako náklady a mohly být uvedeny do přímé souvislosti
s obdobným výrobkem. Kromě toho se ukázalo, že odkaz na IAS 2 je
irelevantní, neboť cílem IAS 2 je stanovit způsob účetního
zobrazení zásob, a nikoli stanovit, co má být považováno za výrobní náklady.
Toto tvrzení proto bylo zamítnuto.
(26)     Titíž
vyvážející výrobci rovněž uvedli, že některé finanční výdaje
plynoucí z půjček a zahrnuté mezi prodejní, správní a
režijní náklady neměly být započítány. Uvedli, že tyto
půjčky byly určeny na zajištěná likvidity a krátkodobého
financování společnosti, a nesouvisely s výrobou dotčeného
výrobku. Při inspekci na místě se zjistilo, že úrokové výdaje
souvisely převážně s financováním provozního kapitálu. Proto byly
úrokové náklady rozděleny mezi všechny výrobky. Vyvážející výrobci nemohli
prokázat, že úrokové výdaje byly specificky určeny k jiným
účelům, než k financování provozního kapitálu. Oba vyvážející výrobci
nemohli předložit žádný další důkaz pro své tvrzení, a proto bylo
jejich tvrzení zamítnuto.
3.2.2.     Vývozní cena
(27)     Veškerý vývoz dotčeného
výrobku zmíněnými vyvážejícími výrobci do Unie se uskutečňoval
prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení se sídlem ve
Švýcarsku a byl určen nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena
byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo
splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3.     Srovnání
(28)     Je nutné opětovně
připomenout, že v rámci původního šetření byla podle čl. 2
odst. 10 písm. i) základního nařízení vývozní cena upravena,
zprostředkoval-li prodej obchodník ve spojení. V rámci tohoto prozatímního
přezkumu se však této úpravy nepoužilo, a to v souladu s rozsudkem
Soudního dvora ve věci Interpipe[10]
, ve kterém bylo rozhodnuto o její neoprávněnosti.
(29)     Běžná hodnota a vývozní
cena u uvedených dvou vyvážejících výrobců byly srovnány na základě
ceny ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné
hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení
provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na
přepravu, slev a rabatů, provizí a nákladů na poskytnutí
úvěru.
3.2.4.     Dumpingové rozpětí
(30)     Podle čl. 2 odst. 11 a 12
základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty
a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny
ze závodu odděleně pro každého z obou vyvážejících výrobců. Jak
bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, bylo pro společnost
Interpipe následně stanoveno společné dumpingové rozpětí, které
bylo vypočítáno coby jediný vážený průměr sazby dumpingu pro oba
vyvážející výrobce v rámci společnosti Interpipe.
(31)     Na základě toho
dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na
hranice Unie před proclením, činí 13,8 %.
4.           TRVALÁ POVAHA
ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(32)     Žadatel ve své žádosti o
částečný prozatímní přezkum uváděl, že změny ve
struktuře společnosti a v organizaci výroby, jakož i
restrukturalizace organizace prodeje na domácím i vývozním trhu ovlivnila
strukturu jeho nákladů, a tudíž stávající sazba antidumpingového cla již
není nadále k vyrovnání újmy způsobené dumpingem nezbytná.
(33)     Vzhledem k tomu bylo
posuzováno, zda je odůvodněné považovat změnu okolností, která
vedla k zahájení tohoto prozatímního šetření, a její důsledky za
změnu a důsledky trvalé povahy.
(34)     Šetřením se zjistilo, že
hlavním faktorem nižšího dumpingového rozpětí zjištěného v tomto
přezkumném šetření jsou změny ve struktuře
společnosti, jež zahrnují sloučení dvou výrobních společností a
restrukturalizaci organizace prodeje, jež byla zjednodušena. Tyto změny,
jež ovlivnily strukturu nákladů žadatele, pokud jde o výrobu a prodej
dotčeného výrobku, mají strukturální povahu, a tudíž není
pravděpodobné, že by se v dohledné době změnily. Kromě toho
nebyly zjištěny žádné indicie, které by svědčily o
výraznějším kolísání cen žadatele.
(35)     Proto byl učiněn
závěr, že tyto změny jsou trvalé povahy a že zachování stávajících
opatření na jejich současné výši již není nutné.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společnosti LLC
Interpipe Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
(Interpipe NTRP) v tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU)
č. 585/2012 se nahrazuje tímto:
 LLC Interpipe Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP) || 13,8 % || A743
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost
prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém
rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. L 343,
22.12.2009, s. 51.
