				|

		52012PC0120

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se členské státy žádají, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly Hongkongskou mezinárodní úmluvu pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí z roku 2009 nebo k ní přistoupily /* COM/2012/0120 final - 2012/0056 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ
ZPRÁVA
Vznik a uplatňování nebezpečných a
závadných postupů demontáže lodí představuje vážný problém. Na konci
svého životního cyklu je většina velkých obchodních námořních
plavidel nadále demontována v zařízeních, jež se nacházejí v Asii (v Indii,
Pákistánu a Bangladéši) a nesplňují normy, zpravidla pomocí „plážové
metody“ a s významnými dopady na životní prostředí a na zdraví.
Situace se pravděpodobně ještě
zhorší, protože lze očekávat, že v nadcházejících letech bude v
důsledku nadbytečné kapacity světového loďstva, která bude
podle odhadu přetrvávat ještě nejméně 5 až 10 let, odesláno na
demontáž velké množství lodí. Kromě toho se očekává, že vrcholné
období recyklace lodí, jež nastane kolem roku 2015 v souvislosti s
vyřazováním tankerů s jednoduchým trupem, přinese prospěch
zejména těm zařízením, která nesplňují normy.
Stávající právní předpisy[1] na mezinárodní a evropské
úrovni se ukázaly jako neúčinné, pokud jde o odstranění těchto
postupů při recyklaci lodí.
V současnosti rozšířené nedodržování
předpisů souvisí:
·
s nedostatkem kapacit na recyklaci v OECD, a
to zejména pro největší obchodní lodě,
·
se silnou a nekalou hospodářskou soutěží
mezi zařízeními, jež nesplňují normy, a jinými zařízeními s
přísnějšími technickými normami, která jsou schopna pouze zaplnit
mezery na trhu recyklací zvláštních druhů lodí, jako jsou malé lodě,
plavidla ve správě státu (včetně válečných lodí) nebo
lodě vlastníků, kteří přijali dobrovolné závazky,
·
se skutečností, že stávající právní
předpisy nejsou přizpůsobeny zvláštnostem lodí a mezinárodní
lodní dopravě.
Ve snaze zlepšit
tuto situaci vyzvaly v roce 2004 smluvní strany Basilejské úmluvy
Mezinárodní námořní organizaci (IMO), aby vypracovala povinné požadavky na
recyklaci lodí[2].

Hongkongská úmluva
pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí (dále jen
„Hongkongská úmluva“) byla přijata Mezinárodní námořní organizací v
květnu roku 2009. Aby mohla vstoupit v platnost a nabýt
účinnosti, musí ji ratifikovat dostatečný počet velkých
států vlajky a států provádějících recyklaci.
Evropská unie a její členské státy porovnaly úroveň kontroly
a vymáhání, kterou poskytují Hongkongská úmluva a Basilejská úmluva v celém
jejich rozsahu. Závěr, k němuž dospěly v dubnu 2010,
zněl: „předběžně a s ohledem na životní cyklus lodí lze
vycházet z toho, že Hongkongská úmluva zjevně poskytuje úroveň
kontroly a vymáhání, která odpovídá přinejmenším úrovni stanovené v
Basilejské úmluvě pro lodě, které jsou podle Basilejské úmluvy
klasifikovány jako odpad, dále pro lodě, na něž se vztahuje
Hongkongská úmluva, a pro lodě, s nimiž se nakládá podobným způsobem
v souladu s čl. 3 odst. 4 Hongkongské úmluvy“[3].
V říjnu roku 2011 smluvní strany
Basilejské úmluvy vyzvaly k ratifikaci Hongkongské úmluvy, aby mohla vstoupit v
platnost[4].

