               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.5.2016
            COM(2016) 304 final
            2016/0157(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz občanům Gruzie k přijetí společných pokynů pro prováděnídohody

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

               •Odůvodnění a cíle návrhu

               Dohoda mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz (dále jen „dohoda“)
                  1
                vstoupila v platnost dne 1. března 2011. Dohoda stanovila na základě vzájemnosti právně závazná práva a povinnosti za účelem zjednodušení postupů při vydávání víz gruzínským občanům. Článkem 12 uvedené dohody byl zřízen smíšený výbor, jehož úkolem je sledovat provádění dohody.Smíšený výbor konstatoval, že jsou zapotřebí společné pokyny, aby bylo zajištěno plně harmonizované provádění dohody konzuláty členských států schengenského prostoru a aby byl vyjasněn vztah mezi dohodou a ustanoveními smluvních stran (dále jen „strany“) vztahujícími se nadále na vízové záležitosti, které dohoda neupravuje.

               Tyto pokyny nejsou součástí dohody a nejsou právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů při provádění dohody důsledně řídili.

               •Soulad s platnými předpisy v dané oblasti politiky

               Dohoda má přednost před vízovým kodexem v otázkách, které upravují oba tyto nástroje.

               Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, například určení členského státu schengenského prostoru příslušného pro vyřízení žádosti o vízum, důvody pro zamítnutí víza, právo odvolat se proti zamítavému rozhodnutí nebo obecná pravidla pro osobní pohovor se žadatelem, se použije vízový kodex
                  2
               .

               Na záležitosti, které dohoda neupravuje, například uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků na obživu, zamítnutí vstupu na území členských států a vyhoštění ze země, se také nadále použijí schengenská pravidla a případně vnitrostátní právní předpisy.

               Podle čl. 2 odst. 1 dohody se zjednodušený vízový režim, který stanoví dohoda, použije na občany Gruzie pouze tehdy, pokud nebyli osvobozeni od vízové povinnosti nařízením č. 539/2001
                  3
               . Kdyby Gruzie měla být převedena do přílohy II nařízení č. 539/2001, obsahující seznam zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti, dohoda by pozbyla platnosti. Jelikož by však tato výjimka byla udělena pouze držitelům biometrických pasů (osvobození, které má být specifikováno v poznámce pod čarou v příloze II), dohoda by se nadále vztahovala na občany Gruzie, kteří jsou držiteli nebiometrických pasů.

               2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

               Pokyny, které mají být přijaty smíšeným výborem po přijetí postoje EU na základě tohoto návrhu, mají podrobně vysvětlit ustanovení dohody a jejich účelem je její řádné a plně harmonizované provádění.

               Pokyny zohledňují vízový kodex a další legislativní akty v oblasti vízové politiky EU. Cílem je zajistit, aby zaměstnanci konzulátů členských států při provádění dohody jednali v souladu s acquis EU v oblasti vízové politiky.

               3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ A POSOUZENÍ DOPADŮ

               Komise projednala tento návrh pokynů s odpovědnými orgány Gruzie na zasedáních smíšeného výboru dne 1. 6. 2011, 24. 11. 2011, 13. 2. 2012, 26.–27. 2. 2013, 4. 6. 2014 a 13. 10. 2015, jakož i prostřednictvím výměny e-mailů mezi stranami v době mezi zasedáními smíšeného výboru. Několik nevyřešených otázek vyžadovalo hlubší analýzu na obou stranách, než bylo možné dosáhnout vzájemně uspokojivého kompromisu, zejména ve věci profesních organizací novinářů a dopravců (viz bod 2.2.1 písm. e) a k) pokynů).

               Návrh pokynů připojený v příloze tohoto návrhu rozhodnutí Rady byl konzultován s členskými státy v rámci místní schengenské spolupráce v Tbilisi a pracovní skupiny pro víza (poslední konzultace: 20. listopad 2015). Smíšený výbor schválil konečnou verzi pokynů na svém šestém zasedání, které se konalo dne 13. října 2015.

               4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

                  Tento návrh nemá žádný dopad na rozpočet EU.

               2016/0157 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz občanům Gruzie
                  k přijetí společných pokynů pro provádění
                  dohody

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Evropské komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování krátkodobých víz občanům Gruzie (dále též „dohoda“) se zřizuje smíšený výbor. Tento článek stanoví zejména, že smíšený výbor má sledovat provádění dohody.

               (2)Vízový kodex (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009) stanovil postupy a podmínky udělování víz pro průjezd přes území členských států nebo předpokládané pobyty na tomto území nepřesahující 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (3)Společné pokyny jsou nezbytné, aby se zajistilo plně harmonizované provádění dohody konzuláty členských států a aby se vyjasnil vztah mezi dohodou a ustanoveními smluvních stran, která se nadále použijí na vízové záležitosti, jež dohoda neupravuje.

               (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru k přijetí společných pokynů pro provádění dohody.

               (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                  4
               . Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                  5
               . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování krátkodobých víz občanům Gruzie k přijetí společných pokynů k provádění dohody, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

                     (1)
                  Úř. věst. L 52, 25.2.2011, s. 34–44.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex), Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (3)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (4)
                  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43–47.

                     (5)
                  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20–23.

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 26.5.2016
            COM(2016) 304 final
            PŘÍLOHA

            Návrh ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz občanům Gruzie k přijetí společných pokynů pro provádění dohody

               PŘÍLOHA

               Návrh ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz občanům Gruzie k přijetí společných pokynů pro provádění dohody

               PŘEDLOHA

               ROZHODNUTÍ Č. ../201.. SMÍŠENÉHO VÝBORU

               ZŘÍZENÉHO DOHODOU

               MEZI EVROPSKOU UNIÍ A GRUZIÍ

               O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ KRÁTKODOBÝCH VÍZ OBČANŮM GRUZIE

               ze dne …….

               o přijetí společných pokynů pro provádění uvedené dohody

               SMÍŠENÝ VÝBOR,

               s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování krátkodobých víz občanům Gruzie (dále též „dohoda“), a zejména na článek 12 této dohody,

               vzhledem k tomu, že dohoda vstoupila v platnost dne 1. března 2011,

               ROZHODL TAKTO:

               Článek 1

               Společné pokyny pro provádění Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování krátkodobých víz občanům Gruzie jsou stanoveny v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V … dne …

               Za Evropskou unii

                     Za Gruzii

                  NÁVRH

                  POKYNY

                  PRO PROVÁDĚNÍ

                  DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A GRUZIÍ

                  O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ

               Účelem dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz, která vstoupila v platnost dne 1. března 2011, je usnadnit na základě vzájemnosti postupy pro udělování víz občanům Gruzie k zamýšlenému pobytu v délce nejvýše 90 dnů během období 180 dnů.

               Dohoda stanoví na základě vzájemnosti právně závazná práva a povinnosti pro účely zjednodušení postupů při vydávání víz gruzínským občanům.

               Účelem těchto pokynů, jež budou přijaty smíšeným výborem zřízeným článkem 12 dohody (dále též „smíšený výbor“) je zajistit harmonizované provádění ustanovení dohody diplomatickými misemi a konzulárními úřady členských států. Nejsou součástí dohody, a proto nejsou právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů při provádění ustanovení dohody důsledně řídili.

               Pokyny se mají aktualizovat na základě zkušeností s prováděním dohody a odpovědný za to má být smíšený výbor.

               S cílem zajistit nepřerušené a harmonizované provádění dohody a v souladu s jednacím řádem smíšeného výboru pro zjednodušení vízového režimu se strany dohodly, že mezi formálními zasedáními smíšeného výboru budou udržovat neformální kontakty, jejichž prostřednictvím budou řešit naléhavé otázky. Podrobné zprávy o těchto otázkách a neformálních kontaktech budou předloženy na příštím zasedání smíšeného výboru pro zjednodušení vízového režimu.

               I. OBECNÉ OTÁZKY

               1.1 Účel a oblast působnosti

               V čl. 1 odst. 1 dohody se stanoví: „Účelem této dohody je usnadnit udělování víz občanům Gruzie pro zamýšlený pobyt, který během 180 dní nepřekračuje 90 dní.“

               Dohoda se vztahuje na všechny občany Gruzie, kteří žádají o krátkodobá víza, bez ohledu na zemi, v níž mají bydliště.

               Dohoda se nevztahuje na osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného Gruzií. Na tuto kategorii osob se vztahují běžná pravidla acquis EU v oblasti vízové politiky.

               V čl. 1 odst. 2 dohody se stanoví: „Pokud by Gruzie znovu zavedla pro občany všech členských států nebo určité kategorie těchto občanů všech členských států vízovou povinnost, vztahovala by se na příslušné občany Unie na základě vzájemnosti automaticky stejná usnadnění, která se podle této dohody vztahují na občany Gruzie.“

               Od 1. června 2006 jsou všichni občané EU nebo osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného členským státem EU, zproštěni vízové povinnosti při cestách do Gruzie, které během 180 dní nepřekračují 90 dní, nebo při přejezdu přes území Gruzie.

               S cílem zamezit tomu, aby Gruzie diskriminačně zacházela s občany jednoho nebo vícero členských států EU nebo s určitými kategoriemi těchto občanů, Evropská unie v prohlášení připojeném k dohodě oznámila svůj úmysl pozastavit provádění dohody, pokud Gruzie znovu zavede žádosti o vízum pro občany jednoho nebo vícero členských států EU nebo určité kategorie těchto občanů.

               1.2 Oblast působnosti dohody

               V článku 2 dohody se stanoví:

               „1.
                     Zjednodušený vízový režim, který stanoví tato dohoda, se použije na občany Gruzie pouze tehdy, pokud nebyli osvobozeni od vízové povinnosti na základě právních předpisů Unie nebo členských států, této dohody či jiných mezinárodních smluv.

               2.
                     Vnitrostátní právní předpisy Gruzie nebo členských států nebo právo Unie se použijí na záležitosti neupravené touto dohodou, jako je zamítnutí udělení víz, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a opatření týkající se vyhoštění.“

               Aniž je dotčen článek 10 dohody (který stanoví osvobození od vízové povinnosti pro držitele gruzínských diplomatických pasů), dohoda neovlivňuje stávající pravidla týkající se vízové povinnosti či osvobození od vízové povinnosti.

               Například článek 4 nařízení Rady č. 539/2001
                  1
                umožňuje členským státům osvobodit od vízové povinnosti civilní letecké a námořní posádky a další kategorie osob. Od uvedení v platnost přidružení Švýcarska k schengenskému prostoru dne 13. prosince 2008 a Lichtenštejnska 7. března 2011, povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem jsou uznána za rovnocenná schengenským vízům pro průjezd i krátkodobý pobyt.

               Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, například určení členského státu schengenského prostoru příslušného pro vyřízení žádosti o víza, odůvodnění zamítnutí víza, právo na odvolání proti zamítavému rozhodnutí nebo obecné pravidlo osobního pohovoru se žadatelem se použije vízový kodex
                  2
               . Kromě toho se schengenská pravidla a případně vnitrostátní právní předpisy nadále také použijí na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jako je uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území členských států a opatření týkající se vyhoštění. V tomto ohledu je nezbytné poskytovat přesné informace o těchto záležitostech (viz také společné prohlášení o sladění informací o postupech při vydávání krátkodobých pobytových víz a dokladů, které se předkládají k žádostem o krátkodobá pobytová víza).

               Dokonce i v případě, že by byly splněny podmínky stanovené v dohodě, například kdyby žadatel o vízum předložil doklad dosvědčující účel cesty pro kategorie osob uvedené v jejím článku 4, může mu být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (Schengenský hraniční kodex
                  3
               ), tj. pokud dotyčná osoba není držitelem platného cestovního dokladu, má záznam v SIS nebo pokud je daná osoba považována za hrozbu pro veřejný pořádek, vnitřní bezpečnost atd.

               Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz, které umožňuje vízový kodex. Například vícenásobné vízum s dlouhou dobou platnosti – až do pěti let – lze udělit kategoriím osob, které nejsou uvedeny v článku 5 dohody, pokud jsou splněny podmínky stanovené ve vízovém kodexu (článek 24). Stejně tak se nadále použijí ustanovení obsažená ve vízovém kodexu umožňující upustit od vízového poplatku nebo jej snížit (čl. 16 odst. 5 a 6 vízového kodexu).

               1.3
                     Druhy víz, které spadají do oblasti působnosti dohody

               V čl. 3 písm. d) dohody je „vízum“ vymezeno jako „povolení vydané členským státem za účelem průjezdu přes území členských států nebo zamýšlený pobyt na tomto území, který nepřesáhne 90 dnů v období 180 dnů od prvního dne vstupu na území příslušných členských států“.

               Zjednodušení podle dohody platí pro jednotná víza, víza s omezenou územní platností udělená pro účely průjezdu nebo krátkodobého pobytu.

               1.4 Výpočet délky pobytu stanovené ve vízu a zejména otázka, jak určit dobu šesti měsíců

               Nedávná změna Schengenského hraničního kodexu
                  4
                nově vymezila pojem krátkodobého pobytu. Podle aktuální definice jde o: „90 dní během jakéhokoli období 180 dnů, kterým se rozumí období 180 dnů bezprostředně předcházející každému dni pobytu“.

               Jako den vstupu se započítává první den pobytu na území členských států a jako den výstupu poslední den pobytu na území členských států. Slovo „jakéhokoli“ znamená, že se uplatní „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a počítá se zpětně každý den pobytu v období posledních 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v období 180 dnů. To znamená, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.

               Tato definice vstoupila v platnost dne 18. října 2013.

               Příklad výpočtu délky pobytu na základě nové definice:

               Osoba, která je držitelem vícenásobného víza s dobou platnosti 1 rok (18. 4. 2010 – 18. 4. 2011) uskuteční první vstup dne 19. 4. 2010 s délkou pobytu 3 dny. Následně tato osoba uskuteční další vstup dne 18. 6. 2010 s délkou pobytu 86 dnů. Jaká je situace k příslušným datům? Kdy bude moci tato osoba uskutečnit další vstup?

               Ke dni 11. 9. 2010: Během posledních 180 dnů (16. 3. 2010 – 11. 9. 2010) osoba pobývala 3 dny (19.–21. 4. 2010) plus 86 dní (18. 6. 2010 – 11. 9. 2010) = 89 dnů = povolená délka pobytu nebyla překročena. Osoba může ještě uskutečnit pobyt v délce 1 dne.

               Ke dni 16. 10. 2010: Osoba může vstoupit k pobytu na 3 další dny (dne 16. 10. 2010 se pobyt ze dne 19. 4. 2010 nepočítá, neboť je už mimo období 180 dnů); dne 17. 10. 2010 se nepočítá pobyt ze dne 20. 4. 2010 (je už mimo období 180 dnů atd.).

               Ke dni 15. 12. 2010: Osoba může vstoupit k pobytu na dalších 86 dnů (dne 15. 12. 2010 se nepočítá pobyt ze dne 18. 6. 2010, neboť je už mimo období 180 dnů; dne 16. 12. 2010 se nepočítá pobyt ze dne 19. 6. 2010 atd.).

               1.5
                     Situace týkající se členských států, které vstoupily do Evropské unie v roce 2004 a v roce 2007 a ještě nejsou plně začleněny do schengenského prostoru, členských států, které se neúčastní společné vízové politiky EU, a přidružených zemí

               Schengenské acquis dosud plně neprovádějí pouze Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko. Tyto státy budou nadále vydávat vnitrostátní víza s platností omezenou na jejich vlastní území. Jakmile tyto členské státy plně provedou schengenské acquis, budou uplatňovat tuto dohodu.

               Až do dne úplného provedení schengenského acquis těmito členskými státy platí pro všechny záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jejich vnitrostátní právní předpisy. Od uvedeného data se na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy.

               Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko mohou uznávat povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza vydaná státy schengenského prostoru a přidruženými zeměmi pro krátkodobé pobyty na jejich území
                  5
               .

               Podle článku 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích musí všechny státy schengenského prostoru uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Členské státy schengenského prostoru uznávají povolení k pobytu, víza typu D, krátkodobá víza přidružených zemí pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.

               Dohoda se nevztahuje na Dánsko, Irsko a Spojené království, ale zahrnuje společná prohlášení, že je žádoucí, aby tyto členské státy uzavřely s Gruzií dvoustranné dohody o usnadnění udělování víz.

               I když jsou Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko přidruženými zeměmi schengenského prostoru, dohoda se na ně nevztahuje.

               1.6
                     Dohoda / dvoustranné dohody

               V článku 13 dohody se stanoví: „Po vstupu této dohody v platnost má tato dohoda přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání uzavřených mezi členskými státy a Gruzií, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání upravují záležitosti, na které se vztahuje tato dohoda.“

               Ke dni vstupu dohody v platnost skončila použitelnost ustanovení platných dvoustranných dohod mezi členskými státy a Gruzií týkajících se záležitostí, které jsou upraveny dohodou. V souladu s právem Unie musí členské státy přijmout nezbytná opatření k odstranění nesrovnalostí mezi svými dvoustrannými dohodami a dohodou.

               Pokud členský stát uzavřel dvoustrannou dohodu nebo ujednání s Gruzií ohledně záležitostí, které dohoda neupravuje, například osvobození od vízové povinnosti pro držitele služebních pasů, bude toto osvobození platit i poté, co vstoupí v platnost dohoda Evropské unie o usnadnění udělování víz.

               Dvoustrannou dohodu s Gruzií, která stanoví osvobození držitelů služebních pasů od vízové povinnosti, uzavřely tyto členské státy: Bulharsko, Kypr, Maďarsko, Lotyšsko, Rumunsko a Slovenská republika.

               Osvobození držitelů služebních pasů od vízové povinnosti přiznané členským státem platí pouze pro cestu na území tohoto členského státu, nikoli pro cestu do jiných členských států schengenského prostoru.

               1.7 Společné prohlášení o sladění informací o postupech při vydávání krátkodobých pobytových víz a dokladů, které se předkládají k žádostem o krátkodobá pobytová víza

               K dohodě je připojeno společné prohlášení, v němž je zmínka o závazku stran poskytovat gruzínským občanům ucelené a jednotné informace o přístupu do diplomatických misí a konzulárních úřadů členských států, o postupech a podmínkách pro podávání žádostí o víza a o platnosti udělených víz. Tyto informace jsou k dispozici na internetové adrese delegace EU v Gruzii:

                  http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm

               .

               V článku 47 vízového kodexu se stanoví povinnost ústředních orgánů členských států a konzulátů poskytovat široké veřejnosti veškeré příslušné informace týkající se žádosti o udělení víza.

               Diplomatické mise a konzulární úřady byly požádány, aby tyto informace šířily (na informačních tabulích, formou letáků, na internetových stránkách atd.) a také aby šířily přesné informace o podmínkách pro udělování víz, zastupování členských států EU v Gruzii a jejich seznamu požadovaných dokladů.

               1.8 Informace poskytované gruzínskými úřady o Dohodě mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz

               Aby byli gruzínští občané správně informováni o výhodách dohody a diplomatických misích a konzulárních úřadech, kde mohou podávat žádosti u udělení víza, ministerstvo zahraničních věcí Gruzie vytvořilo speciální internetové stránky, kde jsou uvedené informace k dispozici. Adresa internetových stránek:

                  http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448

               II. POKYNY TÝKAJÍCÍ SE SPECIFICKÝCH USTANOVENÍ

               2.1
                     Pravidla, která platí pro všechny žadatele o víza

               Upozornění: Je třeba připomenout, že níže uvedené zjednodušení týkající se vízového poplatku, lhůty pro vyřízení žádostí o víza a prodloužení víz za mimořádných okolností platí pro všechny žadatele o víza, včetně např. turistů.

               2.1.1
                     Vízový poplatek

               V čl. 6 odst. 1 dohody se stanoví:

               „1.Za vyřízení žádosti o víza se pro gruzínské občany stanoví poplatek ve výši 35 EUR.“

               V souladu s čl. 6 odst. 1 činí poplatek za vyřízení žádosti o vízum 35 EUR. Tento poplatek se vztahuje na všechny gruzínské žadatele o víza (včetně turistů) a týká se krátkodobých víz, bez ohledu na počet vstupů.

               V čl. 6 odst. 2 dohody se stanoví:

               “2.
                     Pokud členský stát spolupracuje s externím poskytovatelem služeb, lze účtovat poplatek za dodatečné služby. Poplatek za služby je přiměřený nákladům, které externímu poskytovateli služeb vznikly při provádění jeho úkolů a nepřekročí 30 EUR. Příslušný členský stát nebo příslušné členské státy musí všem žadatelům i nadále umožňovat podávání žádostí přímo na svých konzulátech.“

               Pokud jde o způsoby spolupráce s externími poskytovateli služeb, článek 43 vízového kodexu uvádí podrobné informace o jejich úkolech.

