				|

		52014PC0139

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k mořských biologických zdrojům ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce Evropské unie /* COM/2014/0139 final - 2014/0079 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
V průběhu jednání o novém protokolu
Dohody o partnerství mezi EU a Seychelskou republikou
v odvětví rybolovu, které se konalo v květnu 2013, vznesly
Seychely požadavek, aby bylo vedeno jednání o dohodě umožňující plavidlům
plujícím pod vlajkou Seychel přístup do vod ostrova Mayotte, jež budou od
1. ledna 2014 spadat do jurisdikce EU. Plavidla pod vlajkou Seychel
by tak měla přístup do vod ostrova Mayotte i od 1. ledna 2014.
Plavidla pod vlajkou Seychel
mohou v současné době lovit ve vodách ostrova Mayotte na základě
dohody mezi mayottským prefektem a vlastníky plavidel plujících
pod vlajkou Seychel. Doposud ve vodách ostrova Mayotte operovalo
v průměru 8 seychelských plavidel lovících
pomocí košelkových nevodů na základě soukromé dohody, podle
které tato plavidla platí licenční poplatky přímo ostrovu Mayotte.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Tato dohoda má pro
seychelské loďstvo z důvodu stěhovavého charakteru populací
tuňáka strategický význam. Také se jí ještě více zdůrazní
a posílí naše vztahy se Seychelami. Dohoda doplňuje a využívá
stávající dohodu, která umožňuje plavidlům EU přístup ke
zdrojům v seychelských vodách, a dává Seychelám silnější
politický signál, že jsou naším nejdůležitějším partnerem v této
oblasti.
Na základě toho Komise navrhuje, aby Rada se souhlasem Parlamentu
formou rozhodnutí schválila uzavření této dohody.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Evropská rada přijala
dne 11. července 2012 rozhodnutí, kterým se mění status ostrova
Mayotte, jenž se tak od 1. ledna 2014 stává nejvzdálenějším regionem
(Úř. věst. L 204, 31.7.2012) a pozbývá statusu
zámořské země a území. V důsledku tohoto současná
ekonomická zóna ostrova Mayotte získává od 1. ledna 2014 status vod
EU.
Zmocnění
umožňující Komisi vést tato jednání bylo schváleno dne 14. října, jednání
se Seychelami začala krátce po tomto datu a byla uzavřena dne
15. listopadu 2013.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Jelikož se jedná o přístup
rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod v jurisdikci
EU, nevznikají žádné finanční dopady na výdaje z rozpočtu EU.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Tato dohoda předpokládá přístup
omezeného počtu plavidel po dobu šesti let do vod ostrova Mayotte, které
od 1. ledna 2014 spadají do jurisdikce EU. Reflektuje stávající práva
uvedená v současné dohodě mezi ostrovem Mayotte a vlastníky plavidel.
Tato práva odpovídají pokynům v odborném stanovisku komise IOTC týkajícího
se kapacity a zachování zdrojů.
Chtějí-li mít vlastníci seychelských
plavidel přístup do uvedených vod, musí zaplatit za oprávnění k
rybolovu. Poplatky za tato oprávnění by měly odrážet celkové sazby,
jež byly se Seychelami nedávno sjednány v novém protokolu
k dohodě o partnerství v odvětví rybolovu mezi EU
a Seychelami. Platby za licence budou jedinou finanční náhradou,
kterou tato nová dohoda stanoví, a budou přímo vypláceny ostrovu Mayotte,
aby mohl budovat své řídící a kontrolní kapacity, jakož
i rozvíjet správu rybolovných záležitostí a navyšovat kapacity v odvětví.
Pro seychelskou vládu to nepředstavuje žádné finanční dopady.
2014/0079 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o uzavření jménem Evropské unie
Dohody mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu
rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k
mořských biologických zdrojům ostrova Mayotte spadajících do
jurisdikce Evropské unie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení
s čl. 218 odst. 6 písm. a) a čl. 218
odst. 7 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Evropská rada přijala
rozhodnutí (2012/419/EU) ze dne 11. července 2012[2], kterým se mění
status ostrova Mayotte vůči Evropské unii s účinkem
od 1. ledna 2014.
(2)       Rada zmocnila Komisi, aby
jménem Evropské unie vedla jednání o dohodě se Seychelskou republikou
týkající se přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou
Seychelské republiky do vod a k mořským biologickým zdrojům Evropské
unie, a to ve výlučné ekonomické zóně při pobřeží
ostrova Mayotte.
(3)       Na základě těchto
jednání byl dne 15. listopadu 2013 parafován nový protokol.
(4)       Je v zájmu Unie dohodu
se Seychelskou republikou v odvětví rybolovu provést stanovením
rybolovných práv pro Seychely a vymezením podmínek podpory odpovědného a
udržitelného rybolovu ve vodách ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce
Evropské unie. Dohodu je proto vhodné jménem Unie schválit.
(5)       V článku 8
dohody se stanoví zřízení smíšeného výboru odpovědného za sledování
provádění dohody. Podle dohody může navíc smíšený výbor schválit
určité změny dohody. S cílem usnadnit přijetí takových změn
je vhodné zmocnit Komisi, s výhradou určitých podmínek, aby změny
schválila zjednodušeným postupem.
(6)       Aby orgány ostrova Mayotte
mohly provést pravidla společné rybářské politiky k datu, k
němuž se Mayotte stane nejvzdálenějším regionem, je nutné zavést
vhodný administrativní rámec, kontrolní činnosti, fyzickou infrastrukturu
a odpovídajícím způsobem navýšit kapacity. To rovněž Unii umožní
dodržet její mezinárodní povinnosti v oblasti podávání zpráv. Proto by
měly být mayottským orgánům pro rybolov poskytnuty nezbytné
finanční prostředky z finančních zdrojů, které tvoří
poplatky placené vlastníky plavidel přímo ostrovu Mayotte.
(7)       Rybářské loďstvo
pod vlajkou Seychel operuje ve vodách ostrova Mayotte již několik let na
základě ujednání mezi Mayotte a vlastníky plavidel, přičemž
vlastníci plavidel platí Mayotte licenční poplatky za možnost lovit
v jeho vodách. V důsledku toho se mezi seychelským loďstvem
a místní komunitou francouzského nejvzdálenějšího regionu Mayotte
vyvinula silná vazba. Aby se zachovala kontinuita rybolovných operací a z
toho vyplývající výhody pro Mayotte, je vhodné, aby ze všech plateb, které se
týkají oprávnění k rybolovu a úlovků podle této dohody, měla
přímý prospěch místní mayottská komunita.
(8)       Dohoda by měla být
jménem Evropské unie schválena,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Dohoda, kterou se
stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi
Evropským společenstvím a Seychelskou republikou se schvaluje jménem Unie[3].
Článek 2
1.           Francie je zmocněna
shromažďovat na účet svého nejvzdálenějšího regionu Mayotte
platby související s oprávněními k rybolovu a úlovky a další
poplatky, které platí provozovatelé seychelských plavidel za přístup do lovišť
ve vodách EU okolo ostrova Mayotte v souladu s ustanoveními
kapitoly III, oddílu 1, bodu 8 a 9 a oddílu 2 přílohy dohody.
Tyto příjmy Francie použije na ostrově na vytvoření vhodného
administrativního rámce, kontrolních činností, fyzické infrastruktury a
posílení kapacit, aby správní orgány ostrova Mayotte mohly splňovat
požadavky SRP.
2.           Francie poskytne Komisi
spojení na uvedený bankovní účet.
3.           Na konci každého roku
provádění této dohody Francie zašle Komisi podrobnou zprávu o platbách,
které uhradila plavidla s oprávněním k rybolovu, a
o způsobu použití těchto plateb.
Článek 3
Předseda Rady
provede jménem Unie oznámení uvedené v článku 19 dohody.
Článek 4
S výhradou ustanovení
a podmínek uvedených v příloze je Evropská komise zmocněna ke schvalování
jménem Unie změn dohody v rámci smíšeného výboru jménem Unie.
Článek 5
Toto rozhodnutí
vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
Evropské unie[4].