Na evropské úrovni Komise v roce 2007
přijala zelenou knihu o zlepšení postupů demontáže lodí a v roce 2008
sdělení o návrhu strategie EU pro demontáže lodí[5]. Tato strategie navrhla
opatření k co nejrychlejšímu zlepšení podmínek demontáže lodí,
včetně přechodného období před vstupem Hongkongské úmluvy
v platnost[6]:
tj. přípravu opatření, která zavádějí klíčové prvky úmluvy,
podporují dobrovolné akce odvětví, poskytují technickou pomoc a podporu
rozvojovým zemím a usilují o důslednější prosazování stávajících
právních předpisů.
Rada ve svých závěrech o strategii EU pro
demontáž lodí Hongkongskou úmluvu podpořila a zdůraznila, že
představuje významný úspěch mezinárodního společenství, stanoví
komplexní systém kontrol a vymáhání příslušných opatření v celém životním
cyklu lodí, a zároveň důrazně vybídla členské státy EU, aby
se prioritně zasadily o ratifikaci úmluvy a umožnily tak její brzký vstup
v platnost a dosažení skutečných a účinných změn v praxi[7].
2012/0056 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se členské státy žádají, aby v
zájmu Evropské unie ratifikovaly Hongkongskou mezinárodní úmluvu pro
bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí z roku 2009 nebo k
ní přistoupily
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6
písm. a) bodem v) a prvním pododstavcem čl. 218 odst. 8 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Lodě, které jsou
považovány za odpad, podléhají na mezinárodní úrovni Basilejské úmluvě o
kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a
jejich zneškodňování. Na evropské úrovni tyto lodě podléhají
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze
dne 14. června 2006 o přepravě odpadů[8]. Uvedené nařízení provádí
Basilejskou úmluvu, jakož i změnu[9]
úmluvy přijatou v roce 1995, která dosud nevstoupila v platnost a která
stanoví zákaz vývozu nebezpečných odpadů do zemí, které nejsou
členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Protože
lodě obsahují nebezpečné materiály, jsou obecně klasifikovány
jako nebezpečné odpady, a je proto zakázáno vyvážet je za účelem
recyklace v zařízeních v zemích, které nejsou členy OECD.
(2)       Při uplatňování
stávajících právních předpisů u lodí se na mezinárodní i evropské
úrovni vyskytují značné potíže.
(3)       Hongkongská mezinárodní
úmluva pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí z roku
2009 (dále jen „úmluva“) byla přijata pod záštitou Mezinárodní
námořní organizace dne 15. května 2009 v návaznosti na jednání v
rámci Mezinárodní konference o bezpečné a environmentálně šetrné
recyklaci lodí[10].
(4)       Cílem úmluvy je zajistit, aby
lodě při demontáži na konci svého životního cyklu
nepředstavovaly zbytečná rizika pro lidské zdraví a bezpečnost,
stejně jako pro životní prostředí. Úmluva se zabývá problémy
spojenými s demontáží lodí v celém jejich rozsahu, jakož i obavami v
souvislosti s pracovními a environmentálními podmínkami v četných
lokalitách na celém světě, v nichž demontáž lodí probíhá.
(5)       Environmentálně šetrná
demontáž lodí je pro Evropskou unii prioritou[11]
a co nejrychlejší provedení úmluvy je jedním z nejdůležitějších
opatření navržených ve sdělení Komise nazvaném Strategie EU pro
zlepšení postupů demontáže lodí[12].
(6)       Doposud však úmluvu
neratifikoval žádný z členských států ani k ní nepřistoupil a
pouze tři členské státy úmluvu podepsaly. Pokud by členské státy
EU úmluvu ratifikovaly nebo k ní přistoupily, mělo by to velkou váhu
na mezinárodní scéně a mohlo by to urychlit vstup úmluvy v platnost.
(7)       Některá ustanovení
úmluvy spadají do výlučné pravomoci Unie v oblasti recyklace lodí.
(8)       Unie úmluvu nemůže
ratifikovat, jelikož jejími stranami mohou být pouze státy.
(9)       Rada by proto měla od
členských států žádat, aby úmluvu v zájmu Unie ratifikovaly nebo k ní
přistoupily,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Po vstupu v platnost nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. XX (o recyklaci lodí), kterým se provádí
Hongkongská mezinárodní úmluva pro bezpečnou a environmentálně
šetrnou recyklaci lodí (dále jen „úmluva“) přijatá dne 15. května
2009 pod záštitou Mezinárodní námořní organizace, členské státy
úmluvu ratifikují nebo, pokud jde o části spadající do výlučné
pravomoci Unie, k ní přistoupí.
Článek 2
Členské státy přijmou nezbytné
kroky, aby ratifikační listiny úmluvy nebo listiny o přistoupení k
úmluvě uložily u generálního tajemníka Mezinárodní námořní
organizace, a to neprodleně a v každém případě nejpozději
do tří let od data vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
Pokrok v oblasti ratifikace se
přezkoumá nejpozději do pěti let od data vstupu tohoto rozhodnutí
v platnost.
Článek 3
Toto rozhodnutí
je určeno členským státům.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě
odpadů na evropské úrovni a Basilejská úmluva o kontrole pohybu
nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich
zneškodňování na úrovni mezinárodní.
[2]               Rozhodnutí č. VII/26 o environmentálně šetrném
řízení demontáže lodí, přijaté na 7. konferenci smluvních stran
Basilejské úmluvy.
[3]               Prohlášení Evropské unie a jejích členských
států je k dispozici na adrese http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc.

[4]               Rozhodnutí č. X/ AA o environmentálně šetrném
řízení demontáže lodí, přijaté na 10. konferenci smluvních stran
Basilejské úmluvy.
[5]               Sdělení KOM(2008) 767 v konečném znění ze
dne 19. listopadu 2008 o strategii EU pro zlepšení postupů demontáže lodí
a posouzení jejích dopadů v pracovním dokumentu útvarů Komise
SEK(2008) 2846.
[6]               Hongkongská mezinárodní úmluva pro bezpečnou a
environmentálně šetrnou recyklaci lodí.
[7]               Závěry Rady přijaté dne 21. října 2009
jsou k dispozici na adrese: (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf.
[8]               Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.
[9]               Změna Basilejské úmluvy (dále jen „změna o
zákazu“) přijatá rozhodnutím smluvních stran Basilejské úmluvy
č. III/1.
[10]             Závěrečný akt konference (SR/CONF/45).
[11]             Závěry Rady ze dne 20.
listopadu 2006.
[12]             KOM(2008) 767 v konečném
znění.


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 1.4.2016
            COM(2016) 172 final
            2016/0090(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro vládní zakázky k předloze rozhodnutí o rozhodčím řízení podle čl. XIX odst. 8 revidované Dohody o vládních zakázkách

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Revidovaná Dohoda WTO o vládních zakázkách (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 6. dubna 2014, stanoví přepracovaný právní rámec uplatňovaný stranami dohody na zakázky v její oblasti působnosti. V této souvislosti revidovaná dohoda stanoví možnost stran dohody využívat rozhodčí řízení v případech, kdy byly vzneseny námitky týkající se navrhované opravy, přesunu subjektu z jedné přílohy do druhé, vyškrtnutí subjektu nebo jiné úpravy příloh strany v dodatku I a námitku nebylo možné vyřešit prostřednictvím konzultací. V čl. XIX odst. 8 revidované dohody se stanoví, že Výbor pro vládní zakázky přijme rozhodčí řízení v zájmu snazšího řešení výše uvedených námitek.

               V souvislosti se vstupem revidované dohody v platnost strany podrobně projednaly obsah takových rozhodčích řízení, přičemž zvážily různé možnosti, jež se uplatní v případě námitek proti navrhované úpravě oblasti působnosti zakázek strany, a dospěly v této záležitosti ke shodě. V tomto ohledu byla vypracována předloha rozhodnutí o rozhodčím řízení. Aby mohlo být překládané nařízení přijato, je zapotřebí, aby Rada Komisi umožnila vyjádřit ve Výboru pro vládní zakázky stanovisko Unie k přijetí rozhodnutí.

               •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

                  Jedná se o obvyklý postup používaný v případě, kdy Komise musí ve Výboru pro vládní zakázky vyjádřit stanovisko Unie k rozhodnutím, která mají za následek změny práv a povinností Unie.

               •Soulad s ostatními politikami Unie

               Nevztahuje se na tento návrh.

               2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právní základ

               V čl. 218 odst. 9 SFEU se stanoví, že má-li orgán zřízený mezinárodní dohodou přijmout rozhodnutí s právními účinky, Rada na návrh Komise přijme rozhodnutí stanovující postoj, který má být zaujat jménem Unie. Rozhodnutí Výboru pro vládní zakázky o přijetí rozhodčího řízení podle čl. XIX  odst. 8 revidované dohody spadá pod čl. 218 odst. 9 SFEU, jelikož je přijímáno orgánem zřízeným mezinárodní dohodou a bude mít právní účinky.