               V čl. 6 odst. 3 dohody se stanoví:

               „3.
                     Od poplatků za vyřízení žádostí o víza jsou osvobozeny tyto osoby:

               a)
                     důchodci; (Pozn.: Aby mohli využít osvobození této kategorie osob od poplatku, musí žadatelé o vízum předložit důkaz prokazující jejich postavení důchodce. Výjimka není odůvodněná v případech, kdy je účelem cesty výdělečná činnost.)

               b)
                     děti mladší 12 let; (Pozn.: Aby mohli využít osvobození této kategorie od poplatku, musí žadatelé o vízum předložit důkaz prokazující jejich věk.)

               c)
                     členové vlád na celostátní a regionální úrovni a členové ústavních a nejvyšších soudů, pokud nejsou od vízové povinnosti osvobozeni podle této dohody;“ (Pozn.: Aby mohli využít osvobození této kategorie od poplatku, musí žadatelé o vízum předložit důkaz prokazující jejich postavení poskytnutý gruzínskými orgány.)

               d)
                     zdravotně postižené osoby a jejich doprovod, pokud je nutný;“ (Pozn.: Aby mohli využít osvobození od poplatku, musí oba žadatelé o vízum prokázat, že spadají do této kategorie.)

               Aby mohli využít osvobození této kategorie od poplatku, musí žadatelé o vízum předložit „gruzínské potvrzení o zdravotním postižení“ (prvního nebo druhého stupně) vydané gruzínským ministerstvem zdravotnictví, práce a sociálních věcí nebo potvrzení vydané veřejnou nebo soukromou nemocnicí či klinikou. V případech, kdy je zdravotní postižení zřejmé (slepci, osoby bez jedné nohy), je přijatelné vizuální uznání na konzulárním úřadě. V zásadě nejsou od doprovodu požadovány žádné další doklady.

               V odůvodněných případech může žádost podat zástupce nebo opatrovník zdravotně postižené osoby.

               „e)
                     blízcí příbuzní – manželé, děti (včetně osvojených), rodiče (včetně opatrovníků), prarodiče a vnuci – navštěvující občany Gruzie oprávněně pobývající na území členského státu;“

               Tento odstavec upravuje situaci gruzínských blízkých příbuzných, kteří cestují do členských států za účelem návštěvy gruzínských občanů oprávněně pobývajících v členských státech.

               „f)
                     členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Gruzii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu EU;

               g)
                     žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů, včetně výměnných programů a jiných školských činností;

               h)
                     novináři a akreditované osoby, které je doprovázejí v rámci profesní činnosti;“ (Pozn.: Aby mohli využít osvobození této kategorie od poplatku, musí žadatelé o vízum předložit důkaz prokazující, že jsou členy profesních organizací novinářů nebo sdělovacích prostředků – souvislost s článkem 4 dohody.)

               „i)
                     účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;“ (Pozn.: Fanoušci se nepovažují za doprovod.)

               j)
                     zástupci organizací občanské společnosti, kteří cestují za účelem vzdělávacích kursů, seminářů, konferencí, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů;

               k)
                     účastníci vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů;

               l)
                     osoby, které předložily doklady dosvědčující, že jejich cesta je nutná z humanitárních důvodů, včetně naléhavého léčení, a jejich doprovod, nebo osoby cestující na pohřeb blízkého příbuzného nebo na návštěvu vážně nemocného blízkého příbuzného.“

               Výše uvedené kategorie osob jsou od poplatku osvobozeny. Kromě toho se od poplatku upustí v souladu s čl. 16 odst. 4 vízového kodexu.

               Jak je uvedeno v čl. 16 odst. 6 vízového kodexu, „v jednotlivých případech lze od vybírání vízového poplatku upustit nebo jej snížit, pokud to pomůže podpoře kulturních či sportovních zájmů, zájmů v oblasti zahraniční politiky, rozvojové politiky, jiných důležitých veřejných zájmů nebo z humanitárních důvodů“.

               V čl. 16 odst. 7 vízového kodexu se uvádí, že vízový poplatek se hradí v eurech, v národní měně třetí země nebo v měně běžně užívané ve třetí zemi, kde se žádost podává, a je nevratný, kromě případů, kdy je žádost nepřípustná nebo kdy je konzulát nepříslušný.

               Hradí-li se poplatek v jiné měně, než je euro, výše poplatku hrazená v této měně se stanoví a pravidelně přezkoumává za použití referenčního směnného kursu eura stanoveného Evropskou centrální bankou. Hrazená částka může být zaokrouhlena a konzuláty v rámci místní schengenské spolupráce zajistí, aby byly účtovány podobné poplatky.

               Aby se předešlo nesrovnalostem, které by mohly vést k spekulativnímu podávání žádostí o víza, členské státy by měly v Gruzii zajistit podobné poplatky za víza pro všechny gruzínské žadatele o víza, jsou-li hrazeny v cizích měnách.

               Gruzínští žadatelé obdrží potvrzení o zaplacení vízového poplatku v souladu s čl. 16 odst. 8 vízového kodexu.

               2.1.2
                     Lhůty pro vyřízení žádostí o vízum

               V článku 7 dohody se stanoví:

               „1.
                     Diplomatické mise a konzuláty členských států rozhodnou o žádosti o udělení víz do deseti kalendářních dnů po obdržení žádosti a dokladů potřebných k udělení víza.

               2.
                     Lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o víza lze v jednotlivých případech prodloužit na 30 kalendářních dnů, zejména když je potřebné další prozkoumání žádosti.

               3.
                     V naléhavých případech lze lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o víza zkrátit na dva pracovní dny i méně.“

               O žádosti o vízum se v zásadě rozhodne do 10 kalendářních dnů ode dne podání žádosti, která je přípustná.

               V případě nutnosti dalšího zkoumání lze tuto lhůtu prodloužit až na 30 dnů, například kvůli konzultaci s ústředními orgány.

               Všechny tyto lhůty začínají běžet, až když je spis se žádostí úplný, tj. od data přijetí žádosti o vízum a podkladů.

               V případě diplomatických misí a konzulárních úřadů, které mají systém pro sjednávání schůzek, se do doby vyřizování nezapočítává doba před sjednaným termínem schůzky. Pokud jde o tuto otázku, jakož i další praktické postupy pro podávání žádostí o víza, použijí se obecná pravidla stanovená ve vízovém kodexu (článek 9). Zejména je-li pro podání žádosti vyžadována schůzka, uskuteční se zpravidla do dvou týdnů ode dne, kdy o ni bylo požádáno.

               Při sjednávání termínu schůzky by měla být zohledněna případná naléhavost, na kterou upozornil žadatel o vízum. Rozhodnutí o zkrácené lhůtě pro rozhodnutí o žádosti o vízum ve smyslu čl. 7 odst. 3 přijímá konzulární úředník.

               V souladu s příručkou pro zpracování žádostí o víza a provádění změn v udělených vízech (část 2 bod 3.2.2) by kapacita konzulátů členských států v Gruzii pro zpracovávání žádostí o víza měla být upravena tak, aby byla dodržena lhůta dvou týdnů pro uskutečnění schůzky stanovená vízovým kodexem, a to i během hlavních sezón.

               V odůvodněných naléhavých případech (kdy žádost o vízum nebylo možné podat dříve z důvodů, které žadatel nemohl předvídat), by se schůzka (viz čl. 9 odst. 3 vízového kodexu) měla uskutečnit neprodleně nebo by žadateli mělo být umožněno podat žádost přímo.

               Kromě toho konzulát může rozhodnout, že pro určité kategorie žadatelů zavede zrychlený postup pro podávání žádostí.

               2.1.3 Prodloužení víza za mimořádných okolností

               V článku 9 dohody se stanoví:

               „Doba platnosti nebo doba trvání povoleného pobytu v rámci víza uděleného občanu Gruzie se prodlouží, pokud má příslušný orgán členského státu za to, že držitel víza poskytl důkaz o vyšší moci nebo humanitárních důvodech bránících mu opustit území členského státu před skončením doby platnosti víza nebo doby trvání pobytu povoleného vízem. Takové prodloužení se provede bezplatně.“

               Pokud jde o možnost prodloužit platnost víza v případech oprávněných osobních důvodů, jestliže držitel víza nemá možnost opustit území členského státu ve lhůtě uvedené na vízovém štítku, použijí se ustanovení vízového kodexu (článek 33), jsou-li slučitelná s dohodou. Podle dohody se však vízum v případě vyšší moci nebo humanitárních důvodů prodlužuje bezplatně.

               2.2 Nová pravidla, která platí pro určité kategorie žadatelů o víza

               2.2.1
                     Doklady potvrzující účel cesty

               Kategorie osob uvedené v čl. 4 odst. 1 dohody musí účel cesty prokazovat jen určenými doklady. Jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3, nebude se vyžadovat další zdůvodnění, pozvání či jiné potvrzení účelu cesty. Neznamená to však upuštění od obecného požadavku osobní přítomnosti při podávání žádosti o vízum a podpůrných dokladů týkajících se prostředků na obživu, který zůstává nedotčen.

               Pokud v jednotlivých případech přetrvávají pochybnosti o pravosti dokladu prokazujícího účel cesty, může být žadatel o vízum předvolán k dalšímu důkladnému pohovoru na velvyslanectví či konzulátu, kde může být vyslechnut ohledně skutečného účelu návštěvy nebo svého záměru vrátit se – viz čl. 21 odst. 8 vízového kodexu. V těchto individuálních případech může žadatel o vízum předložit další dokumenty nebo o ně může výjimečně požádat konzulární úředník. Smíšený výbor bude tuto záležitost pečlivě sledovat.

               Pro kategorie osob, které nejsou uvedeny v článku 4 dohody (například turisty), zůstávají v platnosti obecná pravidla týkající se dokumentů prokazujících účel cesty. Totéž platí pro dokumenty týkající se souhlasu rodičů s cestou dětí mladších 18 let.

               Schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy se použijí na záležitosti, jež tato dohoda neupravuje, jako jsou uznávání cestovních dokladů a záruky týkající se návratu a dostatečných prostředků na obživu.

               V zásadě se spolu s žádostí o vízum předkládá originál žádosti nebo osvědčení dokladu vyžadovaného podle čl. 4 odst. 1 dohody. Konzulát však může začít vyřizovat žádost o vízum s použitím faksimile nebo kopií žádosti či osvědčení dokladu. Konzulát ovšem může požadovat originál dokladu v případě první žádosti a musí o něj požádat v individuálních případech, kdy má pochybnosti.

               Článek 4 – Doklady potvrzující účel cesty

               „1.U níže uvedených kategorií občanů Gruzie postačují níže uvedené dokumenty pro doložení účelu cesty na území druhé smluvní strany:

               a)
                     u blízkých příbuzných – manželů, dětí (včetně osvojených), rodičů (včetně opatrovníků), prarodičů a vnuků – navštěvujících občany Gruzie oprávněně pobývající na území členského státu:

               –
                     písemná žádost od hostitelské osoby;“

               Uvedené písmeno upravuje situaci gruzínských blízkých příbuzných, kteří cestují do členských států za účelem návštěvy gruzínských občanů oprávněně pobývajících v členských státech. Toto zjednodušení se nevztahuje na občany EU žijící v EU, kteří zvou gruzínské příbuzné.