[2]               Úř. věst. L 175,
29.6.2006, s. 4.
[3]               Rozsudek ze dne 10. března
2009, věc T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube
ZAT a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT v. Rada Evropské unie
(Interpipe v. Rada).
[4]               Rozsudek ze dne 16. února 2012,
spojené věci C-191/09 P a C-200/09 P, Rada Evropské unie v. Interpipe
Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube
Rolling Plant VAT (Rada v. Interpipe).
[5]               Úř. věst. L 165, 26.6.2012, s. 1.
[6]               Úř. věst. L 174, 4.7.2012, s. 5.
[7]               Úř. věst. C 223, 29.7.2011, s. 8.
[8]               Hodnota CEV se stanoví v souladu s technickou zprávou,
1967, IIW dok. IX-555-67, vydanou Světovým svářečským institutem
(IIW).
[9]               WT/DS337/R ze dne 16. listopadu 2007 – přijatá
orgánem pro řešení sporů dne 15. ledna 2008.
[10]             Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 16. února
2012, spojené věci C-191/09 P a C-200/09 P, Rada Evropské unie v.
Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT a Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Rada v. Interpipe).


				|

		52014PC0374

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o některých postupech pro uplatňování Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé (kodifikované znění) /* COM/2014/0374 final - 2014/0190 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           V souvislosti s konceptem
„Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost
zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se
stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak
mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává.
Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou
jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným
způsobem změněna, roztroušena jak v původním
předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit
notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů,
aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.
Z tohoto důvodu je rovněž
kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její
srozumitelnosti a průhlednosti.
2.           Komise svým rozhodnutím ze dne
1. dubna 1987[1]
uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli
právního aktu nejpozději po jeho desáté změně,
přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a
jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti
předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost,
i v kratších intervalech.
3.           Závěry předsednictví Evropské
rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily
význam kodifikace, neboť skýtá právní jistotu ohledně otázky,
která právní norma se v určitém okamžiku použije na daný právní
vztah.
Kodifikace musí proběhnout v plném
souladu s obvyklým postupem přijímání aktů Unie.
S ohledem na skutečnost, že
v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné
podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly
prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994
na zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů.
4.           Účelem tohoto návrhu je
provedení kodifikace nařízení Rady (ES) č. 140/2008
ze dne 19. listopadu 2007 o některých postupech pro
uplatňování Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými
společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a
Republikou Černá Hora na straně druhé a pro uplatňování
Prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím na jedné straně a
Republikou Černá Hora na straně druhé[3].
Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
začleněny[4];
zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich spojení a
zapracování pouze takových formálních změn, které vyžaduje samotná
kodifikace.
5.           Tento kodifikační návrh
byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění
nařízení (ES) č. 140/2008 a jeho následné změny
vyhotoveného ve 22 úředních jazycích Úřadem pro publikace
Evropské unie pomocí systému na zpracování dat. V případech,
že bylo změněno číslování článků, je vztah mezi
dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací
tabulce uvedené v příloze II kodifikovaného nařízení.
ê 140/2008
(přizpůsobený)
2014/0190 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o některých postupech pro
uplatňování Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými
společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a
Republikou Černá Hora na straně druhé (kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Ö fungování
Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207
odst. 2 Õ této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
poté, co postoupily návrh legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[5],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
ê
(1)       Nařízení Rady (ES)
č. 140/2008[6]
bylo podstatně změněno[7].
Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené
nařízení kodifikováno.
ê 140/2008 bod
odůvodnění 1 (přizpůsobený)
(2)       Dohoda o stabilizaci a
přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými
státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé („DSP“)
Ö byla podepsána
dne 15. října 2007 a vstoupila v platnost dne 1. května 2010 Õ .
ê 140/2008
(přizpůsobený)
(3)       Je nezbytné stanovit postupy
pro provádění některých ustanovení DSP.
(4)       DSP stanoví, že produkty
rybolovu pocházející z Černé Hory mohou být do Ö Unie Õ dováženy se sníženou
celní sazbou v mezích celních kvót. Je proto nezbytné přijmout ustanovení
upravující správu těchto celních kvót.
(5)       Ö Ukáží-li se jako
nezbytná Õ opatření Ö na ochranu
obchodu Õ , Ö měla by
být přijímána Õ v souladu s obecnými
ustanoveními obsaženými v nařízení Rady (ES) č. 260/2009[8], v nařízení Rady
(ES) č. 1061/2009[9],
v nařízení Rady (ES) č. 1225/2009[10], anebo popřípadně
v nařízení Rady (ES) č. 597/2009[11].