               •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

               Unie má v obchodních záležitostech výlučnou pravomoc. Největší pákový efekt ve vztahu k třetím zemím může zaručit koordinovaná činnost na úrovni Unie.

               •Proporcionalita

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Volba nástroje

               V čl. 218 odst. 9 SFEU se stanoví, že má-li orgán zřízený mezinárodní dohodou přijmout rozhodnutí s právními účinky, Rada na návrh Komise přijme rozhodnutí stanovující postoj, který má být zaujat jménem Unie.

               3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

               •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Konzultace se zúčastněnými stranami

               Nevztahuje se na tento návrh.

                •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Posouzení dopadů

               Přijetí rozhodnutí o rozhodčím řízení v rámci mezinárodní dohody, jejíž je Unie stranou, nevyžaduje posouzení dopadů.

               •Účelnost právních předpisů a zjednodušování

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Základní práva

               Nevztahuje se na tento návrh.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

               Žádné.

               5.OSTATNÍ PRVKY

               •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Informativní dokumenty (u směrnic)

               Nevztahuje se na tento návrh.

               •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

               Obsah předlohy rozhodnutí o rozhodčím řízení podle v čl. XIX odst. 8 revidované dohody

               Vyvolání rozhodčího řízení

               Předloha rozhodnutí o rozhodčím řízením stanoví hmotné a časové podmínky, za nichž mohou strany dohody předložit navrhovanou úpravu působnosti zakázek strany k rozhodčímu řízení. Rovněž objasňuje jak postupovat v případě, že několik stran vznese námitku proti stejné úpravě, aby bylo dosaženo dohody na jediném rozhodčím řízení.

               Jmenování rozhodců

               Návrh rozhodnutí obsahuje počet rozhodců a požadavky, které musí splnit, aby byli jmenováni. Zejména stanoví, že rozhodcem by neměli být jmenováni občané stran rozhodčího řízení a vládní úředníci třetích stran.

               Účast třetích stran

               Podle předlohy rozhodnutí budou mít třetí strany právo účastnit se rozhodčích řízení, pokud mají podstatný zájem na navrhované úpravě předložené k rozhodčímu řízení a pokud svůj zájem oznámily Výboru pro vládní zakázky. Předloha rozhodnutí stanoví práva třetích stran.

               Postupy

               Pracovní postupy, jimiž se mají řídit jmenovaní rozhodci, jsou uvedeny v předloze rozhodnutí. Jedná se o schválení harmonogramu rozhodčího řízení, vedené jednání ve se stranami a nakládání s důvěrnými informace, které strany předkládají. Návrh rozhodnutí stanoví způsob, jakým mají být vedena jednání ve věci a poradní jednání rozhodců.

               Rozhodčí nález

               Předloha rozhodnutí naznačuje body obsahu, formu a harmonogram rozhodčího nálezu a v příslušných případech možnost stran požádat rozhodce o stanovení úrovně kompenzačního vyrovnání, aby byla dosažena srovnatelná úroveň oblasti působnosti zakázek strany provádějící úpravu a zachována rovnováha mezi právy a povinnostmi vyplývajícími z dohody.

               Postoj Komise k předloze rozhodnutí o rozhodčím řízením

               Návrh rozhodnutí stanoví podmínky, za kterých budou moci strany k rozhodčímu řízení předkládat námitky ohledně úpravy navržené stranou týkající se její oblasti působnosti zakázek této strany, a to v případech, kdy neshody nebylo možné vyřešit prostřednictvím konzultací. Rozhodnutí stanoví procesní rámec, který poskytne srozumitelnost, právní jistotu a účinnost při řešení námitek proti navrhovaným úpravám oblasti působnosti.

               Doporučení

               Komise doporučuje, aby Výbor pro vládní zakázky připojenou předlohu návrhu rozhodnutí o rozhodčím řízení přijal.

               V souladu s tím se navrhuje, aby byla Komise oprávněna vyjádřit v rámci Výboru pro vládní zakázky kladný postoj Unie k přijetí předlohy rozhodnutí Výboru pro vládní zakázky o rozhodčích řízeních podle čl. XIX odst. 8 revidované dohody.

               2016/0090 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro vládní zakázky k předloze rozhodnutí o rozhodčím řízení podle čl. XIX odst. 8 revidované Dohody o vládních zakázkách

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Revidovaná Dohoda o vládních zakázkách, která vstoupila v platnost dne 6. dubna 2014, stanoví přepracovaný právní rámec uplatňovaný stranami Dohody o vládních zakázkách na zakázky v její působnosti. Dohoda o vládních zakázkách stanoví možnost stran této dohody využívat rozhodčí řízení v případech, kdy byly vzneseny námitky týkající se navrhované opravy, přesunu subjektu z jedné přílohy do druhé, vyškrtnutí subjektu nebo jiné úpravy příloh strany v dodatku I a námitku nebylo možné vyřešit prostřednictvím konzultací.

               (2)Podle čl. XIX odst. 8 Dohody o vládních zakázkách je Výbor pro vládní zakázky povinen v zájmu snazšího řešení námitek přijmout rozhodčí řízení.

               (3)Strany Dohody o vládních zakázkách podrobně projednaly obsah takového rozhodčího řízení, pokud jde o různé možnosti, jež se uplatní v případě námitek proti navrhované úpravě oblasti působnosti zakázek strany. Strany Dohody o vládních zakázkách dospěly v této záležitosti ke shodě.

               (4)Dohodnuté rozhodčí řízení je stanoveno v předloze rozhodnutí o rozhodčím řízení podle čl. XIX odst. 8 Dohody o vládních zakázkách.

               (5)Uvedená předloha rozhodnutí o rozhodčím řízení stanoví podmínky, které musí být splněny, aby bylo možno využít rozhodčího řízení, a stanoví pravidla pro jmenování rozhodců, účast třetích stran v rozhodčích řízeních, průběh řízení a rozhodčí nález.