Toto rozhodnutí je určeno členským
státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Úř. věst. C , , s. .
[2]               Úř. věst. L 204, 31.7.2012.
[3]               Dohoda byla zveřejněna v Úř. věst. …
společně s rozhodnutím o podpisu.
[4]               Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální
sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
PŘÍLOHA

Rozsah zmocnění a postup pro stanovení postoje Unie ve smíšeném výboru

1.
Komise je zmocněna jednat se Seychelskou
republikou a ve vhodných případech a při dodržení bodu 3 této
přílohy dohodnout úpravy dohody, pokud jde o tyto otázky:
(a)
přezkum rybolovných práv v souladu s
článkem 9 dohody;
(b)
přezkum technických pravidel týkajících se
systému VMS v souladu s bodem 10 dodatku 6 přílohy a obdobných technických
ustanovení podle čl. 8 odst. 1 dohody.
2.
Ve smíšeném výboru, zřízeném na základě
dohody, Unie:
(a)
jedná v souladu s cíli, které sleduje v rámci
společné rybářské politiky;
(b)
dodržuje závěry Rady ze dne
19. března 2012 ohledně sdělení Komise o vnější
dimenzi společné rybářské politiky.
(c)
prosazuje postoje, které jsou v souladu s
příslušnými pravidly přijatými regionálními organizacemi pro
řízení rybolovu.
3.
Očekává-li se, že v průběhu zasedání
smíšeného výboru bude přijato rozhodnutí o úpravách dohody podle bodu
1, přijmou se nezbytné kroky, aby postoj, jenž má být jménem Unie zaujat,
zohledňoval nejnovější statistické, biologické a další příslušné
údaje předané Komisi.
Za tímto účelem a na
základě uvedených údajů předají útvary Komise Radě nebo
jejím přípravným orgánům k posouzení a schválení podkladový dokument
obsahující podrobnosti předpokládaného postoje Unie, a to v
dostatečném časovém předstihu před příslušným
zasedáním smíšeného výboru.
Nelze-li v průběhu dalších zasedání, a
to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji
Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím
přípravným orgánům.
Komise se vyzývá, aby v přiměřené
lhůtě přijala veškeré nezbytné kroky navazující na rozhodnutí
smíšeného výboru, případně včetně zveřejnění
příslušného rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie a
předložení návrhů nezbytných k provedení uvedeného rozhodnutí.


|

52011PC0661

/* KOM/2011/0661 v konečném znění - 2011/0289 (NLE) */  Návrh ROZHODNUTÍ RADY o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu (třetí splátka za rok 2011)

	DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUV souladu s čl. 57 odst. 3 finančního nařízení pro 10. ERF se tento návrh týká výše třetí splátky příspěvku pro rok 2011 („n+1“ ve smyslu stálých postupů stanovených v tomto článku). Rada musí o tomto návrhu rozhodnout nejpozději 21 kalendářních dní po předložení návrhu Komisí a členské státy musejí uhradit třetí splátku příspěvku nejpozději 21 kalendářních dní po dni, kdy jim je rozhodnutí Rady oznámeno.2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUV souladu s čl. 57 odst. 7 finančního nařízení pro 10. ERF jsou zvlášť uvedeny částky spravované Komisí a částky spravované EIB.V souladu s článkem 145 finančního nařízení pro 10. ERF zaslala EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Výzvy k poskytnutí příspěvků, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se tudíž vztahují k částkám z 10. ERF pro Komisi a z 9. ERF pro EIB.Článek 60 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že není-li splatná splátka příspěvků uhrazena v příslušné lhůtě, musí příslušný členský stát zaplatit úroky z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.2011/0289 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu (třetí splátka za rok 2011)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 této smlouvy,s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na straně jedné a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000[1] a naposledy pozměněnou v Ouagadougou, Burkina Faso, dne 22. června 2010[2], a zejména na čl. 10 odst. 1 této dohody,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES[3], („vnitřní dohoda“), a zejména na článek 7 uvedené dohody,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond (dále jen „finanční nařízení pro 10. ERF“)[4], naposledy pozměněné dne 11. dubna 2011[5], a zejména na čl. 57 odst. 5 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) V souladu s postupem uvedeným v čl. 57 odst. 5 finančního nařízení pro 10. ERF předkládá Komise do 10. října 2011 návrh obsahující a) výši třetí splátky příspěvku pro rok 2011 a b) revidovanou roční výši příspěvku pro rok 2011 s ohledem na skutečné potřeby, pokud se v souladu s čl. 7 odst. 3 vnitřní dohody roční výše příspěvků liší od skutečných potřeb. Rada by měla o tomto návrhu rozhodnout nejpozději 21 kalendářních dní po předložení návrhu Komisí a členské státy by měly uhradit třetí splátku nejpozději 21 kalendářních dní po dni, kdy jim je rozhodnutí Rady oznámeno.(2) Dne 5. listopadu 2010[6] přijala Rada Komisí předložený návrh rozhodnutí určit podíl Komise na roční výši příspěvků členských států do ERF na rok 2011 ve výši 3 690 000 000 EUR a podíl EIB ve výši 210 000 000 EUR. Pokud jde o následující návrh předložený Komisí, Rada dne 20. června 2011[7] rozhodla, že upraví podíl Komise na rok 2011 na 3 100 000 000 EUR.(3) V souladu s čl. 7 odst. 3 vnitřní dohody o 10. ERF, pokud se příspěvky, o nichž bylo rozhodnuto, liší od skutečných potřeb ERF, Komise předloží Radě návrh na změnu výše příspěvků v rámci již dohodnutého stropu. Roční výše příspěvků členských států do ERF na rok 2011 se tudíž v případě EIB stanoví na 200 000 000 EUR.(4) V souladu s čl. 145 prvním pododstavcem finančního nařízení pro 10. ERF zaslala Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.(5) Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Výzvu k poskytnutí prostředků podle 9. ERF je proto nutno vyhlásit také na základě čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Roční výše příspěvků členských států do ERF na rok 2011 se stanoví na 200 000 000 EUR, které bude spravovat Evropská investiční banka pro účely financování investičního nástroje.Článek 2Příspěvky do ERF, které členské státy uhradí Komisi a Evropské investiční bance v rámci třetí splátky za rok 2011, jsou shrnuty v tabulce v příloze.Článek 3Toto rozhodnutí se použije ode dne jeho přijetí.Článek 4Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa RadupředsedaPŘÍLOHATřetí splátka příspěvků za rok 2011 (v eurech)ČLENSKÉ STÁTY | Klíč pro 10. ERF | Třetí splátka |% | Komise 10. ERF |BELGIE | 3,53 | 6 707 000 |DÁNSKO | 2,00 | 3 800 000 |NĚMECKO | 20,50 | 38 950 000 |ŘECKO | 1,47 | 2 793 000 |ŠPANĚLSKO | 7,85 | 14 915 000 |FRANCIE | 19,55 | 37 145 000 |IRSKO | 0,91 | 1 729 000 |ITÁLIE | 12,86 | 24 434 000 |LUCEMBURSKO | 0,27 | 513 000 |NIZOZEMSKO | 4,85 | 9 215 000 |RAKOUSKO | 2,41 | 4 579 000 |PORTUGALSKO | 1,15 | 2 185 000 |FINSKO | 1,47 | 2 793 000 |ŠVÉDSKO | 2,74 | 5 206 000 |SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ | 14,82 | 28 158 000 |mezisoučet pro země EU-15 | 96,38 | 183 122 000 |BULHARSKO | 0,14 | 266 000 |ČESKÁ REPUBLIKA | 0,51 | 969 000 |ESTONSKO | 0,05 | 95 000 |KYPR | 0,09 | 171 000 |LOTYŠSKO | 0,07 | 133 000 |LITVA | 0,12 | 228 000 |MAĎARSKO | 0,55 | 1 045 000 |MALTA | 0,03 | 57 000 |POLSKO | 1,30 | 2 470 000 |RUMUNSKO | 0,37 | 703 000 |SLOVINSKO | 0,18 | 342 000 |SLOVENSKO | 0,21 | 399 000 |mezisoučet pro země EU-12 | 3,62 | 6 878 000 |EU-27 CELKEM | 100,00 | 190 000 000 |[1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3.[3] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.[4] Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.[5] Úř. věst. L 102, 16.4.2011, s. 1.[6] 15831/10[7] 11689/11


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            2017/0016(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o uzavření dohody o změně Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, přijaté v Kigali

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

                  Návrh se týká rozhodnutí Rady o uzavření kigalské změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu. Uvedené rozhodnutí má být přijato v souladu s čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Evropská unie schválila Vídeňskou úmluvu na ochranu ozonové vrstvy, Montrealský protokol i čtyři předchozí změny uvedeného protokolu
                     1
                  .

                  Na 28. zasedání smluvních stran Montrealského protokolu, konaném ve rwandském Kigali ve dnech 10. až 15. října 2016, byla přijata změna, která mezi regulační opatření stanovená protokolem zahrnula postupné snižování spotřeby a výroby částečně fluorovaných uhlovodíků, aby se snížila míra, kterou tyto látky přispívají ke změně klimatu. Jedná se o skleníkové plyny, které však nepoškozují ozonovou vrstvu. Měly především nahradit látky poškozující ozonovou vrstvu, které jsou v rámci Montrealského protokolu postupně omezovány.