               Pravost podpisu zvoucí osoby musí být potvrzena příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy země pobytu.

               Je rovněž nutné prokazovat legální pobyt zvoucí osoby a rodinnou vazbu; například předložením, spolu s písemnou žádostí od hostitelské osoby, kopií dokumentů, které objasňují její status, jako například fotokopie povolení k pobytu a dokladu potvrzujícího rodinné vazby.

               Toto ustanovení platí rovněž pro příbuzné personálu diplomatických misí a konzulátů cestující za účelem rodinné návštěvy v délce do 90 dnů na území členských států, kromě nutnosti prokazovat legální pobyt a rodinné vazby.

               „b)
                     u členů oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání určené Gruzii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území členských států:

               –
                     dopis od gruzínského orgánu potvrzující, že žadatel je členem delegace, která cestuje na území členských států za účelem účasti na výše uvedených akcích s přiloženou kopií oficiálního pozvání;“

               Jméno žadatele musí být uvedeno v dopise příslušného orgánu, v němž se potvrzuje, že daná osoba je součástí delegace, která cestuje na území druhé strany za účelem účasti na oficiálním zasedání. Jméno žadatele nemusí být uvedeno rovněž v oficiálním pozvání k účasti na zasedání, i když pokud je oficiální pozvání adresováno konkrétní osobě, její jméno tam zřejmě bude.

               Toto ustanovení platí pro členy oficiálních delegací bez ohledu na typ jejich pasu (služební nebo běžný cestovní pas).

               „c)
                     u žáků, studentů, postgraduálních studentů a doprovázejících učitelů, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů a jiných školských činností:

               –
                     písemná žádost nebo osvědčení o přijetí vydané hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, anebo studentský průkaz či osvědčení o zapsaných předmětech;“

               Studentský průkaz se přijímá jako zdůvodnění účelu cesty, byl-li vydán hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, kde se má studium či vzdělávací kurs uskutečnit.

               „d)
                     u osob cestujících ze zdravotních důvodů a u osob, jež poskytují nezbytný doprovod:

               –
                     úřední dokument zdravotnického zařízení potvrzující nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření;“

               Předloží se dokument zdravotnického zařízení potvrzující tři prvky (nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření).

               „e)
                     u novinářů a akreditovaných osob, které je doprovázejí v rámci profesní činnosti:

               –
                     osvědčení či jiný doklad vydaný profesní organizací prokazující, že dotyčná osoba je kvalifikovaným novinářem nebo odborným doprovodem, a doklad vydaný jeho zaměstnavatelem, v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce nebo odborná podpora při této práci;“

               Do této kategorie nepatří novináři na volné noze a jejich asistenti.

               Předloženo musí být osvědčení či jiný doklad prokazující, že žadatel je profesionálním novinářem nebo osobou, která jej doprovází v rámci profesní činnosti, a originál dokladu vydaného jeho zaměstnavatelem, v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce nebo odborná podpora při této práci.

               V současné době v Gruzii neexistují profesní sdružení, střediska, instituce, odbory nebo jiné podobné organizace sdělovacích prostředků, které by zastupovaly zájem skupiny novinářů nebo osob, které je doprovází v rámci profesní činnosti, a mohly by vydávat osvědčení prokazující, že dotyčná osoba je profesionálním novinářem nebo osobou, která je doprovází v rámci profesní činnosti v určité oblasti. Než budou takové organizace založeny, mohou konzuláty přijímat osvědčení zaměstnavatele a novinářskou akreditaci v jednom z členských států.

               „f)
                     u účastníků mezinárodních sportovních akcí a jejich odborného doprovodu:

               –
                     písemná žádost hostitelské organizace, příslušných orgánů, národních sportovních federací a národních olympijských výborů členských států;“

               Seznam doprovodu v případě mezinárodních sportovních akcí bude omezen na osoby, které doprovázejí sportovce v rámci profesní činnosti: trenéry, maséry, manažera, zdravotnický personál a předsedu sportovního klubu. Za doprovod se tedy nepovažují fanoušci.

               „g)
                     u podnikatelů a zástupců obchodních organizací:

               –
                     písemná žádost hostitelské právnické osoby nebo společnosti, organizace nebo jejich kanceláře či poboček, státního či místního orgánu členských států nebo organizačních výborů nebo obchodních a průmyslových výstav, konferencí a sympózií pořádaných na území členských států, podepsaná Státní komorou Gruzie pro registraci;“

               Národní agentura pro veřejný rejstřík vydá doklad potvrzující existenci obchodní organizace.

               „h)
                     u členů svobodných povolání účastnících se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo jiných podobných akcí konaných na území členských států EU:

               –
                     písemná žádost hostitelské organizace potvrzující, že se dotyčná osoba účastní dané akce;“

               i)
                     u zástupců organizací občanské společnosti, kteří cestují za účelem vzdělávacích kursů, seminářů, konferencí, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů:

               –
                     písemná žádost hostitelské organizace, potvrzení, že dotyčná osoba zastupuje organizaci občanské společnosti, a zakládající listina této organizace z příslušného rejstříku vydaná státním orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;“

               Musí být předložen doklad od organizace občanské společnosti potvrzující, že žadatel tuto organizaci zastupuje.

               Příslušným gruzínským státním orgánem vydávajícím zakládající listinu organizace občanské společnosti je Národní agentura pro veřejný rejstřík.

               Rejstříkem, v němž jsou zakládající listiny organizací občanské společnosti registrovány, je Národní agentura pro veřejný rejstřík. Ministerstvo spravedlnosti a Národní agentura pro veřejný rejstřík spolupracují s místními orgány na vývoji elektronické databáze nevládních organizací, který bude po dokončení k dispozici na internetových stránkách Ministerstva spravedlnosti

                  https://enreg.reestri.gov.ge/main.php

               .

               Na členy těchto organizací občanské společnosti se dohoda nevztahuje.

               „j)
                     u účastníků vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů:

               –
                     písemná žádost hostitelské organizace o účast na těchto akcích;

               k)
                     u řidičů vozidel registrovaných v Gruzii a používaných v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Gruzie a členských států:

               –
                     písemná žádost národní společnosti či sdružení (svazu) dopravců Gruzie zajišťujících mezinárodní silniční dopravu s uvedením účelu, trvání a četnosti cest;“

               V současnosti v Gruzii existují dvě národní sdružení dopravců Gruzie příslušná k poskytování písemných žádostí profesionálním řidičům: Gruzínské sdružení mezinárodních silničních dopravců (GIRCA) a Gruzínské sdružení dopravců přepravujících cestující po silnici (GACPR). Dopravci, kteří nejsou členy ani jednoho z výše uvedených sdružení, mohou předložit žádost vydanou Agenturou pro pozemní dopravu, Ministerstvem hospodářství a udržitelného rozvoje Gruzie nebo, v případě známých dopravců, mohou konzuláty uznat písemnou žádost gruzínské dopravce / dopravní společnosti zaměstnávající řidiče. V žádosti se uvede účel, trvání a četnost cest.

                „l)
                     u účastníků oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy:

               –
                     písemná žádost nejvyššího správního úředníka / starosty těchto měst nebo obcí;“

               Nejvyšším správním úředníkem / starostou města nebo obce, který je oprávněn vydávat písemné žádosti, je nejvyšší správní úředník / starosta hostitelského města nebo obce, kde se mají partnerské činnosti uskutečnit. Tato kategorie zahrnuje pouze oficiální partnerské činnosti.

               „m)
                     u osob navštěvujících vojenské a občanské hřbitovy:

               –
                     úřední doklad potvrzující existenci a udržování hrobu, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbeným.“

               V dohodě není upřesněno, zda by výše zmíněný úřední doklad měly vydat orgány země, kde se nachází hřbitov, nebo orgány země, kde má bydliště osoba, jež si přeje navštívit hřbitov. Je třeba připustit, že takový úřední doklad mohou vydat příslušné orgány obou zemí.

               Musí být předložen výše zmíněný úřední doklad potvrzující existenci a udržování hrobu, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbeným.

               Upozornění: Dohoda nevytváří žádná nová pravidla odpovědnosti fyzických nebo právnických osob vydávajících písemné žádosti. V případě vydání nepravdivé žádosti se použijí právní předpisy EU nebo vnitrostátní právní předpisy.

               2.2.2
                     Udělování vícenásobných víz

               V případech, kdy žadatel o vízum musí cestovat často na území členských států, mohou se udělovat krátkodobá víza pro několik návštěv za předpokladu, že jejich celková délka nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.

               V článku 5 dohody se stanoví:

               „1.
                     Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí vícenásobná vstupní víza s platností až do pěti let těmto kategoriím občanů:

               a)
                     manželé a děti (včetně osvojených), které nedosáhly věku 21 let nebo jsou nezaopatřené, navštěvující gruzínské občany oprávněně pobývající na území členského státu s platností omezenou na dobu platnosti jejich povolení k pobytu;

               b)
                     členové národních a regionálních vlád, ústavního soudu a nejvyššího soudu, jestliže je tato dohoda neosvobozuje od vízové povinnosti, při výkonu jejich povinností s platností omezenou na jejich funkční období, pokud je kratší pěti let;

               c)
                     stálí členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Gruzii pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu.“

               S přihlédnutím k profesnímu postavení těchto kategorií osob nebo jejich rodinným vztahům s občanem Gruzie, který oprávněně pobývá na území členských států, je oprávněné udělit jim vícenásobné vízum s platností až do pěti let, nebo s platností omezenou na dobu jejich funkčního období nebo na dobu jejich oprávněného pobytu, pokud je tato doba kratší než 5 let.

               U osob, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody, musí být předložen důkaz o oprávněném pobytu zvoucí osoby.

               Osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. b) dohody, by měly předložit potvrzení o svém profesním postavení a době trvání svého mandátu.

               Toto ustanovení se nevztahuje na osoby, které spadají pod čl. 5 odst. 1 písm. b), pokud jsou podle dohody od vízové povinnosti osvobozeny, tj. pokud jsou držiteli diplomatického pasu.

               Osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. c), musí předložit důkaz o svém postavení stálého člena delegace a o své potřebě pravidelně se účastnit setkání, konzultací, jednání či výměnných programů.