               (6)Očekává se, že přijetí rozhodnutí o rozhodčím řízení bude přínosem pro stávající právní rámec Dohody o vládních zakázkách, neboť jeho účelem je usnadnit řešení vznesených námitek týkajících se navrhované opravy, přesunu subjektu z jedné přílohy do druhé, vyškrtnutí subjektu nebo jiné úpravy příloh strany v dodatku I Dohody o vládních zakázkách.

               (7)Je proto vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro vládní zakázky, pokud jde o předlohu rozhodnutí o rozhodčím řízení,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro vládní zakázky, je schválit přijetí předlohy rozhodnutí o rozhodčím řízení podle čl. XIX odst. 8 revidované Dohody o vládních zakázkách Světové obchodní organizace.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 1.4.2016
            COM(2016) 172 final
            PŘÍLOHA
            návrhu rozhodnutí Rady
            o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro vládní zakázky k předloze rozhodnutí o rozhodčím řízení podle čl. XIX odst. 8 revidované Dohody o vládních zakázkách

               DODATEK

               PŘEDLOHA ROZHODNUTÍ O ROZHODČÍM ŘÍZENÍ PODLE ČL. XIX ODST. 8 REVIDOVANÉ DOHODY O VLÁDNÍCH ZAKÁZKÁCH

               Výbor pro vládní zakázky (dále jen „výbor“),

               konstatuje, že čl. XIX odst. 8 revidované Dohody o vládních zakázkách (dále jen „dohoda“) vyžaduje, aby výbor vypracoval rozhodčí řízení v zájmu snazšího řešení námitek podle čl. XIX odst. 2 dohody; a

               potvrzuje význam čl. XIX odst. 8 písm. b) a c) dohody pro tato rozhodčí řízení a opakuje závazek stran přijmout rozhodnutí podle čl. XIX odst. 8 písm. b) a c) dohody,

               přijímá v zájmu snazšího řešení námitek podle čl. XIX odst. 2 dohody toto rozhodčí řízení:

               Žádost o rozhodčí řízení

               1.
                     Podle čl. XIX odst. 7 dohody, jestliže strana provádějící úpravu a strana, která vznesla námitku, nejsou schopny vyřešit námitku proti navrhované úpravě podle čl. XIX odst. 1 dohody, strana provádějící úpravu nebo strana, která vznesla námitku, může navrhovanou úpravu předat k rozhodčímu řízení oznámením výboru nejdříve 45 dnů ode dne rozeslání oznámení o navrhované úpravě podle čl. XIX odst. 1 dohody, přičemž uvede důvody své žádosti.

               2.
                     Pokud dvě nebo více stran předá navrhovanou úpravu k rozhodčímu řízení před jmenováním všech rozhodců, strana provádějící úpravu a všechny strany, které vznesly námitku, se dohodnou na jediném rozhodčím řízení, které bude řešit všechny námitky proti téže navrhované úpravě. Pokud jsou k rozhodčímu řízení po jmenování všech rozhodců předány další námitky proti stejné úpravě, strana provádějící úpravu a všechny strany, které vznesly námitky, se dohodnou na jediném rozhodčím řízení, bude-li to proveditelné.

               Jmenování rozhodců

               3.
                     V rozhodčím řízení rozhodují rozhodci. Pokud se strany rozhodčího řízení nedohodnou jinak, rozhodci jsou tři. Rozhodci musí splňovat požadavky na členy skupin odborníků podle čl. 8 odst. 1, 2 a 9 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů.

               4.
                     Sekretariát výboru na žádost strany rozhodčího řízení navrhne nominace na jmenování rozhodců. Strany rozhodčího řízení mohou navržené jmenování odmítnout pouze ze závažných důvodů. Občané stran rozhodčího řízení a vládní úředníci třetích stran nesmí být jmenováni jako rozhodci, nedohodnou-li se strany rozhodčího řízení jinak.

               5.
                     Pokud se strany rozhodčího řízení nemohou do 20 dnů po předložení navrhovaných úprav k rozhodčímu řízení dohodnout na tom, kdo by měl být jmenován rozhodcem, jmenuje rozhodce do 10 dnů generální ředitel, a to na žádost strany rozhodčího řízení, po konzultaci se stranami rozhodčího řízení a s předsedou výboru.

               Účast třetích stran

               6.
                     Jakákoli strana dohody, která má podstatný zájem na navrhované úpravě předložené k rozhodčímu řízení a oznámila svůj zájem výboru (dále jen „třetí strana“) do 10 dnů poté, co byla navrhovaná úprava předložena k rozhodčímu řízení, bude vyzvána, aby učinila písemné podání, zúčastnila se jednání rozhodců se stranami rozhodčího řízení ve věci, podala ústní vyjádření, přičemž má právo odpovídat na otázky rozhodců.

               Postupy

               7.
                     Rozhodci v řízení uplatňují příslušná ustanovení dohody a řídí se rozhodnutím výboru přijatým v souladu s čl. XIX odst. 8 písm. b) dohody, jakmile je přijato. Kromě toho se použijí tyto pracovní postupy.

               a)
                     Sekretariát výboru bezodkladně předá rozhodcům příslušné oznámení a námitku podle čl. XIX odst. 1 anebo 2 dohody. Do 10 dnů od jmenování rozhodců a po konzultacích se stranami rozhodčího řízení, rozhodci přijmou harmonogram rozhodčího řízení. Harmonogram by měl vycházet z harmonogramu uvedeného v příloze tohoto rozhodnutí.

               b)
                     Rozhodci uspořádají se stranami rozhodčího řízení jednání ve věci, pokud se strany rozhodčího řízení nedohodnou na tom, že to není nutné. Před jednáním ve věci předají strany rozhodčího řízení rozhodcům písemná podání, v nichž předloží skutkové okolnosti věci a své argumenty.

               c)
                     Pokud strana rozhodčího řízení předloží rozhodcům informace, které označila jako důvěrné, budou rozhodci, ostatní strany rozhodčího řízení a třetí strany s těmito informacemi nakládat jako s důvěrnými. Na žádost strany rozhodčího řízení rozhodci stanoví další postupy nezbytné k zachování důvěrnosti takových informací.

               d)
                     Pokud strana rozhodčího řízení označí informace ve svých písemných podáních za důvěrné, poskytne tato strana na žádost jiné strany rozhodčího řízení nebo třetí strany nedůvěrné shrnutí informací obsažených v jejím podání, které lze zveřejnit.