                  Změna z Kigali vstoupí v platnost dnem 1. ledna 2019 za předpokladu, že alespoň 20 smluvních stran uloží listiny o ratifikaci. Rovněž s ohledem na záměr dalších významných smluvních stran změnu ratifikovat co nejdříve by měla Evropská unie schválení změny uspíšit, aby dala najevo, že ji podporuje, a motivovala rozvojové země k rychlému jednání.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

               Postupné omezování částečně fluorovaných uhlovodíků, které bylo nyní dohodnuto v rámci Montrealského protokolu, bylo v Evropské unii zavedeno již v roce 2014 přijetím nařízení (EU) č. 517/2014 o fluorovaných skleníkových plynech. Postupné omezování se v EU začalo uplatňovat v roce 2015, kdy byl stanoven strop. V roce 2016 pak došlo k prvnímu snížení. Stávající mechanismy prosazování zajišťují, že bude Evropská unie své závazky vyplývající z Montrealského protokolu splňovat až do roku 2030, kdy začne platit poslední snížení podle nyní platného nařízení. Harmonogram snižování po roce 2030 se určí na základě přezkumu, který v souladu s čl. 21 odst. 2 nařízení (EU) č. 517/2014 začne v roce 2022.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

                  Rámec politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 stanoví pro EU ambiciózní cíl snížit domácí emise skleníkových plynů do roku 2030 v celém hospodářství alespoň o 40 %, jakož i cíle v oblasti podílu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti. Provádění rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 patří mezi priority činností navazujících na Pařížskou dohodu. Zamýšlené omezování částečně fluorovaných uhlovodíků je v souladu s energetickou politikou. Lze totiž vycházet z předpokladu, že kterákoli technologie, která v rámci naplňování cílů změny z Kigali tyto uhlovodíky nahradí, bude přinejmenším stejně energeticky účinná jako nahrazovaná technologie. Navíc se očekává, že změna konstrukce chladicích a klimatizačních systémů, vyvolaná nezbytným nahrazením chladiv, přinese zásadní zlepšení energetické účinnosti, a přispěje tak k dosažení stanovených cílů.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

                  Tento návrh se předkládá podle čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 SFEU. Článek 218 SFEU stanoví postup pro sjednávání a uzavírání dohod mezi Evropskou unií a třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi. Odstavec 6 uvedeného článku stanoví, že Rada přijme na návrh Komise jakožto vyjednavače rozhodnutí, kterým dá zmocnění k uzavření dohody jménem Evropské unie.

                  V souladu s článkem 191 a čl. 192 odst. 1 SFEU přispívá Evropská unie mimo jiné k uskutečňování těchto cílů: zachování, ochrany a zlepšování kvality životního prostředí a podpory opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí, a zejména boje proti změně klimatu.

                  Zamýšlené omezování částečně fluorovaných uhlovodíků je naplňováno nařízením (EU) č. 517/2014. To bude muset být později změněno, aby se zajistil soulad se změnou z Kigali po roce 2030. Toho lze dosáhnout pouze prostřednictvím právního předpisu Unie. Do roku 2030, tj. do posledního roku, pro který uvedené nařízení stanovuje snížení, je harmonogram omezování přísnější než budoucí regulační opatření podle Montrealského protokolu. Bylo provedeno plné posouzení dopadů. V této fázi se nechystají žádné změny uvedeného nařízení, které by měly vliv na podniky.

               2017/0016 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o uzavření dohody o změně Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, přijaté v Kigali

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Na 28. zasedání smluvních stran Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu
                  2
               , konaném ve rwandském Kigali ve dnech 10. až 15. října 2016, byla přijata změna uvedeného protokolu (dále též „změna z Kigali“), která mezi regulační opatření stanovená protokolem zahrnula postupné snižování spotřeby a výroby částečně fluorovaných uhlovodíků.

               (2)Postupné snižování spotřeby a výroby částečně fluorovaných uhlovodíků je nezbytné, aby se snížila míra, kterou tyto látky přispívají ke změně klimatu, a nedocházelo k jejich neomezenému uvolňování, zejména v rozvojových zemích.

               (3)Změna z Kigali je nezbytným příspěvkem k provádění Pařížské dohody, pokud jde o její cíl udržet globální nárůst teploty výrazně pod úrovní 2 °C ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí a usilovat o to, aby tento nárůst nepřesáhl 1,5 °C.

               (4)Změna z Kigali by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Změna Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, přijatá v Kigali dne 15. října 2016 se schvaluje jménem Unie.

               Znění změny se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení u generálního tajemníka Organizace spojených národů, jak stanoví čl. 13 odst. 1 a článek 20 Vídeňské úmluvy na ochranu ozonové vrstvy
                  3
               , a vyjádřit tak souhlas Unie s tím, aby byla dohodou vázána.

               Článek 3

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  91/690/EHS: rozhodnutí Rady ze dne 12. prosince 1991 o uzavření změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, přijaté smluvními stranami protokolu v Londýně v červnu 1990, Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 28;94/68/ES: rozhodnutí Rady ze dne 2. prosince 1993 o uzavření změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, Úř. věst. L 33, 7.2.1994, s. 1;2000/646/ES: rozhodnutí Rady ze dne 17. října 2000 o uzavření změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, Úř. věst. L 272, 25.10.2000, s. 26;2002/215/ES: rozhodnutí Rady ze dne 4. března 2002 o uzavření čtvrté změny Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, Úř. věst. L 72, 14.3.2002, s. 18.

                     (2)
                  Úř. věst. L 297, 31.10.1988, s. 21.

                     (3)
                  Úř. věst. L 297, 31.10.1988, s. 8.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            PŘÍLOHA

            rozhodnutí Rady
            o uzavření dohody o změně Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, přijaté v Kigali

               Rozhodnutí XXVIII/1 Další změna Montrealského protokolu

               K1610214K1610214141116141116[Dvacáté osmé zasedání smluvních stran rozhodlo] přijmout v souladu s postupem stanoveným v čl. 9 odst. 4 Vídeňské úmluvy na ochranu ozonové vrstvy změnu Montrealského protokolu, obsaženou v příloze I ke zprávě z dvacátého osmého zasedání smluvních stran;

               Změna Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu

               Článek I: Změna

               Čl. 1 odst. 4

               V čl. 1 odst. 4 protokolu se slova:

               „v příloze C nebo příloze E“ nahrazují slovy:

               „v příloze C, příloze E nebo příloze F“.

               Čl. 2 odst. 5

               V čl. 2 odst. 5 protokolu se slova:

               „a článek 2 H“ nahrazují slovy:

               „ , článku 2 H a 2 J“.

               Čl. 2 odst. 8 písm. a), odst. 9 písm. a) a odst. 11

               V čl. 2 odst. 8 písm. a) a odst. 11 protokolu se slova:

               „články 2 A až 2 I“ nahrazují slovy:

               „články 2 A až 2 J“.

               V čl. 2 odst. 8 písm. a) protokolu se doplňuje nová věta, která zní:

               „Každá taková dohoda může být rozšířena tak, aby zahrnovala závazky týkající se spotřeby nebo výroby podle článku 2 J za předpokladu, že celková kombinovaná vypočtená úroveň spotřeby nebo výroby dotčených smluvních stran nepřekročí úrovně požadované článkem 2 J.“

               V čl. 2 odst. 9 písm. a) protokolu

               se na konci bodu i)

               vypouští slovo

               „a“.

               V čl. 2 odst. 9 písm. a) protokolu se dosavadní bod ii) označuje jako bod iii).

               V čl. 2 odst. 9 písm. a) protokolu se za bod i) vkládá bod ii), který zní:

               „je třeba provést úpravy hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve skupině I v příloze A, příloze C a příloze F, a pokud ano, jaké úpravy, a“.

               Článek 2 J

               Za článek 2 I protokolu se vkládá nový článek, který zní:

               „Článek 2 J: Částečně fluorované uhlovodíky

               1.Každá smluvní strana zajistí, aby v dvanáctiměsíčním období počínaje dnem 1. ledna 2019 a v každém dalším následujícím dvanáctiměsíčním období její vypočtená úroveň spotřeby regulovaných látek v příloze F, vyjádřená v ekvivalentech CO2, nepřekročila procentní podíl, stanovený pro příslušná období uvedená níže v písmenech a) až e), z ročního průměru jejích vypočtených úrovní spotřeby regulovaných látek v příloze F v letech 2011, 2012 a 2013, včetně patnácti procent její vypočtené úrovně spotřeby regulovaných látek ve skupině I přílohy C, jak je uvedeno v čl. 2 F odst. 1, vyjádřené v ekvivalentech CO2 :

               a)2019 až 2023: 90 procent

               b)2024 až 2028: 60 procent

               c)2029 až 2033: 30 procent

               d)2034 až 2035: 20 procent

               e)2036 a dále: 15 procent.

               2.Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku se smluvní strany mohou rozhodnout, že smluvní strana zajistí, aby v dvanáctiměsíčním období počínaje dnem 1. ledna 2020 a v každém dalším následujícím dvanáctiměsíčním období její vypočtená úroveň spotřeby regulovaných látek v příloze F, vyjádřená v ekvivalentech CO2 , nepřekročila procentní podíl, stanovený pro příslušná období uvedená níže v písmenech a) až e), z ročního průměru jejích vypočtených úrovní spotřeby regulovaných látek v příloze F v letech 2011, 2012 a 2013, včetně dvaceti pěti procent její vypočtené úrovně spotřeby regulovaných látek ve skupině I přílohy C, jak je uvedeno v čl. 2 F odst. 1, vyjádřené v ekvivalentech CO2:

               a)2020 až 2024: 95 procent

               b)2025 až 2028: 65 procent

               c)2029 až 2033: 30 procent

               d)2034 až 2035: 20 procent

               e)2036 a dále: 15 procent.