               „2.
                     Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí vícenásobná vstupní víza s platností až do jednoho roku těmto kategoriím občanů za podmínky, že v průběhu předchozího roku získali nejméně jedno vízum, využili ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného členského státu a mají důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza:

               a)
                     členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území členských států;

               b)
                     zástupci organizací občanské společnosti, pokud cestují pravidelně do členských států za účelem odborného vzdělávání, seminářů, konferencí, včetně cest v rámci výměnných programů;

               c)
                     příslušníci svobodných povolání účastnící se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo obdobných akcí, kteří pravidelně cestují do členských států;

               d)
                     účastníci vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do členských států;

               e)
                     studenti a postgraduální studenti, kteří pravidelně cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů;

               f)
                     účastníci oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy nebo obcemi;

               g)
                     osoby cestující ze zdravotních důvodů a nutný doprovod;

               h)
                     novináři a akreditované osoby, které je doprovázejí v rámci profesní činnosti;

               i)
                     podnikatelé a zástupci obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do členských států;

               j)
                     účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;

               k)
                     řidiči vozidel registrovaných v Gruzii a používaných v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Gruzie a členských států.

               3.
                     Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí vícenásobná vstupní víza s platností minimálně dva roky a maximálně pět let kategoriím osob uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za předpokladu, že v průběhu předchozích dvou let využili jednoroční vícenásobná vstupní víza v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného členského státu a důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza přetrvávají.

               4.
                     Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.“

               Vícenásobná víza s platností jednoho roku se v zásadě udělují výše uvedeným kategoriím osob, pokud během předchozího roku (12 měsíců) žadatel o vízum získal alespoň jedno vízum, využil ho v souladu s právními předpisy navštíveného státu (navštívených států) o vstupu a pobytu (například osoba nepřekročila povolenou délku pobytu) a pokud existují důvody pro žádost o vícenásobné vízum. V případech, kdy není odůvodněné udělit vízum platné jeden rok (například když je výměnný program kratší než jeden rok nebo když osoba nemusí cestovat celý rok), platnost víza bude kratší než jeden rok pod podmínkou, že jsou splněny ostatní požadavky pro udělení víza.

               Vícenásobná víza s platností od dvou do pěti let se udělí pro kategorie osob uvedené v čl. 5 odst. 2 dohody za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let (24 měsíců) využily vícenásobná víza s platností na jeden rok v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného státu (navštívených států) a důvody pro žádost o vícenásobné vízum jsou stále platné. Je třeba poznamenat, že vízum s platností od 2 do 5 let se udělí pouze tehdy, jestliže žadateli o vízum byla během předchozích dvou let vydána dvě víza s platností na jeden rok – nikoli však méně – a pokud tato víza využil v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného státu (navštívených států). Po posouzení každé žádosti o vízum diplomatické mise nebo konzulární úřady rozhodnou o době platnosti těchto víz, tj. od 2 do 5 let.

               Pokud jde o vymezení kritérií v čl. 5 odst. 2 dohody: „za podmínky, že …mají důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza“ a v čl. 5 odst. 3 dohody: “za předpokladu, že …důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza přetrvávají“, použijí se kritéria stanovená vízovým kodexem pro vydávání vícenásobných vstupních víz, tj. že daná osoba prokáže potřebu cestovat často do jednoho nebo několika členských států, například pracovně.

               Neexistuje povinnost udělit vícenásobné vízum, pokud žadatel nevyužil dříve udělené vízum.

               2.2.3 Držitelé diplomatických pasů

               V článku 10 dohody se stanoví:

               „1.
                     Občané Gruzie, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů, smějí vstupovat na území členských států, projíždět jím a opouštět jej bez víz.

               2.
                     Osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku smějí na území členských států pobývat nejdéle 90 dnů v období 180 dnů.“

               Dohodou nejsou upraveny postupy pro vysílání diplomatů do členských států. Pro tyto případy se použije obvyklý akreditační postup.

               III. SPOLUPRÁCE V OBLASTI ZABEZPEČENÍ DOKLADŮ

               Ve společném prohlášení připojeném k dohodě se smluvní strany dohodly, že smíšený výbor zřízený podle článku 12 dohody posoudí dopad úrovně zabezpečení příslušných cestovních dokladů na fungování dohody. Proto se smluvní strany zavázaly, že se budou pravidelně vzájemně informovat o opatřeních souvisejících s procesem depersonalizace při vydávání cestovních dokladů a o opatřeních, která byla přijata s cílem vyhnout se vydávání mnoha různých cestovních dokladů a rozvíjet technické aspekty zabezpečení cestovních dokladů.

               IV. STATISTIKY

               Aby smíšený výbor zřízený dohodou mohl účinně sledovat provádění dohody, měly by diplomatické mise a konzulární úřady členských států předkládat Komisi každých 6 měsíců statistiky týkající se zejména, pokud je to možné, a za každý měsíc:

               počtu udělených vícenásobných víz,

               počtu víz udělených bezplatně.

               V. PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ UNIE O ZJEDNODUŠENÍ PRO RODINNÉ PŘÍSLUŠNÍKY

               Ačkoli dohoda neobsahuje právně závazná práva a povinnosti pro usnadnění pohybu většího počtu gruzínských občanů, kteří jsou rodinnými příslušníky gruzínských občanů oprávněně pobývajících na území členských států, Evropská unie bere na vědomí návrh Gruzie podat širší definici pojmu rodinného příslušníka, kterého by se mělo týkat zjednodušení vydávání víz, i důležitost, kterou Gruzie přikládá usnadnění pohybu této kategorie osob.

               Proto, s cílem usnadnit mobilitu vyššího počtu osob, které mají rodinné vztahy (především sourozenci a jejich potomci) s gruzínskými občany oprávněně pobývajícími na území členských států, se v prohlášení připojeném k dohodě konzulární úřady členských států vyzývají, aby plně využívaly stávajících možností acquis pro zjednodušení vydávání víz pro tuto kategorii osob, především zjednodušením listinných důkazů vyžadovaných od žadatelů a osvobození od poplatků za vyřízení žádosti, a aby ve vhodných případech vydávaly vícenásobná víza.

                     (1)
                  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, naposledy pozměněné nařízením č. 1211/2010/EU, Úř. věst. L 339, 22.12.2010.

                     (2)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex), Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (3)
                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (5)
                  Rozhodnutí č. 565/2014/EU ze dne 15. května 2014 ve znění z 16. června 2014, kterým se Bulharsku, Chorvatsku, Kypru a Rumunsku povoluje jednostranně uznávat pouze ta jednotná krátkodobá víza, která jsou platná pro dva nebo více vstupů, a dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná členskými státy schengenského prostoru a víza s omezenou územní platností vydaná členskými státy schengenského prostoru držitelům pasů vydaných Kosovem, jakož i národní víza a povolení k pobytu vydaná Chorvatskem za rovnocenné jeho národním vízům nejen pro průjezd, ale také pro zamýšlené pobyty na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů. Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko mohou od 14. července 2014 uplatňovat nová pravidla, nahrazující rozhodnutí č. 895/2006/ES ze dne 14. června 2006 a č. 582/2008/ES ze dne 17. června 2008.


title: Návrh rozhodnutí Rady, kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii uplatňovat sníženou sazbu daně z bezolovnatého benzínu používaného jako pohonná hmota a dodaného ke spotřebě v korsických departementech