               e)
                     Na jednání ve věci rozhodci vyzvou stranu, která požádala o rozhodčí řízení, aby prostřednictvím ústního podání prezentovala svou věc. Strana, proti níž bylo rozhodčí řízení zahájeno, je poté vyzvána, aby prostřednictvím ústního podání předložila své stanovisko.

               f)
                     Jednání rozhodců ve věci jsou přístupná veřejnosti, pokud strana rozhodčího smíření nepožádá o to, aby v zájmu ochrany informací označených za důvěrné bylo jednání nezavřené.

               g)
                     Rozhodci mohou kdykoli, ať už v průběhu jednání, nebo písemně, klást stranám rozhodčího řízení a třetím stranám otázky a žádat je o vysvětlení.

               h)
                     Písemná podání stran rozhodčího řízení, včetně případných odpovědí na otázky rozhodců, musí být dána k dispozici druhé straně nebo stranám rozhodčího řízení, jakož i třetím stranám. Strany rozhodčího řízení předloží rozhodcům, druhé straně nebo ostatním stranám rozhodčího řízení a třetím stranám písemnou verzi svých ústních podání učiněných na jednání s rozhodci.

               i)
                     Písemná podání, odpovědi na otázky a písemné verze ústních vyjádření třetích stran musí být k dispozici rozhodcům, stranám rozhodčího řízení a ostatním třetím stranám a musí se promítnout ve zprávě rozhodců.

               j)
                     Poradní jednání rozhodců jsou důvěrná.

               k)
                     Rozhodci mohou vyhledávat informace z jakéhokoli zdroje, který považují za vhodný, a mohou se obracet na znalce. Rozhodci poskytne stranám rozhodčího řízení a třetím stranám jakékoli informace poskytnuté znalcům nebo obdržené od znalců. Strany rozhodčího řízení musí mít možnost vyjádřit se k jakýmkoli informacím obdrženým od znalců.

               l)
                     Případné další postupy týkající se rozhodčího řízení stanoví rozhodci po konzultaci se stranami rozhodčího řízení.

               m)
                     S výhradou odst. 7 písm. c) nic v těchto postupech nebrání straně rozhodčího řízení nebo třetí straně zveřejnit prohlášení o svých postojích.

               8.
                     Pravidla chování pro Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů se vztahují na každou osobu vystupující jako rozhodce podle těchto postupů a, jak stanoví pravidla chování a příslušná ustanovení služebního řádu, na ty členy sekretariátu, kteří jsou povoláni k tomu, aby rozhodcům pomáhali.

               9.
                     Pokud strany rozhodčího řízení dosáhnou vzájemně přijatelného řešení námitek proti navrhovaným úpravám, neprodleně tuto skutečnost oznámí rozhodcům. Po obdržení uvedeného oznámení rozhodci ukončí řízení ve vztahu k těmto stranám. Podrobnosti jakéhokoli vzájemně dohodnutého řešení se oznámí výboru, kde se kterákoli ze stran dohody může vyjádřit.

               Rozhodčí nález

               10.
                     Mandát pro rozhodce musí vyžadovat, aby rozhodci určili:

               a)
                     v případě navrhovaného vyškrtnutí podle čl. XIX odst. 1 písm. a) dohody, zda kontrola nebo vliv vlády nad zahrnutými zakázkami dotyčného subjektu, který má být vyškrtnut, byly účinně zrušeny; nebo

               b)
                     v případě jakékoli jiné navrhované úpravy podle čl. XIX odst. 1 písm. b), zda navrhovaná úprava zachovává rovnováhu mezi právy a povinnostmi a srovnatelnou úroveň vzájemně dohodnuté oblasti působnosti stanovené v dohodě a případně úroveň kompenzačního vyrovnání.

               11.
                     Rozhodci vydají zprávu obsahující odůvodněný nález stranám rozhodčího řízení do 90 dnů nebo v případě, že rozhodci upravili harmonogram, nejpozději 120 dní od:

               a)
                     jmenování rozhodců, pokud se rozhodčí řízení vede podle odstavce 1; nebo

               b)
                     žádosti, pokud se rozhodčí řízení vede podle odstavce 12.

               Lhůta stanovená v tomto článku může být prodloužena po vzájemné dohodě stran rozhodčího řízení. Sekretariát výboru po překladu neprodleně rozešle zprávu stranám dohody.

               12.
                     Pokud rozhodci učiní podle odst. 10 písm. a) záporný nález a pokud rozhodci neurčí žádné kompenzační vyrovnání podle odst. 10 písm. b), může kterákoli strana rozhodčího řízení po 30 dnech a nejpozději 60 dnů od rozeslání zprávy rozhodců požádat, aby titíž rozhodci, jsou-li k dispozici, určili úroveň kompenzačního vyrovnání, které by vedlo ke srovnatelné úrovni oblasti působnosti a zachování rovnováhy mezi právy a povinnostmi vyplývajícími z dohody. Rozhodci se přitom řídí rozhodnutím výboru přijatým v souladu s čl. XIX odst. 8 písm. c) dohody, jakmile je přijato. Není-li některý z původních rozhodců k dispozici, jmenuje se v souladu s odstavci 3 až 5 jeho nástupce.

               Provádění

               13.
                     Strany rozhodčího řízení přijímají rozhodčí nález jako konečný.

               14.
                     Pro účely čl. XIX odst. 7 písm. b) bodu i) dohody je rozhodčí řízení skončeno:

               a)
                     jakmile je stranám dohody rozeslána zpráva podle odstavce 11, která neopravňuje k dalšímu řízení podle odstavce 12; nebo

               b)
                     pokud strany rozhodčího řízení nevyužijí práva, které mají podle odstavce 12, po uplynutí lhůty stanovené v uvedeném odstavci.