               3.Každá smluvní strana vyrábějící regulované látky v příloze F zajistí, aby v dvanáctiměsíčním období počínaje dnem 1. ledna 2019 a v každém dalším následujícím dvanáctiměsíčním období její vypočtená úroveň výroby regulovaných látek v příloze F, vyjádřená v ekvivalentech CO2, nepřekročila procentní podíl, stanovený pro příslušná období uvedená níže v písmenech a) až e), z ročního průměru jejích vypočtených úrovní výroby regulovaných látek v příloze F v letech 2011, 2012 a 2013, včetně patnácti procent její vypočtené úrovně výroby regulovaných látek ve skupině I přílohy C, jak je uvedeno v čl. 2 F odst. 2, vyjádřené v ekvivalentech CO2:

               a)2019 až 2023: 90 procent

               b)2024 až 2028: 60 procent

               c)2029 až 2033: 30 procent

               d)2034 až 2035: 20 procent

               e)2036 a dále: 15 procent.

               4.Bez ohledu na odstavec 3 tohoto článku se smluvní strany mohou rozhodnout, že smluvní strana vyrábějící regulované látky v příloze F zajistí, aby v dvanáctiměsíčním období počínaje dnem 1. ledna 2020 a v každém dalším následujícím dvanáctiměsíčním období její vypočtená úroveň výroby regulovaných látek v příloze F, vyjádřená v ekvivalentech CO2, nepřekročila procentní podíl, stanovený pro příslušná období uvedená níže v písmenech a) až e), z ročního průměru jejích vypočtených úrovní výroby regulovaných látek v příloze F v letech 2011, 2012 a 2013, včetně dvaceti pěti procent její vypočtené úrovně výroby regulovaných látek ve skupině I přílohy C, jak je uvedeno v čl. 2 F odst. 2, vyjádřené v ekvivalentech CO2:

               a)2020 až 2024: 95 procent

               b)2025 až 2028: 65 procent

               c)2029 až 2033: 30 procent

               d)2034 až 2035: 20 procent

               e)2036 a dále: 15 procent.

               5.Odstavce 1 až 4 tohoto článku se použijí s výjimkou případu, kdy se smluvní strany rozhodnou povolit úroveň výroby nebo spotřeby, která je nezbytná pro uspokojení použití schválených smluvními stranami jako použití v režimu výjimky.

               6.Každá smluvní strana vyrábějící látky ve skupině I přílohy C nebo v příloze F zajistí, aby v dvanáctiměsíčním období počínaje dnem 1. ledna 2020 a v každém dalším následujícím dvanáctiměsíčním období její emise látek ve skupině II přílohy F vypouštěné každým výrobním zařízením, které vyrábí látky ve skupině I přílohy C nebo v příloze F, byly zneškodněny v rozsahu proveditelném za použití technologie schválené smluvními stranami ve stejném dvanáctiměsíčním období.

               7.Každá smluvní strana zajistí, aby jakékoli zneškodňování látek ve skupině II přílohy F produkovaných v zařízeních, která vyrábějí látky ve skupině I přílohy C nebo v příloze F, bylo prováděno pouze technologiemi schválenými smluvními stranami.“

               Článek 3

               Návětí článku 3 protokolu se nahrazuje těmito slovy:

               „1. Pro účely článků 2, 2 A až 2 J a 5 stanoví každá smluvní strana pro každou skupinu látek v příloze A, příloze B, příloze C, příloze E nebo v příloze F své vypočtené úrovně:“

               V čl. 3 písm. a) bodě i) protokolu se slovo „a“ na konci věty nahrazuje těmito slovy:

               „ , s výjimkou případů uvedených v odstavci 2;“.

               V článku 3 protokolu se doplňuje text, který zní:

               „ , a

               d) emisí látek ve skupině II přílohy F vypouštěné každým zařízením, které produkuje látky ve skupině I přílohy C nebo v příloze F, započtením, mimo jiné, množství vypouštěného v důsledku úniků ze zařízení, z definovaných výduchů a zařízení ke zneškodňování, avšak vyjma množství zachyceného pro použití, zneškodnění nebo skladování.

               2. Při výpočtu úrovní výroby, spotřeby, dovozu, vývozu a emisí látek v příloze F a ve skupině I v příloze C, vyjádřených v ekvivalentu CO2, pro účely článku 2 J, čl. 2 odst. 5a a čl. 3 odst. 1 písm. d) použije každá smluvní strana hodnoty potenciálu globálního oteplování těchto látek uvedených ve skupině I v příloze A, příloze C a příloze F.“

               Čl. 4 odst. 1f

               Za čl. 4 odst. 1e protokolu se vkládá nový odstavec, který zní:

               „1f. Po vstupu tohoto odstavce v platnost zakáže každá smluvní strana dovoz regulovaných látek v příloze F z jakéhokoliv státu, který není smluvní stranou tohoto protokolu.“

               Čl. 4 odst. 2f

               Za čl. 4 odst. 2e protokolu se vkládá nový odstavec, který zní:

               „2f. Po vstupu tohoto odstavce v platnost zakáže každá smluvní strana vývoz regulovaných látek v příloze F do jakéhokoliv státu, který není smluvní stranou tohoto protokolu.“

               Čl. 4 odst. 5, 6 a 7

               V čl. 4 odst. 5, 6 a 7 protokolu se slova:

               „přílohy A, B, C a E“ nahrazují slovy:

               „přílohy A, B, C, E a F“.

               Čl. 4 odst. 8

               V čl. 4 odst. 8 protokolu se slova:

               „články 2 A až 2 I“ nahrazují slovy:

               „články 2 A až 2 J“.

               Článek 4 B

               V čl. 4 B protokolu se za odstavec 2 vkládá nový odstavec, který zní:

               „2a. Každá smluvní strana do 1. ledna 2019 nebo do tří měsíců od data vstupu tohoto odstavce pro ni v platnost, podle toho, co nastane později, zřídí a uplatňuje systém udělování licencí na dovoz a vývoz nových, použitých, recyklovaných a znovuzískaných regulovaných látek v příloze F. Každá smluvní strana jednající podle čl. 5 odst. 1, která se rozhodne, že není schopna zřídit a uplatňovat takový systém do 1. ledna 2019, může odložit zavedení těchto opatření do 1. ledna 2021.“

               Článek 5

               V čl. 5 odst. 4 protokolu se slova:

               „2 I“

               nahrazují slovy:

               „2 J“.

               V čl. 5 odst. 5 a 6 protokolu se slova:

               „článek 2 I“

               nahrazují slovy:

               „články 2 I a 2 J“.

               V čl. 5 odst. 5 protokolu se slova:

               „všechna regulační opatření“ nahrazují slovy:

               „všech regulačních opatření“.

               V článku 5 protokolu se za odstavec 8b vkládá nový odstavec, který zní:

               „8c

               a)Každá smluvní strana jednající podle odstavce 1 tohoto článku, s výhradou jakýchkoli úprav provedených u regulačních opatření v článku 2 J v souladu s čl. 2 odst. 9, je oprávněna odložit plnění regulačních opatření stanovených v čl. 2 J odst. 1 písm. a) až e) a čl. 2 J odst. 3 písm. a) až e) a upravit tato opatření takto:

               i) 2024 až 2028: 100 procent

               ii) 2029 až 2034: 90 procent

               iii) 2035 až 2039: 70 procent

               iv) 2040 až 2044: 50 procent

               v) 2045 a dále: 20 procent.

               b)Bez ohledu na písmeno a) výše mohou smluvní strany rozhodnout, že smluvní strana jednající podle odstavce 1 tohoto článku, s výhradou jakýchkoli úprav provedených u regulačních opatření v článku 2 J v souladu s čl. 2 odst. 9, je oprávněna odložit své plnění regulačních opatření stanovených v čl. 2 J odst. 1 písm. a) až e) a čl. 2 J odst. 3 písm. a) až e) a upravit tato opatření takto:

               i) 2028 až 2031: 100 procent

               ii) 2032 až 2036: 90 procent

               iii) 2037 až 2041: 80 procent

               iv) 2042 až 2046: 70 procent

               v) 2047 a dále: 15 procent.

               c)Každá smluvní strana jednající podle odstavce 1 tohoto článku je oprávněna pro účely výpočtu referenční úrovně své spotřeby podle článku 2 J používat průměr svých vypočtených úrovní spotřeby regulovaných látek v příloze F v letech 2020, 2021 a 2022, včetně šedesáti pěti procent referenční úrovně své spotřeby regulovaných látek ve skupině I v příloze C, jak je uvedeno v odstavci 8b tohoto článku.

               d)Bez ohledu na písmeno c) výše mohou smluvní strany rozhodnout, že smluvní strana jednající podle odstavce 1 tohoto článku je oprávněna pro účely výpočtu referenční úrovně své spotřeby podle článku 2 J používat průměr svých vypočtených úrovní spotřeby regulovaných látek v příloze F v letech 2024, 2025 a 2026, včetně šedesáti pěti procent referenční úrovně své spotřeby regulovaných látek ve skupině I v příloze C, jak je uvedeno v odstavci 8b tohoto článku.

               e)Každá smluvní strana jednající podle odstavce 1 tohoto článku a vyrábějící regulované látky v příloze F je oprávněna pro účely výpočtu referenční úrovně své výroby podle článku 2 J používat průměr svých vypočtených úrovní výroby regulovaných látek v příloze F v letech 2020, 2021 a 2022, včetně šedesáti pěti procent referenční úrovně své výroby regulovaných látek ve skupině I v příloze C, jak je uvedeno v odstavci 8b tohoto článku.

               f)Bez ohledu na písmeno e) výše mohou smluvní strany rozhodnout, že smluvní strana jednající podle odstavce 1 tohoto článku a vyrábějící regulované látky v příloze F je oprávněna pro účely výpočtu referenční úrovně své výroby podle článku 2 J používat průměr svých vypočtených úrovní výroby regulovaných látek v příloze F v letech 2024, 2025 a 2026, včetně šedesáti pěti procent referenční úrovně své výroby regulovaných látek ve skupině I v příloze C, jak je uvedeno v odstavci 8b tohoto článku.

               g)Písmena a) až f) tohoto odstavce se použijí na vypočtené úrovně výroby a spotřeby kromě případu, kdy se použije výjimka týkající se vysoké teploty prostředí založená na kritériích, o nichž rozhodnou smluvní strany.“

               Článek 6

               V článku 6 protokolu se slova:

               „články 2 A až 2 I“ nahrazují slovy:

               „článcích 2 A až 2 J“.