text:
Důležité právní upozornění

|

52007PC0442

	[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 24.7.2007KOM(2007) 442 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii uplatňovat sníženou sazbu daně z bezolovnatého benzínu používaného jako pohonná hmota a dodaného ke spotřebě v korsických departementech(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU-  Odůvodnění a cíle návrhuZdanění energetických produktů a elektřiny v rámci Společenství se řídí směrnicí Rady 2003/96/ES[1]. Tato směrnice vymezuje produkty podléhající dani, použití, které je činí zdanitelnými, a minimální sazby jejich zdanění podle toho, zda jsou použity jako pohonná hmota nebo pro některé druhy průmyslového a obchodního užití či k vytápění.Na základě čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od spotřební daně a její snížení z důvodů některé zvláštní politiky.Tento návrh má za cíl umožnit Francii uplatňování snížené sazby daně z bezolovnatých benzínů používaných jako pohonná hmota a určených ke spotřebě v korsických departementech, aby se tak částečně vyrovnaly vícenáklady způsobené zeměpisnou odlehlostí a obtížemi se zásobováním.-  Obecné souvislostiDopisem ze dne 16. října 2006 požádaly francouzské orgány o povolení uplatňovat v rámci energetického zdanění sníženou sazbu pouze pro bezolovnaté benzíny používané jako pohonná hmota a nadále tak uplatňovat postup, který se používal v rámci výjimky stanovené v čl. 18 odst. 1 směrnice 2003/96/ES ve spojení s přílohou II bodem 6 třetí odrážkou uvedené směrnice, a to před ukončením její platnosti. Tato právní úprava umožňovala Francii uplatňovat do 31. prosince 2006 sníženou sazbu daně pro spotřebu na Korsice s podmínkou, že snížené sazby budou trvale dodržovat minimální sazby spotřební daně z energetických produktů stanovené právními předpisy Společenství. Požadované povolení se týká částky 1 euro za jeden hektolitr v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2012. Francouzské orgány poskytly doplňující informace dne 13. února a dne 3. května 2007.V odůvodnění žádosti o povolení na základě článku 19 směrnice Rady 2003/96/ES poukazuje Francie na ostrovní povaha Korsiky. Tato charakteristika je původcem dodatečných přepravních a skladovacích nákladů pohonných hmot na ostrově, což je nevýhoda, kterou si požadované snížené zdanění klade za cíl částečně vyrovnat.Korsika má hornatý ráz: pouze 10 % území ostrova má sklon do 12 % a rovinatá území kromě východní planiny téměř neexistují. Doprava ve vnitrozemí je mimořádně obtížná, jelikož údolí nejsou nijak propojena. Korsika je tedy uzavřená a rozdělená do mnoha mikroregionů.Proto dochází k tomu, že zatímco na pevnině stojí doprava a distribuce bezolovnatého 95-oktanového benzínu 8,05 EUR za jeden hektolitr, na Korsice je to 17,34 EUR za jeden hektolitr. Námořní přeprava ropných produktů a skladovací podmínky na ostrově totiž citelně zvyšují vlastní náklady pohonných hmot. Oba ropné sklady na ostrově zpracují 400 000 m3 ročně, avšak vzhledem k jejich velikosti by se úroveň rentability pohybovala kolem 1 milionu m3 na každý sklad. Ovšem existence dvou skladů je nezbytná vzhledem k ostrovní povaze a k nutnosti skladovat pohonné hmoty, aby se zamezilo výpadkům v zásobování. Průměrná roční cena bezolovnatého benzínu spotřebovaného v kontinentální Francii tak v únoru 2007 činila 116,96 EUR včetně DPH za jeden hektolitr. Na Korsice se tato částka zvyšuje o 3 až 6 EUR včetně DPH za jeden hektolitr, což bez snížení daňové zátěže o 1 EUR/hl představuje rozdíl 4 až 7 EUR/hl.[2]Daňová diferenciace tak snížením nákladů na bezolovnatý benzín o 1 EUR/hl přispívá k zajištění územní provázanosti s pevninskou částí a tato částka je stále nižší než vznikající vícenáklady.Roční rozpočtové výdaje v souvislosti s nižším zdaněním představují 890 000 EUR. Počet obyvatel ostrova k 1. lednu 2007 představoval odhadem 279 000 osob, k nimž se přidávají sezónní obyvatelé, přičemž z tohoto snížení spotřební daně těží každý spotřebitel bezolovnatého benzínu na Korsice.-  Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuSměrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny.Rozhodnutí Rady 2005/767/ES ze dne 24. října 2005, kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii použít odstupňované sazby zdanění pro motorová paliva[3]. Regionální rozlišení sazeb vnitrostátní spotřební daně z ropných produktů (dále jen „TIPP“) se týká nafty i bezolovnatého benzínu, které se používají jako pohonné hmoty. Je součástí záměrné decentralizační politiky francouzských orgánů, jelikož dává možnost francouzským regionům, včetně samosprávného celku Korsiky, upravovat sazby spotřební daně z pohonných hmot směrem nahoru i dolů. Decentralizace je součástí přístupu zaměřeného na posílení správní účinnosti zvýšením kvality veřejných služeb a snížením jejich nákladů. Je rovněž součástí politiky subsidiarity, jež umožňuje přijímat rozhodnutí v mnoha oblastech na odpovídající úrovni (viz rozhodnutí 2006/767/ES, 2. bod odůvodnění), a sleduje tedy i jiné cíle, než jsou cíle uvedené v požadovaném snížení daní.-  Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNa základě čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od spotřební daně nebo její snížení z důvodů některé zvláštní politiky. Komise žádost posoudí, přičemž přihlédne zejména k řádnému fungování vnitřního trhu, potřebě zajistit poctivou hospodářskou soutěž a zdravotní, energetickou a dopravní politiku Společenství, jakož i politiku životního prostředí.Daňová diferenciace zajišťuje větší rovnost mezi spotřebiteli bezolovnatého benzínu na Korsice a spotřebiteli tohoto produktu na pevnině, protože částečně vyrovnává vícenáklady, které vznikají pro spotřebitele na Korsice. Navrhované opatření je proto v souladu s cíli regionální politiky a politiky soudržnosti.Snížení daně nepřekračuje vyšší náklady na přepravu a skladování, které vznikají spotřebitelům na Korsice. Snížení nákladů na bezolovnatý benzín o 1 EUR/hl je totiž výrazně nižší, než jsou vznikající vícenáklady i než je rozdíl mezi příslušnými konečnými cenami.Snížená sazba zdanění spotřeby bezolovnatého benzínu na Korsice (57,92 EUR/hl) je totiž výrazně vyšší než minimální zdanění Společenství stanovené směrnicí 2003/96/ES (35,90 EUR/hl). To platí i v případě, když vezmeme v úvahu regionalizaci TIIP povolenou rozhodnutím Rady ze dne 24. října 2005[4]. V tomto rámci je územní samospráva Korsiky oprávněna upravit sazbu TIIP podle ustanovení tabulky B článku 265 francouzského celního kodexu. Tato úprava nesmí překročit 1,77 EUR/hl, což je maximální povolená úprava, kterou mohou uplatňovat regiony. Když tedy sečteme požadovanou nižší daňovou sazbu a maximální snížení, které může být výsledkem rozhodnutí Korsiky regionalizovat TIIP, představovala by snížená sazba spotřební daně z bezolovnatého benzínu na Korsice 56,15 EUR/hl, což je výrazně vyšší než minimální zdanění ve Společenství stanovené směrnicí 2003/96/ES (35,90 EUR/hl).Komise je proto toho názoru, že toto snížení je slučitelné se stimulujícím účinkem daně s cílem zlepšit energetickou účinnost.A konečně je toto opatření přijatelné z hlediska řádného fungování vnitřního trhu a potřeby zajistit poctivou hospodářskou soutěž. Zaměřuje se pouze na částečné nahrazení vícenákladů souvisejících s ostrovní povahou. S ohledem na odlehlost a ostrovní povahu departementů, na které se opatření vztahuje, a rovněž na mírnost snížení sazby, která je stále mnohem vyšší než minimální úroveň ve Společenství, nebudou jeho důsledkem přesuny specificky související s dodávkami pohonných hmot.Čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES stanoví pro tento typ opatření maximální dobu šesti let s možností prodloužení. V této fázi se jeví jako vhodné udělit toto povolení na šest let, tj. na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2012.Je zapotřebí zajistit, aby Francie mohla uplatňovat předmětné snížení zdanění podle tohoto návrhu, aniž by byla přerušena kontinuita uplatňování právních předpisů použitelných před 1. lednem 2007 ve smyslu výjimky uvedené v článku 18 ve spojení přílohou II uvedené směrnice. Proto je vhodné udělit požadované povolení s účinkem od 1. ledna 2007.2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů-  Konzultace zúčastněných stranNávrh spočívá v povolení výjimky, která se týká pouze Francie.-  Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.-  Posouzení dopadůNevztahuje se na tento návrh.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU-  Shrnutí navrhovaných opatřeníKomise navrhuje povolit snížení daně o částku 1 euro za jeden hektolitr do 31. prosince 2012, a umožnit tím Francii uplatnění nižší sazby daně z bezolovnatého benzínu používaného jako pohonná hmota a spotřebovávaného v korsických departementech.-  Právní základČlánek 19 směrnice Rady 2003/96/ES.-  Zásada subsidiarityJe třeba uznat, že oblast nepřímého zdanění podle článku 93 Smlouvy o ES sama o sobě nespadá do výlučné pravomoci Společenství ve smyslu článku 5 Smlouvy o ES.Rámec pro výkon souběžných pravomocí členských států v této věci je však přísně vymezen opatřeními k harmonizaci vnitrostátních právních úprav, která již Rada schválila.V takovém případě je Rada jediným orgánem, který je oprávněn povolit členskému státu zavedení dalších osvobození od daně nebo její snížení ve smyslu článku 19 směrnice 2003/96/ES, stejně jako stanoví tento předpis. Členské státy nemohou Radu nahradit .Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.-  Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Snížení nákladů na bezolovnatý benzín o 1 EUR/hl je mnohem nižší, než jsou vznikající vícenáklady (4 až 7 EUR/hl).-  Volba nástrojůNavrhovaný nástroj (nástroje): rozhodnutí Rady.Článek 19 směrnice 2003/96 stanoví pouze tento druh opatření.4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYTímto opatřením nevznikají pro Společenství žádné finanční či administrativní výdaje. Návrh tedy nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Francii uplatňovat sníženou sazbu daně z bezolovnatého benzínu používaného jako pohonná hmota a dodaného ke spotřebě v korsických departementech(Pouze francouzské znění je závazné)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny[5], a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Na základě čl. 18 odst. 1 směrnice 2003/96/ES ve spojení s přílohou II uvedené směrnice bylo Francii povoleno uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na Korsice. Toto povolení bylo uděleno do 31. prosince 2006.(2) Dopisem ze dne 16. října 2006 požádaly francouzské orgány o povolení uplatňovat v rámci energetické sazby snížené zdanění pouze pro bezolovnaté benzíny používané jako pohonná hmota, a nadále tak uplatňovat postup používaný v rámci výše uvedené výjimky, a to před ukončením její platnosti Snížení činí 1 euro za jeden hektolitr. Žádost o povolení se vztahuje na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2012. Dodávky bezolovnatých benzínů na čerpací stanice na Korsice představují citelné vícenáklady oproti dodávkám na pevnině a konečné ceny jsou o 4 až 7 EUR/hl vyšší, než jsou běžně na pevnině.(3) Snížením daňové sazby z bezolovnatých benzínů, která je uvalena na spotřebitele na Korsice, bude zajištěna větší rovnost mezi těmito obyvateli a obyvateli pevniny. Toto opatření tedy je v souladu s cíli regionální politiky a politiky soudržnosti.(4) Snížení zdanění nepřekračuje rámec nezbytný pro zohlednění dodatečných nákladů na dopravu a distribuci, které vznikají pro spotřebitele na Korsice.(5) Konečná úroveň zdanění respektuje minimální zdanění stanovené směrnicí 2003/96/ES, které v současnosti činí 359 EUR/1 000 l (tj. 35,90 EUR/hl). To platí i když přihlédneme k povolení udělenému rozhodnutím Rady 2005/767/ES ze dne 24. října 2005[6], jehož účinky se mohou realizovat souběžně s účinky tohoto rozhodnutí.(6) S ohledem na odlehlost a ostrovní povahu departementů, na které se opatření vztahuje, a rovněž na mírnost snížení sazby, která je stále mnohem vyšší než minimální úroveň ve Společenství, nebudou jeho důsledkem přesuny specificky související s dodávkami pohonných hmot.(7) Proto je opatření, jehož se žádost týká, přijatelné z hlediska řádného fungování vnitřního trhu, potřeby zajistit poctivou hospodářskou soutěž a zdravotní, energetickou a dopravní politiku Společenství, jakož i politiku životního prostředí.(8) V souladu s čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES je tedy vhodné povolit Francii uplatňování snížené sazby daně z bezolovnatých benzínů používaných jako pohonná hmota a dodaných ke spotřebě na Korsice, a to až do 31. prosince 2012.(9) Je třeba zajistit, aby Francie mohla uplatňovat příslušné snížení, jež je předmětem tohoto rozhodnutí, aniž by přerušila kontinuitu právních předpisů použitelných před 1. lednem 2007 ve smyslu výjimky uvedené v článku 18 ve spojení s přílohou II směrnice 2003/96/ES. Požadované povolení se tedy uděluje s účinkem od 1. ledna 2007,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Francii se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně z bezolovnatých benzínů používaných jako pohonná hmota a dodaných ke spotřebě v korsických departementech.Aby se vyloučilo nadměrné poskytování náhrad, nesmí snížení překračovat dodatečné náklady na přepravu, uskladnění a distribuci ve srovnání s pevninskou částí Francie.Snížená sazba musí splňovat povinnosti stanovené směrnicí 2003/96/ES, a zejména minimální sazby uvedené v článku 7.Článek 2Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2007 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2012.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.V Bruselu dne […].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 238, 31.10.2003, s. 51.[2] Výše uvedený rozdíl nákladů se do konečné ceny na čerpací stanici nepromítne v plné výši, jelikož sazba DPH je na Korsice nižší než na pevnině.[3] Úř. věst. L 290, 4.11.2005, s. 25.[4] Snížení, jež tento návrh zamýšlí povolit, by se uplatňovalo automaticky, aniž by bylo zapotřebí zvláštní rozhodnutí územní samosprávy Korsiky, zatímco úprava ve smyslu rozhodnutí 2005/767/ES by takové rozhodnutí vyžadovala.[5] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51. Směrnice naposledy změněná směrnicí 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 100).[6] Úř. věst. L 290, 4.11.2005, s. 25.