               Příloha

               Navrhovaný harmonogram rozhodčího řízení

               Rozhodci stanoví harmonogram přijatý podle odst. 7 písm. a) na základě:

               a)
                     obdržení písemných podání stran rozhodčího řízení:

               1)
                     žádající strana:
                     ---------- 2 týdny

               2)
                     odpovídající strana:
                     ---------- 2 týdny

               b)
                     obdržení podání třetích stran:
                     ---------- 1 týden

               c)
                     jednání ve věci s rozhodci:
                     ---------- 1–2 týdny

               d)
                     odpovědi na otázky stranám a třetím stranám
                  rozhodčího řízení:
                     ---------- 1–2 týdny

               e)
                     Vydání a rozeslání zprávy rozhodců
                  o jejich nálezu:
                     ---------- 4 týdny

               V souladu s ustanoveními odstavce 11 mohou rozhodci výše uvedený harmonogram změnit a naplánovat další jednání se stranami rozhodčího řízení, a to po konzultaci s těmito stranami.


				|

		52012PC0666

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se mění prováděcí rozhodnutí 2009/1008/ES, kterým se Lotyšské republice povoluje prodloužit působnost zvláštního opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
Odůvodnění a cíle návrhu
Podle čl. 395 odst. 1 směrnice Rady
2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně
z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada
jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby
uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice,
jejichž cílem je zjednodušit postup vyměřování daně nebo
zabránit určitým druhům daňových úniků či vyhýbání se
daňovým povinnostem.
Lotyšská republika (dále jen „Lotyšsko“)
požádala dopisem, který Komise zaevidovala dne 20. dubna 2012, o povolení
nadále uplatňovat opatření odchylující se od článku 193
směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o DPH
uvědomila Komise dopisem ze dne 30. července 2012 o žádosti Lotyšska
ostatní členské státy (Španělsko však bylo informováno dopisem ze dne
31. července 2012). Dopisem ze dne 2. srpna 2012 uvědomila Komise
Lotyšsko, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení
žádosti.
Obecné souvislosti
Lotyšsko žádá o povolení prodloužit stávající
uplatňování mechanismu přenesení daňové povinnosti pro dodávky
dřeva. Na základě informací poskytnutých Lotyšskem se zdá, že na trhu
se dřevem v Lotyšsku mají nadále ve značné míře dominantní
postavení malé společnosti a dodavatelské fyzické osoby, jež často
zmizí bez odvedení daně příslušným orgánům, avšak nechají
zákazníkovi platnou fakturu k odpočtu DPH.
Podle mechanismu přenesení daňové
povinnosti se příjemce, pokud je kvalifikován jako osoba povinná
k dani pro účely DPH, stává osobou povinnou odvést DPH orgánům
správy daní. V praxi to vede k tomu, že dodavatel dřeva
nefakturuje DPH zákazníkovi, který, pakliže má plné právo na odpočet,
zároveň přizná i odečte odpovídající DPH; faktické odvedení
daně do státní pokladny už tedy není nutné. Tento režim se uplatňuje
na území Lotyšska a nemá dopad na přeshraniční transakce.
Odchylující se opatření (odchylující se
od tehdy platné šesté směrnice[1],
která byla bez podstatných změn obsahu nahrazena směrnicí o DPH) bylo
původně povoleno aktem o přistoupení z roku 2003[2], a to konkrétně
v příloze VIII kapitole 7 bodu 1 písm. b) uvedeného aktu na období do
30. dubna 2005. Následně byla účinnost opatření prodloužena do
31. prosince 2009 rozhodnutím Rady 2006/42/ES ze dne 24. ledna 2006[3] a do 31. prosince 2012
rozhodnutím Rady 2009/1008/EU ze dne 7. prosince 2009[4].
Komisi je zřejmé, že situace, z níž
vycházela původní odchylka, nadále přetrvává. Lotyšsko tvrdí, že
řada ukazatelů prokazuje, že v tomto odvětví je úroveň
rizika podvodů v souvislosti s DPH nadále vysoká. Tato odchylka
by proto měla být poskytnuta na další omezené období.
Protože však odchylka platila dost dlouhou
dobu, měla by být Komisi spolu s žádostí o prodloužení předložena
nejpozději do 1. dubna 2015 hodnotící zpráva v případě, že by
Lotyšsko zvažovalo další prodloužení přesahující rok 2015.
Platné předpisy vztahující se na
oblast návrhu
Obdobné odchylky ve vztahu k článku 193
směrnice o DPH byly povoleny dalším členským státům.
Soulad s ostatními politikami a cíli
Unie
Nevztahuje se na tento návrh.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
Konzultace se zúčastněnými
stranami
Nevztahuje se na tento návrh.
Sběr a využití výsledků odborných
konzultací
Nebylo třeba využít externích odborných
konzultací.
Posouzení dopadů
Cílem návrhu rozhodnutí je boj proti
únikům DPH na trhu se dřevem v Lotyšsku, a rozhodnutí má proto
potenciální pozitivní dopad.
Vzhledem k úzké oblasti působnosti dané
odchylky a její omezené časové působnosti však její dopad bude