(6)       Ö Pokud Õ členský stát
informuje Komisi o možném podvodu nebo Ö neposkytnutí Õ správní spolupráce,
použijí se příslušné právní předpisy Ö Unie Õ, zejména
nařízení Rady (ES) č. 515/97[12].
(7)       Pro účely provádění
příslušných ustanovení tohoto nařízení by měl být Komisi
nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený článkem 285 nařízení
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013[13].
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 (přizpůsobený)
(8)       Uplatňování
dvoustranných ochranných doložek uvedených v Ö DSP vyžaduje Õ jednotné podmínky
pro přijímání ochranných a jiných opatření. Tato opatření by
měla být přijímána v souladu s nařízením Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011[14].
(9)       Jeĺi to
z naléhavých důvodů v řádně
odůvodněných případech souvisejících s výjimečnými a
kritickými okolnostmi ve smyslučl. 41 odst. 5 písm. b) a čl. 42
odst. 4 Ö DSP Õ nutné, měla by
Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty,
ê 140/2008
(přizpůsobený)
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví některé
postupy pro přijímání prováděcích pravidel k některým ustanovením
Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a
jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora
na straně druhé („DSP“).
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 třetí pododstavec bod 1
(přizpůsobený)
Článek 2
Celní koncese na ryby a produkty
rybolovu
Prováděcí pravidla
k článku 29 DSP týkající se celních kvót na ryby a produkty
rybolovu přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 9
odst. 3 tohoto nařízení.
ê 140/2008
Článek 3
Snižování celních sazeb
1. S výhradou odstavce 2 se sazby
preferenčního cla zaokrouhlí na jedno desetinné místo směrem
dolů.
2. Preferenční celní sazba se zcela
odstraní v případě, že výsledek výpočtu preferenční celní
sazby podle odstavce 1 je následující:
a)           1 % a méně v
případě valorického cla; nebo
b)           1 EUR a méně v
případě jednotlivých částek specifického cla.
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 třetí pododstavec bod 2
(přizpůsobený)
Článek 4
Technické úpravy
Změny a technické úpravy ustanovení
přijatých podle tohoto nařízení, které jsou nezbytné v důsledku
změn kódů kombinované nomenklatury a třídění podle systému
TARIC anebo v důsledku uzavření nových či upravených dohod,
protokolů, výměn dopisů nebo jiných aktů uzavřených
mezi Unií a Černou Horou, se přijímají přezkumným postupem podle
čl. 9 odst. 3.
Článek 5
Obecná ochranná doložka
Potřebuje-li Unie přijmout
opatření podle článku 41 DSP, učiní tak přezkumným
postupem podle čl. 9 odst. 3 tohoto nařízení, pokud
článek 41 DSP nestanoví jinak.
Článek 6
Doložka pro případ nedostatku
Potřebuje-li Unie přijmout
opatření podle článku 42 DSP, učiní tak přezkumným
postupem podle čl. 9 odst. 3 tohoto nařízení.
ê 140/2008
(přizpůsobený)
Článek 7
Výjimečné a kritické okolnosti
V případě, že nastanou
výjimečné a kritické okolnosti ve smyslu čl. 41 odst. 5
písm. b) a čl. 42 odst. 4 DSP, může Komise
přijmout okamžitá opatření Ö podle Õ článků 41
a 42 DSP.
Obdrží-li Komise žádost členského státu,
přijme v dané věci rozhodnutí do pěti pracovních dnů od
obdržení žádosti.
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 třetí pododstavec bod 3
(přizpůsobený)
Komise přijímá tato opatření
přezkumným postupem podle čl. 9 odst. 3 Ö tohoto
nařízení Õ. V naléhavých
případech se použije čl. 9 odst. 4 Ö tohoto
nařízení Õ .
ê 140/2008
(přizpůsobený)
Článek 8
Ochranná doložka pro
zemědělské produkty a produkty rybolovu
1. Ö Aniž jsou
dotčeny Õ postupy Ö uvedené Õ v článcích 5
a 6 tohoto nařízení, pokud Ö Unie Õ potřebuje
přijmout ochranné opatření podle článku 41 DSP Ö týkající se
zemědělských produktů a produktů rybolovu Õ, rozhodne Ö Komise Õ na žádost
členského státu nebo z Ö vlastního
podnětu o potřebných opatřeních Õ poté, co podle potřeby
Ö předložila
záležitost Radě pro stabilizaci a přidružení podle Õ článku 41
DSP.