				|

		52013PC0763

			Návrh PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY, kterým se schvaluje aktualizace makroekonomického ozdravného programu Portugalska /* COM/2013/0763 final - 2013/0372 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
Dne 17.
května 2011 poskytla Rada Portugalsku na jeho žádost finanční pomoc
(prováděcí rozhodnutí Rady 2011/344/EU) na podporu programu rozsáhlých
hospodářských reforem s cílem obnovit důvěru, umožnit
návrat ekonomiky k udržitelnému růstu a zachovat finanční stabilitu v
Portugalsku, eurozóně i celé EU.
V souladu s čl. 3 odst. 10
prováděcího rozhodnutí 2011/344/EU provedla Komise společně
s Mezinárodním měnovým fondem (MMF) a ve spolupráci s Evropskou
centrální bankou (ECB) kombinovaný osmý a devátý přezkum za účelem
posouzení pokroku dosaženého při provádění dohodnutých opatření,
jakož i jejich účinnosti a hospodářského a sociálního dopadu.
S ohledem na nově zjištěné informace
předložila Komise návrh [číslo návrhu] na změnu prováděcího
rozhodnutí 2011/344/EU.
Se vstupem balíčku dvou právních
aktů týkajících se správy ekonomických záležitostí (konkrétně
nařízení (EU) č. 472/2013) v platnost, určujícího mimo jiné, jak
se má změnit politická podmíněnost ekonomického ozdravného programu,
je třeba přijmout další rozhodnutí. Jelikož se nařízení (EU)
č. 472/2013 vztahuje na stávající makroekonomické ozdravné programy
uplatňované k datu vstupu nařízení v platnost, musí být změny v
souladu s postupem podle čl. 7 odst. 5.
2013/0372 (NLE)
Návrh
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY,
kterým se schvaluje aktualizace
makroekonomického ozdravného programu Portugalska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie,
s ohledem na nařízení Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 472/2013 ze dne 21. května 2013 o posílení
hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy
eurozóny, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena
závažnými obtížemi, a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Nařízení (EU) č.
472/2013 se vztahuje na členské státy, které k datu jeho vstupu
v platnost již přijímají finanční pomoc, včetně
států zahrnutých do evropského mechanismu finanční stabilizace (EFSM)
nebo evropského nástroje finanční stability (EFSF).
(2)       Nařízení (EU) č.
472/2013 stanoví pravidla schvalování makroekonomických ozdravných
programů členských států, které dostávají finanční pomoc,
jež musí být v případě, že daný členský stát přijímá
pomoc zároveň z EFSM i z jiných zdrojů, v souladu
s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 o zavedení EFSM.
(3)       Portugalsku byla
přislíbena finanční pomoc jak z EFSM – prováděcím
rozhodnutím 2011/344/EU o poskytnutí finanční pomoci Unie Portugalsku, tak
z EFSF.
(4)       V zájmu jednotnosti by
aktualizace makroekonomického ozdravného programu Portugalska podle
nařízení (EU) č. 472/2013 měla být schválena formou odkazu na
příslušná ustanovení prováděcího rozhodnutí 2011/344/EU.
(5)       V souladu s čl. 3 odst.
10 rozhodnutí 2011/344/EU provedla Komise společně
s Mezinárodním měnovým fondem a ve spolupráci s Evropskou centrální
bankou kombinovaný osmý a devátý přezkum za účelem posouzení pokroku,
jehož Portugalsko dosáhlo při provádění dohodnutých opatření,
jakož i jejich účinnosti a hospodářského a sociálního dopadu.
V návaznosti na tento přezkum je nutné ve stávajícím makroekonomickém
ozdravném programu provést určité změny.
(6)       Tyto změny jsou obsaženy
v rozhodnutí č. [číslo návrhu], kterým se mění
prováděcí rozhodnutí 2011/344/EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Opatření, která jsou uvedená
v čl. 3 odst. 7 až 9 prováděcího rozhodnutí 2011/344/EU a která
má Portugalsko přijmout v rámci svého makroekonomického ozdravného
programu, se tímto schvalují.
Článek 2
Toto rozhodnutí je
určeno Portugalsku.
Článek 3
Toto rozhodnutí
bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda


               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.3.2016
            COM(2016) 147 final
            2016/0080(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Unie zaujmout v rámci smíšeného výboru zřízeného Rámcovou dohodou mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé v souvislosti s přijetím jednacího řádu smíšeného výboru, zřízením specializovaných pracovních skupin a s přijetím jejich mandátu

               DŮVODOVÁ ZPRÁVA

               Rámcová dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), byla podepsána dne 10. května 2010 a vstoupila v platnost dne 1. června 2014.

               Tato komplexní dohoda mezi EU a Korejskou republikou byla svého druhu první dohodou uzavřenou mezi EU a asijskou zemí. Dohoda stanoví právní rámec pro řadu oblastí, od pravidelného politického dialogu po odvětvovou spolupráci. Zdůrazňuje, že EU je odhodlána věnovat dvoustranným vztahům s Korejskou republikou pozornost a posunout je na vyšší úroveň.

               Dohoda posiluje spolupráci napříč širokým spektrem politik. Mimo jiné jde o oblast lidských práv, nešíření zbraní hromadného ničení, boj proti terorismu, boj proti korupci a organizované trestné činnosti, obchod, migraci, životní prostředí, energetiku, změnu klimatu, dopravu, vědu a technologie, zaměstnanost a sociální věci, vzdělávání, zemědělství, rozvojovou pomoc, kulturu a další.

               Podle článku 44 dohody zřídily strany smíšený výbor složený ze zástupců členů Rady Evropské unie a zástupců Evropské komise na jedné straně a zástupců Korejské republiky na straně druhé. Ve smíšeném výboru jsou vedeny konzultace s cílem usnadnit provádění této dohody a podporovat její obecné cíle, jakož i zachovat celkovou soudržnost ve vztazích a zajistit řádné fungování jakékoli jiné dohody mezi stranami.

               S cílem pomoci smíšenému výboru při plnění jeho úkolů a k usnadnění odborné diskuse o některých klíčových oblastech spadajících do působnosti dohody se navrhuje zavést dvě specializované pracovní skupiny: 1) specializovanou pracovní skupinu pro oblast energetiky, životního prostředí a změny klimatu; 2) specializovanou pracovní skupinu pro boj proti terorismu. V pozdější fázi lze na základě dohody stran zřídit další specializované pracovní skupiny.

               Obě strany se zavázaly k účinnému provádění dohody. Cílem tohoto návrhu je formulovat postoj, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném článkem 44 dohody, pokud jde i) o přijetí jednacího řádu smíšeného výboru a ii) zřízení specializovaných pracovních skupin a přijetí jejich mandátu. Postoj Evropské unie vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto návrhu.

               2016/0080 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTÍ RADY

               o postoji, který má Unie zaujmout v rámci smíšeného výboru zřízeného Rámcovou dohodou mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé v souvislosti s přijetím jednacího řádu smíšeného výboru, zřízením specializovaných pracovních skupin a s přijetím jejich mandátu

               RADA EVROPSKÉ UNIE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207, 212 a čl. 218 odst. 9 této smlouvy,

               s ohledem na návrh Komise,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Rámcová dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. června 2014.

               (2)S cílem přispět k účinnému provedení dohody by její institucionální rámec měl být dokončen co nejdříve, a to přijetím jednacího řádu smíšeného výboru.

               (3)Podle článku 44 dohody byl smíšený výbor zřízen mimo jiné proto, aby se zajistilo řádné fungování a provádění dohody.

               (4)S cílem přispět k účinnému provádění dohody by měl být přijat jednací řád smíšeného výboru.

               (5)Postoj Unie ve smíšeném výboru, pokud jde o přijetí jednacího řádu tohoto smíšeného výboru, by měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí smíšeného výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

               1.Tímto se stanovuje postoj, který má Evropská unie zaujmout v rámci smíšeného výboru zřízeného článkem 44 Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé, v souvislosti s:

               přijetím jednacího řádu smíšeného výboru a

               zřízením specializovaných pracovních skupin a přijetím jejich mandátu,

               a který vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojených k tomuto rozhodnutí.

               2.Zástupci Unie ve smíšeném výboru mohou odsouhlasit drobné změny návrhu rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

               Článek 2

               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               V Bruselu dne

                     Za Radu

                     předseda/předsedkyně

    ---documentbreak---

               EVROPSKÁ KOMISE
            V Bruselu dne 16.3.2016
            COM(2016) 147 final
            PŘÍLOHY

            návrhuROZHODNUTÍ RADY
            o postoji, který má Unie zaujmout v rámci smíšeného výboru zřízeného Rámcovou dohodou mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé v souvislosti s přijetím jednacího řádu smíšeného výboru, zřízením specializovaných pracovních skupin a s přijetím jejich mandátu

               PŘÍLOHA 1

               ROZHODNUTÍ č. 1/[2016] SMÍŠENÉHO VÝBORU EU A KOREJSKÉ REPUBLIKY
                  ze dne …,
                  kterým se přijímá jeho jednací řád

               SMÍŠENÝ VÝBOR EU A KOREJSKÉ REPUBLIKY,

               s ohledem na Rámcovou dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 44 uvedené dohody,

               vzhledem k těmto důvodům:

               1.Dohoda vstoupila v platnost dne 1. června 2014.

               2.S cílem přispět k účinnému provádění dohody by měl být přijat jednací řád smíšeného výboru,

               ROZHODLA TAKTO:

               Jediný článek

               Přijímá se jednací řád smíšeného výboru obsažený v příloze A.

               V … dne …

                     za smíšený výbor

               EU a Korejské republiky

               předseda/předsedkyně

               PŘÍLOHA A

               Jednací řád smíšeného výboru

               Článek 1

               Složení a předsednictví

               1.Smíšený výbor zřízený podle článku 44 Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) plní své úkoly stanovené v článku 44 dohody.