v každém případě omezený.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
Shrnutí navrhovaných opatření
Povolení prodloužit účinnost
opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice o DPH, pokud
jde o mechanismus zpětného vyúčtování při transakcích
se dřevem, pro Lotyšsko.
Právní základ
Článek 395 směrnice o DPH.
Zásada subsidiarity
Podle článku 395 směrnice o DPH musí
členský stát, který chce zavést opatření odchylující se od uvedené
směrnice, získat povolení Rady, které bude uděleno v podobě
rozhodnutí Rady. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů:
Toto rozhodnutí se týká povolení
udělovaného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a
nezakládá žádnou povinnost.
Vzhledem k omezené oblasti
působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému
cíli.
Volba nástrojů
Podle článku 395 směrnice o DPH je
odchylka od společných pravidel pro DPH možná pouze v případě,
že ji jednomyslně schválí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je
kromě toho nejvhodnějším nástrojem, neboť může být
určeno jednotlivým členským státům.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet Unie.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Přezkum / revize / ustanovení o
skončení platnosti
Návrh obsahuje ustanovení o skončení
platnosti.
2012/0315 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se mění prováděcí rozhodnutí
2009/1008/ES, kterým se Lotyšské republice povoluje prodloužit působnost
zvláštního opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice
2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování
Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
hodnoty[5],
a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Lotyšsko požádalo dopisem,
který Komise zaevidovala dne 20. dubna 2012, o povolení nadále uplatňovat
opatření odchylující se od ustanovení směrnice 2006/112/ES týkajících
se osoby povinné odvést daň z přidané hodnoty (DPH) správci
daně.
(2)       V souladu s čl. 395
odst. 2 směrnice 2006/112/ES informovala Komise dopisem ze dne 30.
července 2012 o žádosti Lotyšska ostatní členské státy.
Španělsko však bylo o žádosti informováno dopisem ze dne 31. července
2012. Dopisem ze dne 2. srpna 2012 uvědomila Komise Lotyšsko, že má
k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.
(3)       Trh se dřevem
v Lotyšsku je nadále ovládán malými místními společnostmi
a dodavatelskými fyzickými osobami. Povaha trhu a dotčených
podniků zapříčinila daňové podvody, které správce daně
může jen těžko kontrolovat. Pro potírání tohoto nešvaru bylo do
lotyšského zákona o DPH začleněno zvláštní ustanovení, kterým se
stanoví, že v případě transakcí se dřevem je osobou
povinnou odvést daň osoba povinná k dani, pro niž je
uskutečňováno zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služeb. Toto
opatření se odchyluje od článku 193 směrnice 2006/112/ES,
podle něhož v rámci vnitřního systému osoba povinná k dani,
která dodává zboží nebo poskytuje služby, je obvykle povinna odvést daň.
(4)       Právní a faktická situace,
jež opodstatnila odchylující se opatření podle prováděcího
rozhodnutím Rady 2009/1008/EU ze dne 7. prosince 2009, kterým se Lotyšsku
povoluje prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku
193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
hodnoty[6],
se nezměnila. Na základě informací poskytnutých Lotyšskem se zdá, že
úroveň rizika co do podvodů v souvislosti s DPH zůstává v daném
odvětví vysoká. Lotyšsku by proto mělo být povoleno uplatňovat
toto opatření v dalším omezeném období.
(5)       Pokud by Lotyšsko zvažovalo
další prodloužení odchylujícího se opatření přesahující rok 2015,
mělo by Komisi nejpozději do 30. března 2015 spolu s uvedenou
žádostí předložit zprávu o uplatňování tohoto opatření.
(6)       Odchylka nemá nepříznivý
dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH.
(7)       Rozhodnutí 2009/1008/EU by
proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2009/1008/EU se mění takto:
(1)        V článku 2 se datum „31.
prosince 2012“ nahrazuje datem „31. prosince 2015“.
(2)        Vkládá se nový článek 2a,
který zní:
„Článek 2a
Každá žádost o rozšíření opatření
stanoveného tímto rozhodnutím se předloží Komisi nejpozději do 30.
března 2015 a připojí se k ní zpráva o uplatňování tohoto
opatření.“
Článek 2
Toto rozhodnutí
je určeno Lotyšské republice.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
[1]               Směrnice Rady 77/388/EHS ze dne
17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů
členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém
daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně
(Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1).
[2]               Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.
[3]               Úř. věst. L 25, 28.1.2006, s. 31.
[4]               Úř. věst. L 347, 24.12.2009, s. 30.
[5]               Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
[6]               Úř. věst. L 347, 24.12.2009, s. 30.