               Čl. 7 odst. 2, 3 a 3b

               V čl. 7 odst. 2 protokolu se za řádek ve znění „- v příloze E za rok 1991,“ doplňuje nový řádek, který zní:

               „- v příloze F za roky 2011 až 2013 s tou výjimkou, že smluvní strany jednající podle čl. 5 odst. 1 poskytnou tyto údaje za roky 2020 až 2022, avšak ty smluvní strany jednající podle čl. 5 odst. 1, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 8c písm. d) a f), poskytnou tyto údaje za roky 2024 až 2026;“

               V čl. 7 odst. 2 a 3 protokolu se slova:

               „C a E“

               nahrazují slovy:

               „C, E a F“.

               V článku 7 protokolu se za odstavec 3a vkládá nový odstavec, který zní:

               „3b. Každá smluvní strana poskytne sekretariátu statistické údaje o svých ročních emisích regulovaných látek ve skupině II v příloze F za zařízení v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. d) protokolu.“

               Čl. 7 odst. 4

               V čl. 7 odst. 4 protokolu se za slova:

               „statistickým údajům o“ a „poskytne údaje o“ vkládá slovo:

               „výrobě,“.

               Čl. 10 odst. 1

               V čl. 10 odst. 1 protokolu se slova:

               „a článek 2 I“

               nahrazují slovy:

               „ , článku 2 I a článku 2 J“.

               V čl. 10 odst. 1 protokolu se doplňuje nová věta, která zní:

               „V případě, že smluvní strana jednající podle čl. 5 odst. 1 se rozhodne využít financování z jakéhokoli jiného finančního mechanismu, které by mohlo vést k pokrytí jakékoli části jejích dohodnutých přírůstkových nákladů, tato část nesmí být kryta finančním mechanismem podle článku 10 tohoto protokolu.“

               Článek 17

               V článku 17 protokolu se slova:

               „články 2 A až 2 I“ nahrazují slovy:

               „článků 2 A až 2 J“.

               Příloha A

               V příloze A protokolu se tabulka skupiny I nahrazuje touto tabulkou:

                        Skupina

                        Látka

                        Potenciál poškozování

                        ozonu*

                        Stoletý potenciál globálního oteplování

                        Skupina I

                        CFCl3

                        (CFC-11)

                        1,0

                        4 750

                        CF2Cl2

                        (CFC-12)

                        1,0

                        10 900

                        C2F3Cl3

                        (CFC-113)

                        0,8

                        6 130

                        C2F4Cl2

                        (CFC-114)

                        1,0

                        10 000

                        C2F5Cl

                        (CFC-115)

                        0,6

                        7 370

               Příloha C a příloha F

               V příloze C protokolu se tabulka skupiny I nahrazuje touto tabulkou:

                        Skupina

                        Látka

                        Počet izomerů

                        Potenciál

                        poškozování

                        ozonu*

                        Stoletý

                        potenciál

                        globálního

                        oteplování***

                        Skupina I

                        CHFCl2

                        (HCFC-21)**

                        1

                        0,04

                        151

                        CHF2Cl

                        (HCFC-22)**

                        1

                        0,055

                        1810

                        CH2FCl

                        (HCFC-31)

                        1

                        0,02

                        C2HFCl4

                        (HCFC-121)

                        2

                        0,01–0,04

                        C2HF2Cl3

                        (HCFC-122)

                        3

                        0,02–0,08

                        C2HF3Cl2

                        (HCFC-123)

                        3

                        0,02–0,06

                        77

                        CHCl2CF3

                        (HCFC-123)**

                        -

                        0,02

                        C2HF4Cl

                        (HCFC-124)

                        2

                        0,02–0,04

                        609

                        CHFClCF3

                        (HCFC-124)**

                        -

                        0,022

                        C2H2FCl3

                        (HCFC-131)

                        3

                        0,007–0,05

                        C2H2F2Cl2

                        (HCFC-132)

                        4

                        0,008–0,05

                        C2H2F3Cl

                        (HCFC-133)

                        3

                        0,02–0,06

                        C2H3FCl2

                        (HCFC-141)

                        3

                        0,005–0,07

                        CH3CFCl2

                        (HCFC-141b)**

                        -

                        0,11

                        725

                        C2H3F2Cl

                        (HCFC-142)

                        3

                        0,008–0,07

                        CH3CF2Cl

                        (HCFC-142b)**

                        -

                        0,065

                        2310

                        C2H4FCl

                        (HCFC-151)

                        2

                        0,003–0,005

                        C3HFCl6

                        (HCFC-221)

                        5

                        0,015–0,07

                        C3HF2Cl5

                        (HCFC-222)

                        9

                        0,01–0,09

                        C3HF3Cl4

                        (HCFC-223)

                        12

                        0,01–0,08

                        C3HF4Cl3

                        (HCFC-224)

                        12

                        0,01–0,09

                        C3HF5Cl2

                        (HCFC-225)

                        9

                        0,02–0,07

                        CF3CF2CHCl2

                        (HCFC-225ca)**

                        -

                        0,025

                        122

                        CF2ClCF2CHClF

                        (HCFC-225cb)**

                        -

                        0,033

                        595

                        C3HF6Cl

                        (HCFC-226)

                        5

                        0,02–0,10

                        C3H2FCl5

                        (HCFC-231)

                        9

                        0,05–0,09

                        C3H2F2Cl4

                        (HCFC-232)

                        16

                        0,008–0,10

                        C3H2F3Cl3

                        (HCFC-233)

                        18

                        0,007–0,23

                        C3H2F4Cl2

                        (HCFC-234)

                        16

                        0,01–0,28

                        C3H2F5Cl

                        (HCFC-235)

                        9

                        0,03–0,52

                        C3H3FCl4

                        (HCFC-241)

                        12

                        0,004–0,09

                        C3H3F2Cl3

                        (HCFC-242)

                        18

                        0,005–0,13

                        C3H3F3Cl2

                        (HCFC-243)

                        18

                        0,007–0,12

                        C3H3F4Cl

                        (HCFC-244)

                        12

                        0,009–0,14

                        C3H4FCl3

                        (HCFC-251)

                        12

                        0,001–0,01

                        C3H4F2Cl2

                        (HCFC-252)

                        16

                        0,005–0,04

                        C3H4F3Cl

                        (HCFC-253)

                        12

                        0,003–0,03

                        C3H5FCl2

                        (HCFC-261)

                        9

                        0,002–0,02

                        C3H5F2Cl

                        (HCFC-262)

                        9

                        0,002–0,02

                        C3H6FCl

                        (HCFC-271)

                        5

                        0,001–0,03

               *V případě, že je vyznačeno rozmezí ODP (hodnot potenciálu poškozování ozonu), použije se pro účely tohoto protokolu nejvyšší hodnota v tomto rozmezí. ODP uvedené jako jediná hodnota byly stanoveny z výpočtů založených na laboratorních měřeních. Ty, které jsou uvedeny jako rozmezí, jsou založeny na odhadech a jsou méně přesné. Rozmezí se týká isomerní skupiny. Horní hodnota je odhadem ODP izomeru s nejvyšší hodnotou ODP, dolní hodnota je odhadem ODP izomeru s nejnižší hodnotou ODP.

               **Označuje obchodně nejvýznamnější látky s hodnotami ODP uvedenými u nich k použití pro účely protokolu.

               ***V případě látek, u nichž není uveden GWP (potenciál globálního oteplování), se použije výchozí hodnota 0, dokud hodnota GWP není vyznačena prostřednictvím postupu uvedeného v čl. 2 odst. 9 písm. a) bodu ii).