               2.Smíšený výbor se skládá ze zástupců obou stran z náležitých úrovní.

               3.Smíšenému výboru předsedají střídavě obě strany, každá vždy jeden kalendářní rok. V souladu s článkem 44 dohody budou smíšenému výboru předsedat vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku nebo ministr zahraničních věcí Korejské republiky. Předseda/předsedkyně může své pravomoci delegovat.

               4.První období začíná dnem prvního zasedání smíšeného výboru a končí 31. prosincem téhož roku.

               Článek 2

               Zasedání

               1.Smíšený výbor obvykle zasedá jednou ročně. Zasedání svolává předseda. Konají se střídavě v Bruselu a Soulu v termínu, na kterém se strany vzájemně dohodnou. Mimořádná zasedání smíšeného výboru se mohou konat po dohodě stran na žádost kterékoli ze stran.

               2.Smíšený výbor se obvykle schází na úrovni vyšších úředníků, nedohodnou-li se strany jinak.

               Článek 3

               Přístup veřejnosti

               Není-li rozhodnuto jinak, jsou zasedání smíšeného výboru neveřejná.

               Článek 4

               Účastníci

               1.Předseda musí být před každým zasedáním prostřednictvím sekretariátu informován o zamýšleném složení delegací obou stran.

               2.Je-li to vhodné a došlo-li mezi stranami k dohodě, může smíšený výbor k účasti na zasedání přizvat odborníky nebo zástupce jiných subjektů jako pozorovatele, nebo aby podali informace o konkrétních záležitostech.

               Článek 5

               Sekretariát

               Funkci tajemníků smíšeného výboru zastávají společně zástupce Evropské služby pro vnější činnost a zástupce korejského ministerstva zahraničních věcí. Všechna sdělení předsedy nebo adresovaná předsedovi se též zasílají tajemníkům. Korespondence předsedy smíšeného výboru může probíhat libovolnými písemnými prostředky, včetně elektronické pošty.

               Článek 6

               Program zasedání

               1.Předseda připraví předběžný program každého zasedání. Ten je spolu se souvisejícími dokumenty druhé straně zaslán nejpozději 15 dnů před zahájením zasedání.

               2.Předběžný program zasedání obsahuje body, které se předkládají předsedovi nejpozději 21 dnů před zahájením zasedání.

               3.Smíšený výbor na začátku každého zasedání program zasedání přijme. Body neuvedené v předběžném programu zasedání mohou být do programu zahrnuty po dohodě obou stran.

               4.S ohledem na okolnosti konkrétního případu může předseda po dohodě s oběma stranami lhůty uvedené v odstavci 1 zkrátit.

               Článek 7

               Zápis ze zasedání

               1.Návrh zápisu z každého zasedání vypracují společně oba sekretariáty, a to obvykle do 30 kalendářních dnů od data zasedání. Zápis vychází ze závěrů, které shrnul předseda a ke kterým smíšený výbor dospěl.

               2.Zápis schválí obě strany do 45 kalendářních dnů od data zasedání nebo do kteréhokoli data, na kterém se strany dohodnou. Jakmile je dosaženo dohody o návrhu zápisu, je vyhotoven ve dvou prvopisech, které podepisuje předseda a tajemníci. Každá ze stran dohody obdrží jedno vyhotovení.

               Článek 8

               Porady

               1.Rozhodnutí či doporučení smíšeného výboru nesou označení „rozhodnutí“, případně „doporučení“, za kterým následuje pořadové číslo, datum přijetí a popis tématu. Každé rozhodnutí obsahuje datum, ke kterému vstupuje v platnost. Rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru se přijímají po společné dohodě stran.

               2.Pokud se na tom obě strany dohodnou, může smíšený výbor přijímat rozhodnutí nebo doporučení písemným postupem. Po vzájemné dohodě stran může být stanovena lhůta pro dokončení písemného postupu, na jejímž konci předseda smíšeného výboru může učinit prohlášení, pokud některá ze stran nevyjádří opak, že strany dosáhly společné dohody.

               3.Rozhodnutí a doporučení přijatá smíšeným výborem se ověřují ve dvou vyhotoveních podepsaných předsedou smíšeného výboru.

               4.Každá strana může rozhodnout o zveřejnění rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru ve svém příslušném úředním tisku.

               Článek 9

               Korespondence

               1.Korespondence určená smíšenému výboru se zasílá tajemníkovi kterékoli ze stran, který obratem uvědomí druhého tajemníka.

               2.Sekretariát zajistí, aby korespondence určená smíšenému výboru byla zaslána předsedovi výboru a případně rozeslána jako dokumenty uvedené v článku 10 tohoto jednacího řádu.

               3.Korespondenci předsedy zašle sekretariát stranám a případně ji rozešle jako dokumenty uvedené v článku 10 tohoto jednacího řádu.

               Článek 10

               Dokumenty

               1.Jestliže se jednání smíšeného výboru zakládají na písemných podkladech, musí být dotyčné dokumenty očíslovány a rozeslány sekretariátem členům.

               2.Každý tajemník odpovídá za rozeslání dokumentů příslušným členům své strany ve smíšeném výboru, přičemž kopie systematicky zasílá druhému tajemníkovi.

               Článek 11

               Výdaje

               1.Každá strana hradí výdaje, které jí vzniknou v důsledku účasti na zasedáních smíšeného výboru, a to jak výdaje na pracovníky, cestovné a stravné, tak výdaje poštovní a telekomunikační.

               2.Výdaje související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů hradí strana, která zasedání pořádá.

               Článek 12

               Změny jednacího řádu

               Tento jednací řád může být změněn na základě společné dohody stran v souladu s článkem 8.

               Článek 13

               Specializované pracovní skupiny

               1.Smíšený výbor může rozhodnout o zřízení dalších specializovaných pracovních skupin, které mu budou nápomocny při výkonu jeho povinností.

               2.Smíšený výbor může rozhodnout o zrušení kterékoli stávající specializované pracovní skupiny, stanovit nebo změnit její mandát, nebo založit další specializované pracovní skupiny.

               3.Specializované pracovní skupiny podávají smíšenému výboru po každém svém zasedání zprávu.

               4.Specializované pracovní skupiny nemají žádnou rozhodovací pravomoc, ale mohou smíšenému výboru předkládat doporučení.

               PŘÍLOHA 2

               ROZHODNUTÍ č. 2/[2016] SMÍŠENÉHO VÝBORU EU A KOREJSKÉ REPUBLIKY

               ze dne ...

               o zřízení specializovaných pracovních skupin

               a přijetí jejich mandátů

               SMÍŠENÝ VÝBOR EU A KOREJSKÉ REPUBLIKY,

               s ohledem na Rámcovou dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 44 uvedené dohody a na článek 13 jednacího řádu smíšeného výboru,

               vzhledem k těmto důvodům:

                1)Aby bylo možné na odborné úrovni jednat o klíčových oblastech spadajících do působnosti dohody, měly by být zřízeny specializované pracovní skupiny. Na základě dohody obou stran je možné seznam specializovaných pracovních skupin a působnost každé z nich změnit.

               2)Podle článku 13 jednacího řádu smíšeného výboru může smíšený výbor zřizovat specializované pracovní skupiny, které mu budou nápomocny při plnění jeho úkolů,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Jediný článek

               Zřizují se specializované pracovní skupiny uvedené v příloze A. Mandát specializovaných pracovních skupin je stanoven v příloze B.

               V … dne …

               za smíšený výbor EU a Korejské republiky

               předseda/předsedkyně

               Příloha A

               Smíšený výbor EU a Korejské Republiky

               Specializované pracovní skupiny

               1)Specializovaná pracovní skupina pro energetiku, životní prostředí a změnu klimatu;

               2)specializovaná pracovní skupina pro boj proti terorismu.

               Příloha B

               Mandát
               specializovaných pracovních skupin zřízených podle Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé

               Článek 1

               Na svých zasedáních se každá specializovaná pracovní skupina může zabývat prováděním dohody v příslušných oblastech.

               Specializované pracovní skupiny mohou též projednávat otázky nebo konkrétní projekty související s příslušnou oblastí dvoustranné spolupráce.

               Na základě žádosti některé ze stran se rovněž mohou zabývat konkrétními záležitostmi.

               Článek 2

               Specializované pracovní skupiny pracují pod vedením smíšeného výboru. Předsedovi smíšeného výboru podávají zprávy a předávají zápisy ze svých zasedání společně se svými závěry do 30 kalendářních dní po konání každého zasedání.

               Článek 3

               Specializované pracovní skupiny jsou tvořeny zástupci stran dohody.

               Po dohodě obou stran mohou specializované pracovní skupiny na svá zasedání přizvat odborníky a vyslechnout si jejich stanoviska ke konkrétním bodům programu zasedání, je-li to vhodné.

               Článek 4

               Specializovaným pracovním skupinám předsedají střídavě strany dohody, v souladu s pravidlem střídavého předsednictví smíšeného výboru.

               Článek 5

               Funkci tajemníků specializovaných pracovních skupin zastávají společně zástupce Evropské služby pro vnější činnost a zástupce korejského ministerstva zahraničních věcí. Těmto dvěma tajemníkům se přeposílá veškerá komunikace týkající se specializovaných pracovních skupin.

               Článek 6

               Specializované pracovní skupiny zasedají vždy, když to okolnosti vyžadují, a po vzájemné dohodě stran, na základě písemné žádosti některé z nich. Každé zasedání se koná v termínu dohodnutém oběma stranami a na dohodnutém místě.

               Tajemník kterékoli strany odpoví na žádost druhé strany o svolání zasedání specializované pracovní skupiny ve lhůtě 15 pracovních dnů.

               Ve zvláště naléhavých případech může být zasedání specializované pracovní skupiny svoláno po dohodě obou stran v kratší lhůtě.

               Předseda musí být před každým zasedáním informován o zamýšleném složení delegací obou stran.

               Schůze specializovaných pracovních skupin svolávají společně oba tajemníci.

               Článek 7

               Žádosti o zařazení bodů na program zasedání skupiny se adresují tajemníkům nejméně 15 pracovních dní před datem konání daného zasedání specializované pracovní skupiny. Veškeré podklady musí být předány tajemníkům nejméně 10 pracovních dnů před zasedáním. Tajemníci seznamují ostatní s návrhem programu zasedání nejpozději 5 pracovních dnů před zasedáním. Program zasedání je finalizován po dohodě obou stran. Dohodnou-li se tak obě strany, mohou být za výjimečných okolností body zařazeny na program zasedání i v kratší lhůtě.

               Článek 8

               Z každého zasedání se pořizuje zápis.

               Není-li rozhodnuto jinak, jsou zasedání specializovaných pracovních skupin neveřejná.