Pokud Komise obdrží žádost členského
státu, Ö rozhodne o ní Õ :
a)           do tří pracovních dnů Ö od Õ obdržení žádosti, Ö nepředložila-li
záležitost Radě pro stabilizaci a přidružení Õ podle
článku 41 DSP; nebo
b)           do tří dnů Ö po uplynutí Õ třicetidenní
lhůty uvedené v čl. 41 odst. 5 písm. a) DSP, Ö předložila-li
záležitost Radě pro stabilizaci a přidružení Õ podle
článku 41 DSP.
Komise uvědomí Radu o opatřeních, o Ö nichž Õ rozhodla.
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 třetí pododstavec bod 4
(přizpůsobený)
2. Komise přijímá tato opatření
přezkumným postupem podle čl. 9 odst. 3. V naléhavých
případech se použije čl. 9 odst. 4.
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 třetí pododstavec bod 5
(přizpůsobený)
Článek 9
Postup projednávání ve výborech
1. Pro účely článku 4 je Komisi
nápomocen Výbor pro celní kodex, zřízený článkem 285
nařízení (EU) č. 952/2013. Tento výbor je výborem ve smyslu
nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Pro účely článků 5 až 8
je Komisi nápomocen Výbor Ö pro ochranná
opatření Õ zřízený Ö čl. 4
odst. 1 Õ nařízení (ES)
č. 260/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s
článkem 5 uvedeného nařízení.
ê 140/2008
(přizpůsobený)
Článek 10
Dumping a subvence
V případě postupů, Ö které mohou
odůvodnit Õ uplatnění
opatření Ö uvedených Õ v čl. 40
odst. 2 DSP Ö ze strany Unie Õ, se o zavedení
antidumpingových nebo vyrovnávacích opatření rozhodne v souladu s
nařízením (ES) č. 1225/2009, případně nařízením
(ES) č. 597/2009.
Článek 11
Hospodářská soutěž
1. V případě postupů, Ö které mohou
odůvodnit Õ uplatnění
opatření uvedených v článku 73 DSP Ö ze strany Unie Õ , Ö rozhodne Õ Komise po
přezkoumání případu z vlastního podnětu anebo na žádost
členského státu, zda je takový postup v souladu s Ö DSP Õ.
Opatření Ö uvedená Õ v čl. 73
odst. 10 DSP se v případech Ö podpory přijímají Õ v souladu s postupy stanovenými
v nařízení (ES) č. 597/2009 a v ostatních případech v
souladu s postupem stanoveným v článku Ö 207 Õ Smlouvy.
2. V případě postupů, Ö které mohou
odůvodnit Õ uplatnění
opatření Ö uvedených v Õ článku 73
DSP Ö ze strany
Černé Hory vůči Unii Õ , Ö rozhodne Õ Komise po přezkoumání
případu, zda je takový postup v souladu se zásadami stanovenými v DSP. V
případě potřeby Ö Komise Õ přijme vhodná
rozhodnutí na základě kritérií, která vyplývají z použití
článků 101, 102 a 107 Smlouvy.
Článek 12
Podvod nebo neposkytnutí správní
spolupráce
Jestliže Komise na základě informací
poskytnutých členským státem nebo z vlastního podnětu Ö shledá Õ, že jsou
splněny podmínky stanovené v článku 46 DSP, Ö bez
zbytečného odkladu Õ:
a)           informuje Radu; a
b)           sdělí Výboru pro stabilizaci a
přidružení svá zjištění společně s objektivními informacemi
a zahájí s Ö ním Õ konzultace.
Veškerá zveřejnění podle
čl. 46 odst. 5 DSP Komise provede v Úředním
věstníku Evropské unie.
ê 37/2014
čl. 1 a příloha bod 15 třetí pododstavec bod 6
(přizpůsobený)
Komise může přezkumným postupem
podle čl. 9 odst. 3 tohoto nařízení rozhodnout o
dočasném pozastavení příslušného preferenčního zacházení u
produktů, jak stanoví čl. 46 odst. 4 DSP.
ê 140/2008
(přizpůsobený)
Článek 13
Oznámení
Za oznámení Radě pro stabilizaci a
přidružení a Výboru pro stabilizaci a přidružení, jak vyžaduje DSP,
je odpovědná Komise, která jedná jménem Ö Unie Õ .
ê
Článek 14
Zrušení
Nařízení (ES) č. 140/2008 se
zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za
odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou
v příloze II.