               Příloha v následujícím znění se vkládá do protokolu za přílohu E: „Příloha F: Regulované látky

                        Skupina

                        Látka

                        Stoletý potenciál globálního oteplování

                        Skupina I

                        CHF2CHF2

                        HFC-134

                        1 100

                        CH2FCF3

                        HFC-134a

                        1 430

                        CH2FCHF2

                        HFC-143

                        353

                        CHF2CH2CF3

                        HFC-245fa

                        1 030

                        CF3CH2CF2CH3

                        HFC-365mfc

                        794

                        CF3CHFCF3

                        HFC-227ea

                        3 220

                        CH2FCF2CF3

                        HFC-236cb

                        1 340

                        CHF2CHFCF3

                        HFC-236ea

                        1 370

                        CF3CH2CF3

                        HFC-236fa

                        9 810

                        CH2FCF2CHF2

                        HFC-245ca

                        693

                        CF3CHFCHFCF2CF3

                        HFC-43-10mee

                        1 640

                        CH2F2

                        HFC-32

                        675

                        CHF2CF3

                        HFC-125

                        3 500

                        CH3CF3

                        HFC-143a

                        4 470

                        CH3F

                        HFC-41

                        92

                        CH2FCH2F

                        HFC-152

                        53

                        CH3CHF2

                        HFC-152a

                        124

                        Skupina II

                        CHF3

                        HFC-23

                        14 800

               Článek II: Vztah ke změně z roku 1999

               Žádný stát nebo organizace pro regionální hospodářskou integraci nesmí uložit listinu o ratifikaci, přijetí nebo schválení nebo přístupu k této změně, pokud předtím nebo současně neuloží takovou listinu ke změně přijaté na jedenáctém zasedání smluvních stran v Pekingu dne 3. prosince 1999.

               Článek III: Vztah k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu a jejímu Kjótskému protokolu

               Tato změna nemá za následek vynětí částečně fluorovaných uhlovodíků z působnosti závazků obsažených v článku 4 a 12 Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu nebo v článku 2, 5, 7 a 10 Kjótského protokolu.

               Článek IV: Vstup v platnost

               1.S výjimkou uvedenou v odstavci 2 níže vstupuje tato změna v platnost dnem 1. ledna 2019 za předpokladu, že nejméně dvacet listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení této změny bylo uloženo státy nebo organizacemi pro regionální hospodářskou integraci, které jsou smluvními stranami Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu. V případě, že tato podmínka nebude splněna k uvedenému datu, vstoupí změna v platnost devadesátým dnem následujícím po dni, kdy byla splněna.

               2.Úpravy článku 4 protokolu, regulace obchodu se státy, které nejsou smluvními stranami, uvedené v článku I této změny vstoupí v platnost dnem 1. ledna 2033 za předpokladu, že nejméně sedmdesát listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení této změny bylo uloženo státy nebo organizacemi pro regionální hospodářskou integraci, které jsou smluvními stranami Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu. V případě, že tato podmínka nebude splněna k uvedenému datu, vstoupí změna v platnost devadesátým dnem následujícím po dni, kdy byla splněna.

               3.Pro účely odstavce 1 a 2 se žádná listina uložená organizací pro regionální hospodářskou integraci nezapočte jako další k těm, které uložily členské státy takové organizace.

               4.Po vstupu této změny v platnost, jak je uvedeno v odstavci 1 a 2, tato změna vstoupí v platnost pro jakoukoli další smluvní stranu protokolu devadesátým dnem po dni uložení její listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení.

               Článek V: Prozatímní provádění

               Každá smluvní strana může kdykoliv předtím, než tato změna pro ni vstoupí v platnost, prohlásit, že bude v období do takového vstupu v platnost provádět prozatímně jakékoli z regulačních opatření uvedených v článku 2 J a odpovídající oznamovací povinnosti v článku 7.


				|

		52013PC0633

			Návrh PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY, kterým se mění rozhodnutí 2007/884/ES, kterým se Spojenému království povoluje nadále používat opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 169 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2013/0633 final - 2013/0312 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Podle čl. 395 odst. 1 směrnice
2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně
z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada
jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby
uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice,
jejichž cílem je zjednodušit postup výběru DPH nebo zabránit určitým
druhům daňových úniků či vyhýbání se daňovým
povinnostem.
Dopisem, který generální sekretariát Komise
zaevidoval dne 2. dubna 2013, požádalo Spojené království o povolení nadále
uplatňovat opatření odchylující se od směrnice, jež se týká
nároku na odpočet DPH, která se odvádí z nájmu nebo leasingu motorových
vozidel, které se nepoužívají výhradně pro obchodní účely, a jež bylo
naposledy uděleno rozhodnutím Rady 2011/37/EU[1]. V souladu s čl. 395 odst.
2 směrnice 2006/112/ES uvědomila Komise o žádosti Spojeného
království ostatní členské státy dopisem ze dne 19. června 2013.
Dopisem ze dne 20. června 2013 Komise oznámila Spojenému království,
že má k dispozici veškeré informace nezbytné k posouzení žádosti.
Obecné souvislosti
Výše uvedené rozhodnutí povolilo Spojenému
království omezit na 50 % nárok odpočíst DPH na vstupu z nákladů za
nájem nebo leasing motorových vozidel používaných osobami povinnými k dani
pro obchodní i soukromé účely. Soukromé používání těchto vozidel na
leasing nebo v nájmu osobou povinnou k dani zároveň nebylo považováno za
poskytnutí služby za úplatu.
Tato odchylka zprošťuje nájemce nebo
příjemce leasingu povinnosti vést podrobné záznamy o kilometrech najetých
pro soukromé účely v případě každého z těchto vozidel a
vypočítávat DPH za soukromé používání. Možnost podle čl. 168a
odst. 2 směrnice o DPH nestanoví částečný odpočet
za paušální sazbu a lze ji použít pouze pro DPH na vstupu u vozidel, která
jsou součástí obchodního majetku osoby povinné k dani; odchylka je
proto vhodným opatřením, jak dosáhnout požadovaného zjednodušení.
Tato odchylka se proto především považuje
za zjednodušující opatření, její platnost však skončí ke dni 31.
prosince 2013.
Odchylky jsou zpravidla udělovány na
omezenou dobu, aby bylo možné posoudit, zda je konkrétní opatření
přiměřené a účinné. Ze zprávy, kterou poskytlo Spojené
království vyplývá, že 50% rozdělení použití na obchodní a soukromé (nebo
jakékoliv jiné neobchodní použití ve smyslu čl. 26 odst. 1 písm. a)
směrnice 2006/112/ES) v současnosti ještě stále odpovídá
celkovému obchodnímu a soukromému používání vozidel na leasing nebo v nájmu
osobami povinnými k dani ve Spojeném království. Prodloužení platnosti
opatření odchylujícího se od směrnice je proto
přiměřené.
Každé prodloužení by však mělo být
časově omezené, aby bylo možné zhodnotit, zda podmínky, na kterých se
odchylka zakládá, jsou stále platné. Spojené království požádalo
o prodloužení odchylky do 31. prosince 2018. V podobných
případech je však běžnou praxí poskytnout tříleté období (k tomu
viz prováděcí rozhodnutí Rady 2012/232/EU[2]
a 2013/191/EU[3]).
Proto se navrhuje prodloužit odchylku do konce roku 2016 a požádat Spojené
království, aby do 1. dubna 2016 předložilo zprávu, v níž bude uveden
přezkum procentního omezení, pokud by počítalo s tím, že
opatření bude uplatňováno i po roce 2016. Toto rozhodnutí by každopádně
pozbylo platnosti, pokud by před tímto konečným datem vstoupily v
platnost předpisy EU, které upravují omezení nároku na odpočet.
Platné předpisy vztahující se na
oblast návrhu
Článek 176 směrnice o DPH stanoví,
že Rada určí výdaje, u kterých nelze DPH odečíst. Do té doby je
členským státům povoleno zachovat výjimky, které existovaly k 1.
lednu 1979. Proto existuje celá řada ustanovení o zachování původního
stavu, která omezují nárok na odpočet u motorových vozidel.
V roce 2004 předložila Komise návrh,
který obsahuje pravidla určující, které kategorie výdajů mohou být
předmětem omezení nároku na odpočet, ale Rada se doposud na
tomto návrhu neshodla.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Cílem rozhodnutí je prodloužit dobu platnosti
zjednodušujícího opatření, jehož prostřednictvím se osoba povinná
k dani zprošťuje povinnosti vést záznamy a vypočítávat DPH
v případě kilometrů najetých podnikovými vozidly pro
soukromé účely, a má proto možný příznivý hospodářský dopad.
Vzhledem k úzké oblasti působnosti dané odchylky a její omezené
časové působnosti však bude její dopad v každém
případě omezený.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Prováděcí rozhodnutí vychází z
článku 395 směrnice o DPH 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006
o společném systému daně z přidané hodnoty.
Návrh spadá do výlučné pravomoci
institucí EU. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
Toto prováděcí rozhodnutí se týká
povolení udělovaného členskému státu na základě jeho vlastní
žádosti a nezakládá žádnou povinnost. Návrh je tedy v souladu se zásadou
proporcionality.
Vzhledem k omezené oblasti
působnosti odchylky je toto zvláštní opatření
přiměřené sledovanému cíli.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá pro rozpočet Unie žádné
důsledky.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Návrh obsahuje ustanovení o skončení
platnosti.
2013/0312 (NLE)
Návrh
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se mění rozhodnutí 2007/884/ES,
kterým se Spojenému království povoluje nadále používat opatření
odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 169
směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
hodnoty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
hodnoty[4],
a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dopisem, který Komise
zaevidovala dne 2. dubna 2013, požádalo Spojené království o povolení
prodloužit opatření odchylující se od směrnice, aby tak mohlo nadále
používat omezení nároku nájemce nebo příjemce leasingu odpočíst
daň z přidané hodnoty (DPH) za poplatky z nájmu nebo leasingu
motorového vozidla, pokud se toto vozidlo nepoužívá výhradně pro obchodní
účely.
(2)       Komise o žádosti Spojeného
království informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 19.
června 2013. Dopisem ze dne 20. června 2013 Komise oznámila
Spojenému království, že má k dispozici veškeré informace nezbytné
k posouzení žádosti.
(3)       Rozhodnutím Rady 2007/884/ES[5] ve znění prováděcího
rozhodnutí Rady 2011/37/EU[6]
povolila Rada Spojenému království omezit na 50 % právo nájemce nebo
příjemce leasingu odpočíst DPH na vstupu za poplatky z nájmu nebo
leasingu motorového vozidla, pokud se toto vozidlo nepoužívá výhradně pro
obchodní účely. Spojenému království bylo rovněž umožněno
nepovažovat soukromé používání vozidla za poskytnutí služby za úplatu, pokud si
jej osoba povinná k dani najímá nebo pořizuje na leasing pro obchodní
účely. Na základě tohoto zjednodušujícího opatření již nájemce
nebo příjemce leasingu nemá povinnost vést záznamy o kilometrech najetých
pro soukromé účely ve vozidlech určených pro obchodní účely a
vypočítávat daň za kilometry najeté pro soukromé účely v
jednotlivých vozidlech.
(4)       Ze zprávy, kterou poskytlo
Spojené království, vyplývá, že omezení nároku na 50% odpočet stále
odpovídá skutečné situaci ohledně použití daných vozidel nájemci nebo
příjemci leasingu v rámci podnikání a neobchodního použití. Je proto
vhodné povolit Spojenému království uplatňování tohoto opatření do
31. prosince 2016.
(5)       Pokud se Spojené království
domnívá, že je nutné prodloužit opatření i po roce 2016, mělo by
společně s žádostí o prodloužení předložit Komisi zprávu,
v níž bude uveden přezkum uplatňovaného procentního omezení, a
to nejpozději do 1. dubna 2016.
(6)       Dne 29. října 2004
Komise přijala návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice
77/388/EHS[7],
v němž byly sjednoceny kategorie výdajů, které lze vyjmout z nároku
na odpočet daně. Směrnici Rady 77/388/EHS[8] nahradila směrnice
2006/112/ES. Podle tohoto návrhu, který Komise přijala dne 29. října
2004, lze výjimky z nároku na odpočet uplatnit na motorová silniční
vozidla. Odchylující opatření stanovená tímto rozhodnutím by měla
pozbýt platnosti dnem vstupu v platnost směrnice přijaté podle
návrhu, který Komise přijala dne 29. října 2004, pokud bude tento den
předcházet dni 31. prosince 2016.
(7)       Odchylné opatření bude
mít pouze zanedbatelný dopad na celkovou výši daňových příjmů
vybranou na stupni konečné spotřeby a nebude mít nepříznivý
dopad na vlastní zdroje Unie pocházející z DPH.
(8)       Rozhodnutí 2007/884/ES by
proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek
3
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dnem, kdy
vstoupí v platnost předpisy Unie, které vymezují, jaké výdaje
týkající se motorových silničních vozidel nejsou způsobilé pro úplný
odpočet DPH, nebo dnem 31. prosince 2016, podle toho, co nastane
dříve.
Případná žádost o prodloužení daných
opatření stanovených tímto rozhodnutím se podá společně se zprávou,
která bude Komisi předložena nejpozději do 1. dubna 2016 a která bude
obsahovat přezkum procentního omezení uplatňovaného na nárok na
odpočet DPH z nájmu nebo leasingu vozidel, pokud se tato vozidla
nepoužívají výhradně pro obchodní účely.“
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem
oznámení.
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna
2014.
Článek 3
Toto rozhodnutí
je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. L 19, 22.1.2011, s. 19.
[2]               Úř. věst. L 117, 1.5.2012, s. 7.
[3]               Úř. věst. L 113, 25.4.2013, s. 11.
[4]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[5]               Rozhodnutí Rady 2007/884/ES, kterým se Spojenému
království povoluje nadále používat opatření odchylující se od čl. 26
odst. 1 písm. a) a článků 168 a 169 směrnice Rady 2006/112/ES o
společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L
346, 29.12.2007, s. 21).
[6]               Prováděcí rozhodnutí Rady ze dne 18. ledna
2011, kterým se mění rozhodnutí 2007/884/ES, kterým se Spojenému
království povoluje nadále používat opatření odchylující se od čl. 26
odst. 1 písm. a) a článků 168 a 169 směrnice
2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty
(Úř. věst. L 19, 22.1.2011, s. 11).
[7]               KOM(2004) 728 v konečném znění.
[8]               Směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května
1977 o harmonizaci právních předpisů členských států
týkajících se daní z obratu – Společný systém daně
z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L
145, 13.6.1977, s. 1).