				|

		52012PC0607

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci správního výboru Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů, pokud jde o návrh předpisu o zdokonalených dětských zádržných systémech /* COM/2012/0607 final - 2012/0291 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
1.           SOUVISLOSTI NÁVRHU
·
Odůvodnění a cíle návrhu
Evropská hospodářská komise Organizace
spojených národů (EHK/OSN) vyvíjí na mezinárodní úrovni harmonizované
požadavky, které jsou určeny k odstranění technických překážek
obchodu s motorovými vozidly a systémy používanými v takových motorových
vozidlech mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958 a
k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti a ochrany životního
prostředí u těchto vozidel a systémů.
EHK/OSN nedávno dokončila návrh
předpisu o jednotných podmínkách pro schvalování zdokonalených
dětských zádržných systémů používaných v motorových vozidlech[1]. Cílem
uvedeného návrhu předpisu je stanovit vysokou úroveň bezpečnosti
pro děti sedící v těchto systémech po dobu přepravy v motorových
vozidlech.
Na úrovni EU se článkem 2 směrnice
Rady 91/671/EHS o povinném používání bezpečnostních pásů a
dětských zádržných systémů ve vozidlech[2] stanoví
povinné používání vhodných dětských zádržných systémů v motorových
vozidlech.
Cílem tohoto návrhu je vymezit postoj Unie,
pokud jde o návrh předpisu EHK/OSN o zdokonalených dětských
zádržných systémech, a následně stanovit, aby Unie zastoupená Komisí
hlasovala ve prospěch tohoto návrhu.
V pozdější fázi musí být přijata
opatření k tomu, aby návrh předpisu EHK/OSN o zdokonalených
dětských zádržných systémech mohl být uplatňován v rámci Evropské
unie pro schvalování typu těchto systémů, jakož i pro jejich
používání občany EU.
·
Obecné souvislosti
Nařízení Evropského parlamentu a Rady
(ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro
schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a
systémů, konstrukčních částí a samostatných technických
celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti[3] stanoví
základní požadavky pro schvalování typu dětských zádržných systémů
prostřednictvím přímého odkazu na předpis EHK/OSN č. 44 –
Jednotná ustanovení pro schvalování typu zádržných zařízení pro děti
cestující v motorových vozidlech („dětské zádržné systémy“)[4]. Bylo
zapotřebí začlenit přímý odkaz na zvláštní požadavky na
schvalování typu dětských zádržných systémů v rámci EHK/OSN, a tedy i
na úrovni EU.
Proto se nyní předpokládá, že Unie bude
hlasovat ve prospěch souvisejícího návrhu předpisu EHK/OSN o
zdokonalených dětských zádržných systémech, aby se zajistila existence
společných harmonizovaných požadavků na mezinárodní úrovni, které
usnadní mezinárodní obchod. To umožní evropským společnostem, aby se
řídily jedním souborem celosvětově uznávaných požadavků,
tj. požadavků uznávaných v zemích smluvních stran revidované dohody
EHK/OSN z roku 1958, pokud jde o opatření související s novou generací
dětských zádržných systémů.
·
Platné předpisy vztahující se na oblast
návrhu
Směrnice Rady 77/541/EHS o sbližování
právních předpisů členských států týkajících se
bezpečnostních pásů a zádržných systémů motorových vozidel[5] s ohledem
na požadavky na dětské zádržné systémy, jak jsou stanoveny v příloze
XVII uvedené směrnice.
Směrnice Rady 91/671/EHS o povinném
používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů
ve vozidlech, včetně ustanovení týkajících se používání dětských
zádržných systémů v motorových vozidlech.
Nařízení (ES) č. 661/2009 týkající
se obecné bezpečnosti s ohledem na přímý odkaz na předpis
EHK/OSN č. 44 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu zádržných
zařízení pro děti cestující v motorových vozidlech („dětské
zádržné systémy“).
·
Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
Návrh je v souladu s cíli směrnice
91/671/EHS týkající se používání bezpečnostních pásů
a dětských zádržných systémů, a proto je v souladu s cílem EU
zajistit vysokou úroveň bezpečnosti silničního provozu pro
děti přepravované v motorových vozidlech.
2.           VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 ·                         Konzultace se zúčastněnými stranami
 Evropská komise během vypracovávání návrhu prováděla konzultace se zúčastněnými stranami. Uskutečnila se všeobecná konzultace prostřednictvím neformální pracovní skupiny EHK/OSN pro dětské zádržné systémy, a to v rámci pracovní skupiny pro pasivní bezpečnost (GRSP). Další fází vývoje návrhu bylo šíření informací a následná jednání v rámci technického výboru – motorová vozidla. ·                         Posouzení dopadů Evropská komise nechala provést posouzení dopadů v případě nařízení (ES) č. 661/2009, které zahrnovalo dětské zádržné systémy. Ustanovení o zdokonalených dětských zádržných systémech se vzájemně doplňují. Neformální pracovní skupina pro dětské zádržné systémy fungující v rámci pracovní skupiny pro pasivní bezpečnost (GRSP) EHK/OSN převzala výsledky dalších relevantních analýz, které byly získány prostřednictvím projektů CASPER (projekt podporující větší bezpečnost dětí na evropských silnicích, „Child Advanced Safety Project for European Roads“) a EPOCh (projekt na ochranu starších dětí, „Enabling Protection for Older Children“) sedmého rámcového programu.
3.           PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
·
Shrnutí navrhovaných opatření
Návrh umožní Unii zastoupené Komisí hlasovat
ve prospěch návrhu předpisu EHK/OSN o zdokonalených
dětských zádržných systémech.
·
Právní základ
Za účelem přizpůsobení se
specifickým ustanovením Smlouvy o fungování Evropské unie byl dříve
použitý právní základ uvedený v 1. bodě odůvodnění nahrazen
přímým odkazem na čl. 218 odst. 9, jelikož bylo nutné
změnit přípravný postup pro zasedání WP29, a v důsledku toho se
změnila i právní podoba, kterou je rozhodnutí Rady, a nikoli rozhodnutí
Komise, které se během přípravného postupu používalo v minulých 14
letech.
·
Zásada subsidiarity
Požadavky na dětské zádržné systémy jsou
již na úrovni EU harmonizovány. Nová ustanovení jsou doplňková pro novou
generaci dětských zádržných systémů. Hlasovat ve prospěch
mezinárodních nástrojů, jako jsou návrhy předpisů EHK/OSN, a
začlenit je do systému Unie pro schvalování typu systémů používaných
v motorových vozidlech může pouze Unie. Tím se nejen zamezí fragmentaci
vnitřního trhu, ale rovněž se zajistí shodná úroveň norem v
oblasti bezpečnosti v celé EU. Zároveň tím jsou poskytnuty výhody
úspor z rozsahu: výrobky lze vyrábět pro celý evropský trh a dokonce i
mezinárodní trh a nemusí být upravovány, aby získaly vnitrostátní schválení
typu v každém členském státě nebo na ostatních územích v rámci
EHK/OSN.
Návrh je proto v souladu se zásadou
subsidiarity.
·
Zásada proporcionality
Návrh je v souladu se zásadou
proporcionality, protože nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro
dosažení cílů k zajištění řádného fungování vnitřního trhu,
přičemž zároveň poskytuje vysokou úroveň bezpečnosti a
ochrany veřejnosti.
·
Volba nástrojů
Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady.
Rozhodnutí Rady se považuje za vhodné, jelikož
je v souladu s požadavky čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské
unie.
4.           ROZPOČTOVÉ
DŮSLEDKY
Návrh nemá žádné důsledky pro
rozpočet Unie.
2012/0291 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci
správního výboru Evropské hospodářské komise Organizace spojených
národů, pokud jde o návrh předpisu o zdokonalených dětských
zádržných systémech
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9
této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Rozhodnutím Rady 97/836/ES[6]
přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise
Organizace spojených národů (dále jen „EHK/OSN“) o přijetí
jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení
a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech,
a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na
základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku
1958“).
(2)       Standardizované požadavky
návrhu předpisu EHK/OSN o jednotných podmínkách pro schvalování
zdokonalených dětských zádržných systémů používaných v motorových
vozidlech[7]
se zaměřují na odstranění technických překážek obchodu s
dětskými zádržnými systémy pro použití v motorových vozidlech mezi
smluvními stranami revidované dohody z roku 1958
a k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti a ochrany u
těchto systémů.
(3)       Je vhodné stanovit postoj,
který má být zaujat jménem Unie v rámci správního výboru revidované dohody z
roku 1958 ohledně přijetí uvedeného návrhu předpisu EHK/OSN,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Postoj, který má Evropská unie zastoupená
Komisí zaujmout v rámci správního výboru revidované dohody z roku 1958, je
hlasovat ve prospěch návrhu předpisu EHK/OSN o jednotných podmínkách
pro schvalování zdokonalených dětských zádržných systémů používaných
v motorových vozidlech, který je obsažen v dokumentu ECE TRANS/ WP.29/2012/53.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem
vyhlášení.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Evropské
komisi.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda/předsedkyně
[1]               Dokument EHK/OSN: ECE TRANS/WP.29/2012/53.
[2]               Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 26.
[3]               Úř.
věst. L 200, 31.7.2009, s. 1.
[4]               Úř.
věst. L 233, 9.9.2011, s. 95.
[5]               Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 95.
[6]               Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 78.
[7]               Dokument
EHK/OSN: ECE TRANS/WP.29/2012/53.