ê 140/2008
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto
nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
členských státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda / předsedkyně                                  předseda
/ předsedkyně
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Viz část A přílohy 3 uvedených
závěrů.
[3]               Zařazeno do legislativního programu pro 2014.
[4]               Viz příloha I tohoto návrhu.
[5]               Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
[6]               Nařízení Rady (ES) č. 140/2008 ze dne
19. listopadu 2007 o některých postupech pro uplatňování
Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a
jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora
na straně druhé a pro uplatňování Prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím
na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé
(Úř. věst. L 43, 19.2.2008, s. 1).
[7]               Viz příloha I.
[8]               Nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne
26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (Úř. věst. L 84,
31.3.2009, s. 1).
[9]               Nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 ze dne
19 října 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro
vývoz (Úř. věst. L 291, 7.11.2009, s. 1).
[10]             Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne
30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze
zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř.
věst. L 343, 22.12.2009, s. 51).
[11]             Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne
11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných
výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
(Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93).
[12]             Nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13.
března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských
států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání
celních a zemědělských předpisů (Úř.
věst. L 82, 22.3.1997, s. 1).
[13]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie
(Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1).
[14]             Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví
pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují
Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř.
věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
é
PŘÍLOHA I
Zrušené nařízení a jeho následná
změna
 Nařízení Rady (ES) č. 140/2008 (Úř. věst. L 43, 19.2.2008, s. 1) ||   ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1). || Pouze příloha bod 15
_____________
PŘÍLOHA II
Srovnávací
tabulka
 Nařízení (ES) č. 140/2008 || Toto nařízení
 Články 1 až 8 || Články 1 až 8
 Článek 8a || Článek 9
 Článek 9 || Článek 10
 Článek 10 || Článek 11
 Článek 11 || Článek 12
 Článek 13 || Článek 13
 __ || Článek 14
 Článek 14 || Článek 15
 __ || Příloha I
 __ || Příloha II
_____________


				|

		52014PC0304

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochranných opatřeních stanovených v dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (kodifikované znění) /* COM/2014/0304 final - 2014/0159 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           V souvislosti s konceptem
„Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost
zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se
stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak
mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává.
Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou
jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným
způsobem změněna, roztroušena jak v původním
předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit
notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých
předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.
Z tohoto důvodu je rovněž
kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její
srozumitelnosti a průhlednosti.
2.           Komise svým rozhodnutím ze dne 1.
dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci
jakéhokoli předpisu nejpozději po jeho desáté změně,
přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a
jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a
přehlednosti předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou
odpovědnost, i v kratších intervalech.
3.           Závěry předsednictví
Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace, neboť skýtá právní
jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku
použije na daný právní vztah.
Kodifikace musí proběhnout v plném
souladu s obvyklým postupem přijímání
aktů Unie.
S ohledem na skutečnost, že
v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné
podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly
prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na
zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů.
4.           Účelem tohoto návrhu je
provedení kodifikace nařízení Rady (EHS) č. 1692/73
ze dne 25. června 1973 o ochranných opatřeních stanovených v
dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským
královstvím[3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich
spojení a zapracování pouze takových formálních změn, které
vyžaduje samotná kodifikace.
5.           Tento kodifikační návrh byl
vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění
nařízení (EHS) č. 1692/73 a
jeho následných změn vyhotoveného
 ve 22 úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské unie pomocí systému
na zpracování dat. V případech, že bylo změněno
číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým
číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené
v příloze II kodifikovaného nařízení.
ê 1692/73
(přizpůsobený)
2014/0159 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o ochranných opatřeních stanovených
v dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským
královstvím (kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Ö fungování
Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207 odst. 2 Õ této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[5],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
ê
(1)       Nařízení
Rady (EHS) č. 1692/73[6] bylo
několikrát podstatně změněno[7].
Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedené nařízení
mělo být kodifikováno.
ê 1692/73 bod
odůvodnění 1 (přizpůsobený)
(2)       Dne
14. května 1973 byla v Bruselu podepsána dohoda mezi
Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím Ö („dohoda“) Õ.
ê 1692/73 bod odůvodnění 3
(přizpůsobený)
(3)       Ö Je třeba Õ stanovit podrobná
pravidla pro provádění ochranných doložek a bezpečnostních
opatření stanovených v článcích 22 až 27 dohody.