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            2017/0175(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               Nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013
                  1
                pozměnilo Úmluvu k provedení Schengenské dohody
                  2
               , nařízení (ES) č. 562/2006
                  3
                (Schengenský hraniční kodex) a nařízení (ES) č. 810/2009
                  4
                (vízový kodex) a mimo jiné změnilo definici pojmu „krátkodobý pobyt“ pro státní příslušníky třetích zemí v schengenském prostoru. Ode dne 18. října 2013 platí pro státní příslušníky třetích zemí (bez ohledu na to, zda se na ně vztahuje vízová povinnost, či jsou od ní osvobozeni), kteří chtějí cestovat do schengenského prostoru za účelem krátkodobého pobytu, maximální doba povoleného pobytu „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“. Na rozdíl od definice ve znění platném do 18. října 2013 (tři měsíce během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu) je nový pojem přesnější, neboť stanoví uvedenou dobu ve dnech, a nikoli v měsících. Kromě toho bylo z definice vypuštěno spojení „ode dne prvního vstupu“, které vedlo k mnoha nejasnostem a otázkám.

               Nařízení (EU) č. 610/2013 zavedlo veškeré nezbytné změny do acquis EU v oblasti víz a hranic, tj. do Schengenské úmluvy, Schengenského hraničního kodexu, vízového kodexu a nařízení (ES) č. 539/2001
                  5
               . Pojem „krátkodobý pobyt“ je však zakotven také v mezinárodních dohodách, které Evropská unie uzavřela. Při vymezování doby pobytu bez vízové povinnosti na původní definici („tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu“
                  6
               ) stále odkazují dohody o zrušení vízové povinnosti uzavřené s Antiguou a Barbudou
                  7
               , Bahamami
                  8
               , Barbadosem
                  9
               , Brazílií
                  10
               , Mauriciem
                  11
               , Svatým Kryštofem a Nevisem
                  12
                a Seychelami
                  13
               .

               Dne 16. července 2014 přijala Komise doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty mezi Evropskou unií a výše uvedenými zeměmi
                  14
               , které Rada přijala dne 9. října 2014
                  15
               . Účelem bylo zavést ve vztahu k těmto sedmi zemím novou definici krátkodobého pobytu podle nařízení (EU) č. 610/2013. Kromě toho vymezení „krátkodobého pobytu“ v dohodách o zrušení vízové povinnosti s použitím dnů namísto měsíců umožňuje snazší ověřování a výpočet pomocí elektronických nebo IT prostředků, a je tedy vhodnější pro centralizované systémy správy hranic, jako je například navrhovaný systém vstupu/výstupu (EES)
                  16
               .

               V návaznosti na zmocnění Rady zahájila Komise jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti s uvedenými sedmi zeměmi (Antiguou a Barbudou, Bahamami, Barbadosem, Brazílií, Mauriciem, Svatým Kryštofem a Nevisem a Seychelami).

               Jednání s Federací Svatý Kryštof a Nevis byla úspěšně uzavřena parafováním pozměňující dohody dne 28. července 2016. Obě strany se dohodly, že přijmou novou definici „krátkodobého pobytu“ v rámci dohody o zrušení vízové povinnosti mezi EU a Svatým Kryštofem a Nevisem. Kromě toho dohoda zahrnuje úpravu několika technických detailů (viz níže), ale všechny změny jsou z hlediska cestujícího nevýznamné.

                  Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli dohody.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               Dohoda vyžaduje souhlas obou smluvních stran v souladu s jejich příslušnými postupy. Na straně Unie to vyžaduje rozhodnutí Rady o podepsání a uzavření dohody.

               Tento návrh se předkládá Radě za účelem zmocnění k podpisu dohody o změně Dohody mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               Tato dohoda zajišťuje právní soudržnost a harmonizaci mezi členskými státy tím, že zavádí novou definici krátkodobého pobytu, jak je uvedena v nařízení (EU) č. 610/2013, což vede k jednoznačnému výkladu pojmu „krátkodobý pobyt“.

               Právním základem tohoto návrhu je čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s článkem 218 uvedené smlouvy.

               Unie nemá pravomoc ke změně dohod o zrušení vízové povinnosti, jež by zavazovala čtyři země, které jsou přidruženy k provádění schengenského acquis, včetně společné vízové politiky. V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a provádění ustanovení týkajících se doby povoleného pobytu v schengenském prostoru obsahuje dohoda společné prohlášení, v němž se uvádí, že je žádoucí, aby Svatý Kryštof a Nevis na jedné straně a Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko na straně druhé odpovídajícím způsobem upravily své stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Pokud je jednou ze smluvních stran mezinárodní dohody Evropská unie, nemohou žádnou změnu této dohody legálně provést členské státy samy. Dohodu o zrušení vízové povinnosti se Svatým Kryštofem a Nevisem uzavřela Evropská unie. Proto je nutné opatření na úrovni Unie.