ê 37/2014
článek 1 a příloha bod 3 (přizpůsobený)
(4)       Uplatňování
dvoustranných ochranných doložek uvedených v dohodě jednotné podmínky pro
přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla být
přijímána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
(EU) č. 182/2011[8].
(5)       Komise by měla
přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to s
ohledem na naléhavé důvody nutné v řádně odůvodněných
případech souvisejících se situacemi uvedenými v článcích 24, 24a a
26 dohody nebo v případě podpor vývozu, které mají přímý a
bezprostřední dopad na obchod,
ê 1692/73
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ê 37/2014 článek
1 a příloha, bod 3, třetí pododstavec, bod 1
Článek 1
Komise může rozhodnout o předložení
věci smíšenému výboru zřízenému dohodou mezi Evropským
hospodářským společenstvím a Norským královstvím (dále jen „dohoda“)
za účelem přijetí opatření stanovených v článcích 22, 24,
24a a 26 dohody. V případě potřeby přijme Komise tato
opatření přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 tohoto
nařízení.
Rozhodne-li Komise o předložení
určité otázky smíšenému výboru, uvědomí o tom členské státy.
ê 1692/73
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha,
 bod 3, třetí pododstavec, bod 2
Článek 2
1. V případě Öjednání, které
může Unii opravňovat k Õ použití
opatření stanovených v článku 23 dohody, rozhodne Komise po
přezkoumání případu z vlastního podnětu nebo na žádost
členského státu, zda Ö je Õ takové Ö jednání Õ slučitelné
s dohodou.
 è1 V
případě nutnosti přijme Komise ochranná opatření
přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 tohoto
nařízení. ç
2. V případě Ö jednání Õ , kterým  lze odůvodnit použití opatření stanovených
v článku 23 dohody ze strany Ö Unie Õ , rozhodne Komise po
přezkoumání případu, zda Ö je Õ takové Ö jednání Õ slučitelné se
zásadami stanovenými v dohodě. V případě nutnosti
předloží vhodná doporučení.
Článek 3
V případě Ö jednání, které
může Unii opravňovat k Õ použití
opatření stanovených v článku 25 dohody, se použijí postupy
stanovené nařízením Rady (ES) č. 597/2009[9] a nařízením Rady
(ES) č. 1225/2009[10].
ê 37/2014 článek
1 a příloha,
 bod 3, třetí pododstavec, bod 3
Článek 4
1. Vyžadují-li výjimečné okolnosti v
situacích uvedených v článcích 24, 24a a 26 dohody nebo v
případě podpor vývozu, které mají přímý a bezprostřední
dopad na obchod, okamžitý zásah, může Komise přezkumným postupem
podle čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení, nebo v naléhavých případech
postupem podle čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení, přijmout ochranná
opatření stanovená v čl. 27 odst. 3 písm. e) dohody.
2. Je-li Komise požádána členským státem
o přijetí opatření, rozhodne o této žádosti do pěti pracovních
dnů od jejího obdržení.
ê 1692/73
(přizpůsobený)
Článek 5
Za oznámení Ö Unií Õ určené
smíšenému výboru podle čl. 27 odst. 2 dohody je
odpovědná Komise.
ê 37/2014 článek
1 a příloha,
 bod 3, třetí pododstavec, bod 5
Článek 6
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná
opatření, zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES)
č. 260/2009[11].
Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení  (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s
článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 7
Komise zahrne informace o uplatňování
tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a
provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá
Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení (ES)
č. 1225/2009.
ê
Článek 8
Nařízení (EHS) č. 1692/73 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za
odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v
příloze II.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem
dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
ê 1692/73
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                   Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Viz část A přílohy 3 uvedených
závěrů.
[3]               Zařazeno do legislativního programu pro rok 2014.
[4]               Viz příloha I tohoto návrhu.
[5]               Úř. věst. C , , s. .
[6]               Nařízení Rady (EHS) č. 1692/73 ze dne 25.
června 1973 o ochranných opatřeních stanovených v dohodě mezi
Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (Úř.
věst. L 171, 27.6.1973, s. 103).
[7]               Viz příloha I.
[8]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
[9]               Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11.
června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků
ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř.
věst. L 188, 18.7.2009, s. 93).
[10]             Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30.
listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které
nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343,
22.12.2009, s. 51).
[11]             Nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26.
února 2009 o společných pravidlech dovozu (Úř. věst. L 84,
31.3.2009, s. 1).