               Kromě toho by uzavření dohod o zrušení vízové povinnosti členskými státy mělo dopad na acquis Unie v oblasti víz (čl. 3 odst. 2 SFEU).

               •Proporcionalita

               Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle, tj. změně stávající dohody o zrušení vízové povinnosti mezi Federací Svatý Kryštof a Nevis a Unií.

               3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Tento návrh neobnáší dodatečné náklady pro rozpočet EU.

               4. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Dne 9. října 2014 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby zahájila jednání s Federací Svatý Kryštof a Nevis o změně dohody o zrušení vízové povinnosti mezi těmito dvěma stranami. Členské státy byly informovány o pokroku jednání na zasedáních Pracovní skupiny pro víza.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Výsledek jednání

                  Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh dohody je pro Unii přijatelný.

                  Konečný obsah dohody lze shrnout takto:

                  a. Délka pobytu

                  Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Federace Svatý Kryštof a Nevis, kteří cestují na území druhé smluvní strany na dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů (namísto doby nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu). Tato nová definice platí v celém znění Dohody mezi Evropskou unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

                  b. Závěrečné ustanovení – pozastavení uplatňování dohody (čl. 8 odst. 4)

               Dohoda upravuje čl. 8 odst. 4 poslední větu takto: „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“ Doplněním slov „a pozastavení zruší“ ke stávajícímu znění pozměněná dohoda vyjasňuje, že pozastavení uplatňování dohody o zrušení vízové povinnosti se skutečně zruší, pokud důvody, které k pozastavení vedly, pominou. V tomto bodě vede změna ke sladění znění dohody o zrušení vízové povinnosti se Svatým Kryštofem a Nevisem se zněním všech ostatních dohod o zrušení vízové povinnosti, jež Unie podepsala v letech 2015 a 2016. Dne 14. června 2016 byla ohledně této změny konzultována Pracovní skupina pro víza a žádný členský stát nevznesl námitky.

                  c. Nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“

                  Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 Evropská unie sama získala konsolidovanou právní subjektivitu. Nicméně pojem „Evropské společenství“ je stále ještě zakotven v mezinárodních dohodách, které vstoupily v platnost před Lisabonskou smlouvou; tak je tomu i v případě Dohody mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Pozměňující dohoda proto nahrazuje pojem „Společenství“ pojmem „Unie“ v celém znění dohody o zrušení vízové povinnosti.

                  d. Společná prohlášení

                  K dohodě se připojují dvě společná prohlášení:

                  – k výkladu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů a

                  – týkající se Islandu, Lichtenštejnska, Norska a Švýcarska.

                  e. Vstup v platnost

                  Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední smluvní strana vyrozumí druhou stranu o tom, že byly dokončeny ratifikační postupy. Dostatečně dlouhé přechodné období je nutné k tomu, aby byla zajištěna právní jistota a cestujícím bylo umožněno pochopit právní předpis a splnit příslušné požadavky. Jakmile bude ratifikace dokončena, budou moci cestující ukončit během šestiměsíčního období své krátkodobé pobyty, které se budou stále celé počítat podle staré definice, než vstoupí v platnost nová definice krátkodobého pobytu a související referenční historické období 180 dnů.

                  Žádných ostatních ustanovení stávající Dohody mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty ani její územní působnosti se pozměňující dohoda nijak nedotkne.

               6.ZÁVĚR

               S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že dohoda bude podepsána jménem Unie, a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné k podpisu jménem Unie.

               2017/0175 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rozhodnutím ze dne 30. listopadu 2009 Rada uzavřela Dohodu mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty. Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Svatého Kryštofa a Nevise, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany „po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období“.

               (2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013
                  17
                zavedlo horizontální změny v acquis Unie v oblasti víz a hranic a definovalo krátkodobý pobyt jako nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (3)Je nezbytné, aby byla do dohody mezi Unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty zavedena tato nová definice, a to v zájmu úplné harmonizace režimu Unie pro krátkodobé pobyty.

               (4)Dne 9. října 2014 přijala Rada rozhodnutí, jímž zmocnila Komisi k zahájení jednání o dohodě, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (5)Jednání s Federací Svatý Kryštof a Nevis o dohodě byla úspěšně dokončena dne 28. července 2016 jejím parafováním ve formě výměny dopisů mezi hlavními vyjednavači Unie a Federace Svatý Kryštof a Nevis.

               (6)Dohoda by měla být podepsána a prohlášení k ní připojená by měla být schválena jménem Unie.

               (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  18
               . Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (8)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  19
               . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Podpis jménem Unie Dohody mezi Evropskou unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), se schvaluje s výhradou jejího uzavření.

               Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Prohlášení připojená k tomuto rozhodnutí se schvalují jménem Unie.

               Článek 3

               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

               Článek 4

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Viz „Účel“ a „Délka pobytu“ v dohodách.

                     (7)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 3.

                     (8)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 24.

                     (9)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 10.

                     (10)
                  S Brazílií EU uzavřela dvě dohody. Jednu pro držitele běžných cestovních pasů (Úř. věst. L 255, 21.9.2012, s. 4) a jednu samostatnou pro držitele diplomatických, služebních a úředních cestovních pasů (Úř. věst. L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (11)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 17.

                     (12)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 38.

                     (13)
                  Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 31.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty uzavřených mezi Evropskou unií/Společenstvím a Antiguou a Barbudou, Bahamským společenstvím, Barbadosem, Brazilskou federativní republikou, Mauricijskou republikou, Federací Svatý Kryštof a Nevis a Seychelskou republikou, přijaté Radou dne 9. října 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úmluva k provedení Schengenské dohody, nařízení Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (18)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (19)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            PŘÍLOHA

            návrhu rozhodnutí Rady
            o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               DOHODA

               mezi Evropskou unií a Federací Svatý Kryštof a Nevis, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

               EVROPSKÁ UNIE

               na jedné straně a

               FEDERACE SVATÝ KRYŠTOF A NEVIS (dále jen „Svatý Kryštof a Nevis“)

               na straně druhé,

               společně dále jen „smluvní strany“,

               S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Federací Svatý Kryštof a Nevis o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. srpna 2015,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE význam usnadnění mezilidských kontaktů,

               BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohoda přispívá ke spokojenosti občanů smluvních stran,

               BEROUCE V ÚVAHU, že definice krátkodobých pobytů podle dohody (tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po datu prvního vstupu) není dostatečně přesná, a zejména pojem „den prvního vstupu“ může vést k nejasnostem a otázkám,

               MAJÍCE NA PAMĚTI, že nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013 zavedlo horizontální změny ve „vnitřním“ acquis EU v oblasti víz a hranic a vymezilo krátkodobý pobyt jako „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“,

               BEROUCE V ÚVAHU, že systém vstupu/výstupu, který má Evropská unie v úmyslu zavést, vyžaduje využití jednotné a jednoznačné definice pro krátkodobý pobyt, která je použitelná pro všechny státní příslušníky třetích zemí,

               PŘEJÍCE SI zajistit plynulý tok cestujících na hraničních přechodech smluvních stran,

               ZNOVU POTVRZUJÍCE, že dohoda platí pro občany všech členských států Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska,

               BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,

               SE DOHODLY TAKTO:

               Článek 1

               Dohoda se mění v souladu s ustanoveními tohoto článku:

               1)V názvu a v čl. 3 odst. 5, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 7 se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“.

               2)V článku 1 se slova „tří měsíců během šestiměsíčního období“ nahrazují slovy „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“.

               3)Ustanovení čl. 4 odst. 1 se nahrazuje tímto:

               „Občané Evropské unie smějí pobývat na území Svatého Kryštofa a Nevise po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.“

               4)Ustanovení čl. 4 odst. 2 se nahrazuje tímto:

               „Občané Svatého Kryštofa a Nevise smějí pobývat na území členských států, které v plném rozsahu uplatňují schengenské acquis, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.

               Občané Svatého Kryštofa a Nevise smějí pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.“

               5)V čl. 4 odst. 3 se slova „tři měsíce“ nahrazují slovy „90 dnů“ a slovo „Společenství“ se nahrazuje slovem „Unie“.

               6)V čl. 8 odst. 4 se poslední věta nahrazuje tímto:

               „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“

               Článek 2

               Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými příslušnými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední strana oznámí druhé straně dokončení zmíněných postupů.

               Sepsáno v [...] dne [...] dva tisíce sedmnáct ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

               Za Evropskou unii

               Za Federaci Svatý Kryštof a Nevis

               SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU, NORSKA, ŠVÝCARSKA A LICHTENŠTEJNSKA

               Je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Svatého Kryštofa a Nevise na straně druhé bezodkladně pozměnily stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podmínek, jaké stanoví tato dohoda.

               Společné prohlášení o výkladu doby 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů

               Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů podle článku 4 dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.

               Slovo „jakýkoliv“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoliv období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               ________