é
PŘÍLOHA I
Zrušené
nařízení a seznam jeho následných změn
 Nařízení Rady (EHS) č. 1692/73 (Úř. věst. L 171, 27.6.1973, s. 103) ||   ||
 || Nařízení Rady (EHS) č. 641/90 (Úř. věst. L 74, 20.3.1990, s. 5) ||
 || Nařízení (EU) č. 37/2014 Evropského parlamentu a Rady (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1) || Pouze bod 3 přílohy
_____________
PŘÍLOHA II
Srovnávací
Tabulka
 Nařízení (EHS) č. 1692/73 || Toto nařízení
 Články 1 až 4 || Články 1 až 4
 Článek 6 || Článek 5
 Článek 7 || Článek 6
 Článek 8 || Článek 7
   || Článek 8
   || Článek 9
   || Příloha I
   || Příloha II
_____________


				|

		52014PC0308

			Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochranných opatřeních stanovených v dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou (kodifikované znění) /* COM/2014/0308 final - 2014/0160 (COD) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           V souvislosti s konceptem
„Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost
zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se
stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak
mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává.
Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou
jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným
způsobem změněna, roztroušena jak v původním
předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit
notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů,
aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.
Z tohoto důvodu je rovněž
kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její
srozumitelnosti a průhlednosti.
2.           Komise svým rozhodnutím ze dne 1.
dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci
jakéhokoli předpisu nejpozději po jeho desáté změně,
přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a
jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a
přehlednosti předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou
odpovědnost, i v kratších intervalech.
3.           Závěry předsednictví
Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace, neboť skýtá právní
jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku
použije na daný právní vztah.
Kodifikace musí proběhnout v plném
souladu s obvyklým postupem přijímání aktů Unie.
S ohledem na skutečnost, že
v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné
podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly
prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na
zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů.
4.           Účelem tohoto návrhu je
provedení kodifikace nařízení Rady (EHS) č. 2843/72 ze dne 19.
prosince 1972 o ochranných opatřeních stanovených v dohodě mezi
Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou[3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich
spojení a zapracování pouze takových formálních změn, které
vyžaduje samotná kodifikace.
5.           Tento kodifikační návrh byl
vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění
nařízení (EHS) č. 2843/72 a jeho následných změn vyhotoveného ve
22 úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské unie pomocí systému
na zpracování dat. V případech, že bylo změněno
číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým
číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené
v příloze II kodifikovaného nařízení.
ê 2843/72
(přizpůsobený)
2014/0160 (COD)
Návrh
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY
o ochranných opatřeních stanovených v
dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou
republikou (kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Ö fungování
Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207
odst. 2 Õ této smlouvy;
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[5],
v souladu s řádným legislativním
postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
ê
(1)       Nařízení
Rady (EHS) č. 2843/72[6]
bylo několikrát podstatně změněno[7]. Z důvodu
srozumitelnosti a přehlednosti by uvedené nařízení mělo být
kodifikováno.
ê 2843/72 bod
odůvodnění 1 (přizpůsobený)
(2)       Dne 22. července 1972
byla v Bruselu podepsána dohoda mezi Evropským hospodářským
společenstvím a Islandskou republikou Ö („dohoda“) Õ.
ê 2843/72 bod odůvodnění 3
(přizpůsobený)
(3)       Ö Je třeba Õ stanovit
prováděcí pravidla pro provádění ochranných doložek a bezpečnostních
opatření stanovená v článcích 23 až 28 dohody.
ê 37/2014 článek 1 a příloha
bod 2 (přizpůsobený)
(4)       Uplatňování
dvoustranných ochranných doložek uvedených v dohodě jednotné podmínky pro
přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla být
přijímána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011[8].
(5)       Komise by měla
přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to s
ohledem na naléhavé důvody nutné v řádně odůvodněných
případech souvisejících se situacemi uvedenými v článcích 25, 25a a
27 dohody nebo v případě podpor vývozu, které mají přímý a
bezprostřední dopad na obchod,
ê 2843/72
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ê 37/2014
článek 1 a příloha,
bod 2, třetí pododstavec, bod 1
Článek 1
Komise může rozhodnout o předložení
věci smíšenému výboru zřízenému dohodou mezi Evropským hospodářským
společenstvím a Islandskou republikou (dále jen „dohoda“) za účelem
přijetí opatření stanovených v článcích 23, 25, 25a a 27 dohody.
V případě potřeby přijme Komise tato opatření
přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení.
Rozhodne-li Komise o předložení
určité otázky smíšenému výboru, uvědomí o tom členské státy.
ê 2843/72
(přizpůsobený)
è1 37/2014 článek 1 a příloha, bod 2, třetí
pododstavec, bod 2
Článek 2
1. V případě jednání, které
může Ö Unii Õ opravňovat
k použití opatření stanovených v článku Ö 24 Õ dohody, rozhodne
Komise po přezkoumání případu z vlastního podnětu nebo na
žádost členského státu, zda je takové jednání slučitelné
s dohodou. è1 V
případě nutnosti přijme Komise ochranná opatření
přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení. ç
2. V případě jednání, Ö kterým lze
odůvodnit Õ použití ochranných
opatření na základě článku Ö 24 Õ dohody Ö ze strany
Unie Õ , rozhodne Komise po
přezkoumání případu Ö , zda je takové
jednání slučitelné Õ se zásadami
stanovenými v dohodě. V případě Ö nutnosti Õ předloží vhodná
doporučení.
Článek 3
V případě jednání, které
může Ö Unii Õ opravňovat
k použití opatření stanovených v článku Ö 26 Õ dohody, se použijí
postupy stanovené nařízením Rady (ES) č. 597/2009[9] a nařízením Rady
(ES) č. 1225/2009[10].
ê 37/2014 článek
1 a příloha,
bod 2, třetí pododstavec, bod 3 (přizpůsobený)
Článek 4
1. Vyžadují-li výjimečné okolnosti v
situacích uvedených v článcích 25, 25a a 27 dohody nebo v
případě podpor vývozu, které mají přímý a bezprostřední
dopad na obchod, okamžitý zásah, může Komise přezkumným postupem
podle čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení, nebo v naléhavých případech
postupem podle čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení, přijmout Ö ochranná Õ opatření
stanovená v čl. 28 odst. 3 písm. e) dohody.
2. Je-li Komise požádána členským státem
o přijetí opatření, rozhodne o této žádosti do pěti pracovních
dnů od jejího obdržení.
ê 2843/72
(přizpůsobený)
Článek 5
Za oznámení Ö Unií Õ smíšenému výboru
podle čl. 28 odst. 2 dohody je odpovědná Komise.
ê 37/2014 článek
1 a příloha,
 bod 2, třetí pododstavec, bod 5
Článek 6
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření,
zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení
Rady (ES) č. 260/2009[11].
Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije
se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s
článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 7
Komise zahrne informace o uplatňování
tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a
provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá
Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení (ES)
č. 1225/2009.
ê
Článek 8
Nařízení
(EHS) č. 2843/72 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za
odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v
příloze II.
Článek 9
Toto nařízení
vstupuje v platnost dnem dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním
věstníku Evropské unie.
ê 2843/72
Toto nařízení je závazné
v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských
státech.
V Bruselu dne
Za Evropský parlament                                  Za
Radu
předseda                                                        předseda
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Viz část A přílohy 3 uvedených
závěrů.
[3]               Zařazeno do legislativního programu pro rok 2014.
[4]               Viz příloha I tohoto návrhu.
[5]               Úř. věst. C […], […], s. […].
[6]               Nařízení Rady (EHS) č. 2843/72 ze dne 19.
prosince 1972 o ochranných opatřeních stanovených v dohodě mezi
Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou
(Úř. věst. L 301, 31.12.1972, s. 162).
[7]               Viz příloha I.
[8]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
[9]               Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11.
června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků
ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř.
věst. L 188, 18.7.2009, s. 93).
[10]             Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30.
listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které
nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343,
22.12.2009, s. 51).
[11]             Nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26.
února 2009 o společných pravidlech dovozu (Úř. věst. L 84,
31.3.2009, s. 1).
é
PŘÍLOHA I
Zrušené
nařízení a seznam jeho následných změn
 Nařízení Rady (EHS) č. 2843/72 (Úř. věst. L 301, 31.12.1972, s. 162) ||   ||
 || Nařízení Rady (EHS) č. 640/90 (Úř. věst. L 74, 20.3.1990, s. 4) ||
 || Nařízení (EU) č. 37/2014 Evropského parlamentu a Rady  (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1) || Pouze bod 2 přílohy
_____________
PŘÍLOHA II
Srovnávací
Tabulka
 Nařízení (EHS) č. 2843/72 || Toto nařízení
 Články 1 až 4 || Články 1 až 4
 Článek 6 || Článek 5
 Článek 7 || Článek 6
 Článek 8 || Článek 7
 - || Článek 8
 - || Článek 9
 - || Příloha I
 - || Příloha II
_____________